ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

11.09.08

Справа № 14/582-08.

За
позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, м. Суми

до
відповідача  Сумської міської ради, м.
Суми

про
визнання права власності,

СУДДЯ
Миропольський С.О.

Секретар  Міщенко Т. М.

представники:

позивача:  не з'явився

відповідача:  не з'явився

Суть
спору: позивач просить суд визнати за ним право власності на самовільно
збудоване (переобладнане) нежитлове приміщення - (магазин - літ. А-І, загальною
площею 76,5 кв. м.), розташоване за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, хоча про час та місце його проведення був повідомлений належним
чином, тому згідно вимог ст. 75 ГПК України справа розглядається за наявними в
ній матеріалами.

Дослідивши матеріали справи та
заслухавши пояснення представника позивача господарський суд встановив:

19
березня 2003 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1(позивач) було укладено договір
купівлі-продажу нежитлового приміщення (магазин літ. «А», площею 58,4 кв. м,
розташований за адресою: АДРЕСА_1).

Право
власності на дане нежитлове приміщення було зареєстроване ДКП «Сумське обласне
об'єднане БТІ» за ОСОБА_1, про що свідчить витяг про реєстрацію права власності
на нерухоме майно від 27 березня 2003 року.

Відповідно
до статті 316 Цивільного кодексу України правом власності є право особи на річ
(майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від
волі інших осіб.

А
оскільки відповідно до статті 317 Цивільного кодексу України власникові
належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном, то
позивач звернувся до Сумської міської ради з клопотанням про дозвіл на
прибудову підсобного приміщення до магазину по АДРЕСА_1.

На
підставі клопотання про дозвіл на будівництво, реконструкцію та капітальний
ремонт об'єктів будівництва, рішенням № 613 від 07.09.2004 року виконавчого
комітету Сумської міської ради ПП ОСОБА_1 було надано дозвіл на прибудову
підсобного приміщення до нежитлового приміщення (магазину) по АДРЕСА_1.

На
замовлення ПП ОСОБА_1 Комунальним підприємством «Управління генеральним планом»
Управління архітектури та містобудування Сумської міської ради було розроблено
ескізний проект добудови підсобного приміщення до існуючого магазину.

18
жовтня 2004 року між Сумською міською радою (продавець) та ПП ОСОБА_1
(покупець) було укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки,
розташованої за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 0,0335 га.

Відповідно
до чинного законодавства та, зокрема, на підставі п. 5.1 договору
купівлі-продажу земельної ділянки, позивач звернувся до Сумської міської ради
про видачу йому  Державного акту на право
приватної власності на землю.

Передбачені
будівельні роботи по добудові підсобного приміщення були здійснені у
відповідності та з дотриманням всіх існуючих будівельних, санітарних,
екологічних та пожежних норм.

Судом
встановлено, що будівельні роботи по добудові підсобного приміщення нежитлового
приміщення були визнані як здійснені самовільно, про що свідчить штамп КП
«Сумське МБТІ» в технічному паспорті на нежитлове приміщення розташоване за
адресою: АДРЕСА_1.

Однак з даним твердженням погодитися
не можна, оскільки, відповідні будівельні роботи по добудові підсобного
приміщення нежитлового приміщення здійснювались відповідно до дозволу № 109 від
21.10.2004 року інспекції державного архітектурно-будівельного контролю
Управління архітектури та містобудування Сумської міської ради на земельній
ділянці, що перебувала у приватній власності позивача.

Підстави
набуття права власності визначені положеннями статті 328 Цивільного кодексу
України, якою передбачено, що право власності набувається на підставах, що не
заборонені законом, зокрема із правочинів.

Право
власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону
або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Отже,
відповідно до статті 375 Цивільного кодексу України власник земельної ділянки
має право зводити на ній будівлі та споруди, створювати закриті водойми,
здійснювати перебудову, а також дозволяти будівництво на своїй ділянці іншим
особам.

Власник
земельної ділянки набуває право власності на зведені ним будівлі, споруди та інше
нерухоме майно.

Право
власника на забудову здійснюється ним за умови додержання архітектурних,
будівельних, санітарних, екологічних та інших норм і правил, а також за умови
використання земельної ділянки за її цільовим призначенням.

Відповідно
до частини 1 статті 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право
звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права
та інтересу. При цьому, одним із способів захисту цивільних прав є визнання
такого права.

За
таких обставин, позовні вимоги позивача щодо визнання за ним права власності на
самовільно збудоване (переобладнане) нежитлове приміщення - (магазин - літ.
А-І, загальною площею 76,5 кв. м.), розташоване за адресою: АДРЕСА_1, є
правомірними, обґрунтованими і підлягають задоволенню.

На
підставі викладеного, керуючись статтями 16, 316, 317, 375 Цивільного кодексу
України, ст. ст. 82-85 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

1.          Позов задовольнити повністю.

2.
Визнати за Приватним підприємцем ОСОБА_1 (АДРЕСА_2; ідентифікаційний номер
НОМЕР_1) право власності на самовільно збудоване (преобладнане) нежитлове
приміщення (магазин - літ. А-І, загальною площею 76,5 кв. м.), розташоване за
адресою: АДРЕСА_1.