ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

18.02.08 р.                     Справа № 8/8пд

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Темп", ,

м.Донецьк

до відповідача Державного орендного підприємства "Полімер", ,

м.Донецьк

про визнання договору дійсним та визнання права власності

Суддя Ємельянов А. С.

Представники:

від позивача: Рожков Р.С.-дир.

від відповідача: не з'явився

В засіданні суду брали участь:

СУТЬ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Темп", м.Донецьк, позивач, звернувся до господарського суду з позовом до відповідача, Державне орендне підприємство "Полімер", м.Донецьк, про:

-          визнання дійсним договору купівлі-продажу будівлі, розташованої в Петровському районі м.Донецька на території шахти №3/18, який був укладений з відповідачем шляхом обміну письмовими документами – актом приймання-передачі №244 від 30.10.1991р., платіжним дорученням №146 від 31.10.1991р.;

-          визнання за позивачем права власності на будівлю, отриману від відповідача на підставі акта приймання-передачі №244 від 30.10.1991р., розташовану в Петровському районі м.Донецька на території шахти №3/18 по вул.Тельнова, дім без номера.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на наявність у нього права власності на спірне майно, внаслідок виконання сторонами договору купівлі-продажу укладеного з відповідачем шляхом обміну письмовими документами.

Відповідач в судове засідання не з`явився, відзив на позовну заяву не надав. Про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений (повідомлення про вручення поштового відправлення №8580207 від 06.02.2008р.).

Згідно із ст.75 Господарського процесуального кодексу України справа розглянута за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, господарський суд встановив:

30.10.1991р. на підставі листа кооператива "Тепм" від 12.09.1991р. №5 між кооперативом "Темп" та Донецьким заводом "Полімер" Виробничого об'єднання пластмасових виробів "Факел" було підписано акт №244 приймання-передачі основних засобів.

Згідно з вказаним актом Донецьким заводом "Полімер" Виробничого об'єднання пластмасових виробів "Факел" було передано, а кооперативом "Темп" (правонаступником прав та обов'язків якого згідно з наданими до справи документами є позивач) прийнято придатну для експлуатації будівлю, яка знаходиться на території шахти №3/18 у Петровському районі м.Донецька.

Відповідно до ст.41 Цивільного кодексу УРСР, який діяв на момент підписання сторонами акту приймання-передачі основних засобів, дії громадян і організацій, спрямовані на встановлення, зміну або припинення цивільних прав або обов'язків є угодами.

При цьому, ст.42 Цивільного кодексу УРСР було передбачено можливість укладання угод усно або в письмовій формі (простій чи нотаріальній).

Зокрема, угоди, що виконувались під час їх укладення, згідно із ст.43 Цивільного кодексу УРСР, могли укладатись усно.

З урахуванням викладеного, приймаючи до уваги факт укладання сторонами угоди купівлі-продажу будівлі, розташованої в Петровському районі м.Донецька на території шахти №3/18, в момент її виконання, тобто, в момент підписання акту приймання-передачі основних засобів від 30.10.1991р., суд дійшов висновку, що вказана угода була укладена сторонами в усній формі.

Відповідно до ст.16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно із ст.1 Господарського процесуального кодексу України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності, мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів.

За приписом ст.220 Цивільного кодексу України суд може визнати договір дійсним, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

Таким чином, за змістом ст.220 Цивільного кодексу України сторони можуть звернутися до суду з вимогами про визнання дійсним лише того договору, який підлягає нотаріальному посвідченню.

Відповідно до ст.58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі.

Тобто, норми Цивільного кодексу України, який набрав чинності з 01.01.2004р., не можуть застосовуватись судом при дослідженні правовідносин сторін, які виникли та існували до набрання чинності цим кодексом договору.

За таких обставин, виходячи з того, що спірний договір був укладений сторонами під час дії Цивільного кодексу УРСР, при розгляді вимог про визнання дійсним спірного договору суд застосовував норми цього кодексу.

В ст.47 Цивільного кодексу УРСР було передбачено, що нотаріальне посвідчення угод обов'язкове лише у випадках, зазначених у законі.

Главою 20 Цивільного кодексу УРСР, яка регулювала відносини купівлі-продажу, не було встановлено обов'язковість нотаріального посвідчення угод купівлі-продажу нерухомого майна між юридичними особами.

За таких обставин, за висновками суду, звернення позивача з вимогами про визнання дійсним договору купівлі-продажу будівлі, розташованої в Петровському районі м.Донецька на території шахти №3/18, який був укладений з відповідачем шляхом обміну письмовими документами – актом приймання-передачі №244 від 30.10.1991р., платіжним дорученням №146 від 31.10.1991р. на підставі норм ст.220 Цивільного кодексу України є неправомірним, а позов в цій частині вимог підлягає залишенню без задоволення.

Відповідно до ст.161 Цивільного кодексу УРСР, який діяв на момент виникнення між сторонами зобов'язань, останні повинні виконуватись належним чином, відповідно до умов, зокрема, договору.

Як встановлено судом, платіжним дорученням №146 від 31.10.1991р. кооперативом "Темп" було сплачено Донецькому заводу "Полімер" Виробничого об'єднання пластмасових виробів "Факел" вартість вказаної вище будівлі в сумі 14107,00 руб.

Таким чином, суд дійшов висновку, що позивачем свої зобов’язання щодо сплати вартості придбаного майна Донецькому заводу "Полімер" Виробничого об'єднання пластмасових виробів "Факел" були виконані.

Відповідно до ст.128 Цивільного кодексу УРСР право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або договором.

Таким чином, враховуючи фактичну передачу Донецьким заводом "Полімер" Виробничого об'єднання пластмасових виробів "Факел" спірного майна кооперативу "Темп", приймаючи до уваги факт виконання позивачем своїх зобов'язань по сплаті вартості цього майна, суд дійшов висновку про виникнення у позивача права власності на будівлю, розташовану в Петровському районі м.Донецька на території шахти №3/18 по вул.Тельнова, дім без номера.

Відповідно до ст.16 Цивільного кодексу України способами захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

За таких обставин, вимоги про визнання за позивачем права власності на будівлю, розташовану в Петровському районі м.Донецька на території шахти №3/18 по вул.Тельнова, дім без номера підлягають задоволенню.

Судові витрати підлягають розподілу між сторонами порівну.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Темп", м.Донецьк до Державного орендного підприємства "Полімер", м.Донецьк задовольнити частково.

Визнати право власності Товариства з обмеженою відповідальністю "Темп", м.Донецьк на будівлю, розташовану в Петровському районі м.Донецька на території шахти №3/18 по вул.Тельнова, дім без номера.

В задоволенні решти вимог відмовити.

Стягнути з Державного орендного підприємства "Полімер", м.Донецьк на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Темп", м.Донецьк витрати по сплаті державного мита в сумі 42 грн. 50 коп., витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 59 грн. 00 коп.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

В судовому засіданні 18.02.2008р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Повний текст рішення підписано 25.02.2008р.

Суддя