СУД
Постанова

Іменем України

17
липня 2008 року

Справа
№ 2-25/17430-2007

Севастопольський
апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого
судді                                                  Волкова
К.В.,

суддів                                                                      Гоголя
Ю.М.,

Черткової І.В.,

за
участю:

позивача:
ОСОБА_1, паспорт
НОМЕР_1від 12.03.97;

представників
сторін:

позивача:
ОСОБА_2 ,
довіреність №8-2 від 11.07.08;

відповідача: Менжелєєва Ганна Володимирівна,
довіреність №17/1-2-2259/Аи від 19.07.07;

прокурора:
не з'явився;

розглянувши
апеляційну скаргу Управління
Державної служби охорони при Головному управлінні Міністерства внутрішніх справ
України в Автономній Республіці Крим на рішення господарського суду Автономної
Республіки Крим (суддя Копилова О.Ю.) від 25.04.2008 року у справі № 2-25/17430-2007

за
позовом           фізичної особи - підприємця  ОСОБА_1(АДРЕСА_1)

до           Управління
Державної служби охорони при Головному управлінні Міністерства внутрішніх справ
України в Автономній Республіці Крим (вул. Мілера, 4,Сімферополь,95013)

за
участю  Прокуратури Автономної Республіки
Крим  (вул. Севастопольська,
21,Сімферополь,95000)

про
стягнення 95493,00 грн.

ВСТАНОВИВ:

Фізична
особа - підприємець ОСОБА_1 звернулась до господарського суду Автономної
Республіки Крим з позовом про стягнення з відповідача збитків  у розмірі 95493,00 грн.

Ухвалою
господарського суду Автономної Республіки Крим від 29.01.2008 року здійснено
заміну неналежного відповідача у справі на Управління державної служби охорони
при Головному Управлінні Міністерства внутрішніх справ України  в Автономній Республіці Крим в порядку,
передбаченому статтею 25 Господарського процесуального кодексу України.

02.04.2008
року до господарського суду Автономної Республіки Крим надійшла заява
Прокуратури Автономної Республіки Крим про вступ у процес по дійсній справі,
відповідно до статті 29 Господарського процесуального кодексу України.

Рішенням господарського суду
Автономної Республіки Крим (суддя Копилова О.Ю.) від 25.04.2008 року у справі
№2-25/17430-2007 позов задоволено. Стягнуто з Управління державної служби
охорони при Головному Управлінні Міністерства внутрішніх справ України  в Автономній Республіці Крим на користь
фізичної особи - підприємця ОСОБА_1матеріальний збиток у розмірі 95493,00 грн.,
945,00 грн. державного мита, 118,00 грн. витрат на інформаційно-технічне
забезпечення судового процесу.

Господарський суд першої інстанції,
задовольняючи позовні вимоги, виходив з того, що внаслідок неналежного
виконання відповідачем зобов'язань за договором №ЕП08-363 від 05.12.2003 року
про централізовану охорону майна на об'єкті позивачу були причинені збитки на
суму 95493,00 грн.

Не погодившись з рішенням
суду, Управління Державної служби охорони при Головному управлінні Міністерства
внутрішніх справ України в Автономній Республіці Крим звернулось до
Севастопольського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в
якій просить рішення суду першої інстанції скасувати, у  задоволенні позову відмовити.

Апеляційні вимоги
мотивовані тим, що розмір матеріальних збитків позивачем документально не
доведений.

У запереченнях на
апеляційну скаргу від 11.07.2008 року позивач вказував на те, що розмір збитків
ним було визначено правомірно, оскільки представники відповідача брали учать
під час зняття залишків товару в магазині „Багіра” одразу після крадіжки.

У
судовому засіданні 15.07.2008 року представник відповідача підтримав вимоги
апеляційної скарги, позивач та його представник проти вимог апеляційної скарги
заперечували з підстав, викладених у запереченнях на апеляційну скаргу, та
просили залишити без змін рішення суду першої інстанції. Прокурор у судове
засідання не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлений належним
чином.

У
судовому засіданні оголошувалась перерва до 17.07.2008 року.

Розглянувши
повторно, в порядку статті 101 Господарського процесуального кодексу
України  судова колегія встановила
наступне.

Як
вбачається з матеріалів справи, а саме відповідно до свідоцтва серія САА
№574680 про право власності на нерухоме майно, виданого виконавчим комітетом
Євпаторійської міської ради, на підставі рішення виконавчого комітету Євпаторійської
міської ради №542/19 від 31.10.2003 року ОСОБА_1. на праві приватної власності
належить приміщення № 1, 1-а, літ. А, загальною площею 184,1 кв.м., розташоване
за адресою: АДРЕСА_2, у якому розміщений магазин „Багіра”.

Також
матеріалами справи підтверджено, що 05.12.2003 року між Управлінням Державної
служби охорони при Головному управлінні Міністерства внутрішніх справ України в
Автономній Республіці Крим (охорона) та
фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1(замовник) укладений договір
№ЕП-08-363 на централізовану
охорону  майна на об'єкті
підрозділом ДСО при МВС України,
відповідно до 2.1. якого, замовник передає,  а охорона приймає під охорону майно, що
знаходиться на об'єктах, перерахованих  в
дислокації-розрахунку та позначених у плані (схемі) об'єктів.

05.12.2003
року був складений та підписаний Акт прийняття КТС до експлуатації на об'єкті
-магазин “Багіра”, розташований за адресою: АДРЕСА_2.

Згідно
з умовами договору №ЕП-08-363 від 05.12.2003 року охорона здійснює
централізовану охорону майна, на об'єкті: магазин “Багіра”, розташованого за
адресою: АДРЕСА_2. За умовами договору заходи охорони здійснюються з повною
майновою відповідальністю ДСО.

Відповідно
до висновку службової перевірки за фактом проникнення у магазин “Багіра”,
розташованого за адресою: АДРЕСА_2, затвердженого начальником Управління
Державної служби охорони при Головному управлінні Міністерства внутрішніх справ
України в Автономній Республіці Крим 29.09.2007 року, встановлено наступне (том
2 аркуш справи 21).

Відповідно
до історії по об'єкту магазин “Багіра”за 19.09.2007 року, яка отримана із бази
даних “Інтеграл” ПЦС Євпаторійського МВДСО, о 04 годині 31 хвилин до ПЦС
надійшов сигнал “Тривога” - спрацював перший рубіж охорони  вхідних дверей. О 04 годині 32  хвилини на ПЦС надійшов другий сигнал
“Тривога” з цього ж об'єкту -спрацював об'єм приміщення.  При прибутті на об'єкту о 04 годині 35
хвилин, його блокуванні  та огляді були
виявлені ознаки проникнення до приміщення.

Крім
того, вказаний висновок містить твердження про те, що  заяви на адресу Охорони від Власника магазину
“Багіра” громадянки ОСОБА_1. про відшкодування збитків не подано.

У
зв'язку з викладеним, службову перевірку за фактом проникнення у магазин
“Багіра”, розташованого за адресою: АДРЕСА_2, що охороняється ПЦС
Євпаторійського МВССО визнано закінченою, причинами проникнення на об'єкт
визнано швидкоплинність події.

Постановою
слідчого СВ Євпаторійського ГВ ГУ МВС України в АР Крим лейтенанта міліції
Панаід В.В., за №3 від 26.09.2007 року порушено кримінальну справу за
фактом крадіжки, за ознаками частини 3 статті 185 Кримінального кодексу
України.

Вказаною
постановою встановлено, що 19.09.2007 року невстановлені особи шляхом
пошкодження замків вхідної двері проникли у магазин одягу “Багіра”, який
належить громадянці ОСОБА_1., розташований за адресою: АДРЕСА_2, звідки таємно
викрали належне їй майно, спричинивши матеріальний збиток на загальну суму
95500,00 грн.

19.09.2007
року комісією у присутності продавців магазину “Багіра” ОСОБА_3., ОСОБА_4.,
приватного підприємця ОСОБА_1. проведено зняття залишків товарно-матеріальних
цінностей (шуби) станом на 09 годину 30 хвилин 19.09.2007 року, про що
складений інвентаризаційний опис наявності шуб у магазині “Багіра”, відповідно
до якого в магазині “Багіра”, після скоєння крадіжки,  у наявності було 129 одиниць хутрових виробів
(том 1, аркуші справи 62-68).

Відповідно
до матеріалів справи, позивач звернувся до відповідача з заявою (вих.. б/н від
25.09.2007 року) про відшкодування спричинених матеріальних збитків у розмірі
95493,00 грн. у зв'язку з тим, що 19.09.2007 року здійснено крадіжку в магазині
“Багіра”, а відповідно до пункту 6.1 договору № ЕП 08-363 відповідач повинен
відшкодувати заподіяні збитки (том 2, аркуш справи 26).

Вказана
заява одержана відповідачем згідно до штампу канцелярії Управління Державної
служби охорони при Головному управлінні Міністерства внутрішніх справ України в
Автономній Республіці Крим 01.10.2007 року за вхідним №2091.

Відповідач
надіслав на адресу позивача листа вих. № 17/1-2-2952/Аи від 04.10.2007 року, в
якому повідомив про те, що згідно п. 6.4. договору № ЕП 08-363 від 05.12.2003
року, розмір збитків визначається сумісно зі співробітниками охорони шляхом
порівняння залишків товарно-матеріальних цінностей з даними бухгалтерського обліку
терміново -на день події по прибуттю представників сторін. Під час проведення
інвентаризації товарно-матеріальних цінностей, встановити суму збитку не
вдалося, оскільки документів, які б підтверджували  наявність товару  до настання події, заявником не надано, акт
зняття залишків не підписаний.

Вивчивши матеріали справи,
обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування
судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права та
відповідність висновків суду обставинам справи, судова колегія не вбачає
підстав для скасування оскаржуваного рішення.

Згідно з  пунктом 6.1. договору № ЕП 08-363 від
05.12.2003 року, охорона несе майнову відповідальність за прямі дійсні збитки,
заподіяні замовнику  внаслідок
неналежного виконання охороною договірних зобов'язань, в межах балансової
вартості майна на об'єкті, визначеної  в
дислокації -розрахунку, за умов: 6.1.1. крадіжки майна у період його охорони.

Також,
пунктом 6.4 договору встановлено, що  при
наявності письмової заяви замовника про заподіяні  збитки внаслідок  невиконання охороною  своїх зобов'язань, уповноважені представники
охорони зобов'язані брати участь у визначенні
розміру цих збитків та в знятті залишків товарно-матеріальних цінностей,
які порівнюються з даними
бухгалтерського обліку на день події. Зняття залишків
товарно-матеріальних  повинно бути
проведене  терміново по  прибуттю представників сторін на місце.

Відповідно
до пункту 6.5. договору, укладеного між сторонами,  відшкодування замовнику  заподіяних з вини охорони збитків
здійснюється  охороною за власною
ініціативою або за рішенням суду, що набрало законної сили. Розмір збитків  має бути підтверджений відповідними
документами та розрахунками вартості викрадених, знищених чи пошкоджених
товарно -матеріальних цінностей, грошових коштів, складеними за участю охорони
та звіреними з  бухгалтерськими даними.
До збитків, що підлягають відшкодуванню, включається вартість  викраденого або знищеного майна, розмір
зниження в ціні пошкоджених товарно -матеріальних цінностей або витрати,
проведені на відновлення пошкодженого майна, а також, сума викрадених грошових
коштів, що не перевищує ліміту каси, встановленого для цього об'єкту.

Пунктом 6.9. договору
встановлено, що претензія по відшкодуванню майнових збитків подається
замовником та розглядається згідно з чинним законодавством України.

Позивачем
наданий суду розрахунок позову, відповідно до якого  сума збитків складає 95493,00 грн.  -вартості 11 викрадених виробів з хутра, а
також документи у підтвердження цього розрахунку (том 1, аркуші справи 27-143)

Відповідно
до статті 15 Цивільного кодексу України кожна особа  має право на захист свого цивільного права у
разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Статтею
16 Цивільного кодексу України встановлено, що кожна особа має право звернутися
до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та
інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема,
відшкодування  збитків  та
інші   способи   відшкодування майнової шкоди.

Згідно
з статтею 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків  у
результаті  порушення  її цивільного права, має право на їх
відшкодування. Збитками є втрати,
яких  особа  зазнала
у  зв'язку зі знищенням або
пошкодженням речі,  а також витрати,  які особа зробила або мусить зробити для
відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки  відшкодовуються  у повному обсязі,  якщо договором або законом не передбачено
відшкодування у  меншому  або
більшому розмірі.

Статтею
610 Цивільного кодексу України встановлено, що порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням умов,
визначених  змістом  зобов'язання
(неналежне виконання).

Згідно
з  статтею 611 Цивільного кодексу України
у разі порушення зобов'язання настають
правові  наслідки, встановлені
договором або законом, зокрема: припинення
зобов'язання  внаслідок
односторонньої відмови від зобов'язання,
якщо це встановлено договором або законом,  або розірвання договору; зміна умов
зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.

Відповідно
до статті 623 Цивільного кодексу України боржник, який  порушив
зобов'язання,  має  відшкодувати кредиторові завдані цим збитки.
Розмір   збитків,   завданих
порушенням    зобов'язання, доказується кредитором.

Як
вбачається з матеріалів справи, розмір збитків був розрахований позивачем на
підставі зняття залишків товарно-матеріальних цінностей та документів
бухгалтерського облік, а відповідач у свою чергу брати участь у визначенні
розміру збитків відмовився.

Відповідно
до статті 32 Господарського процесуального кодексу України      доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі  яких господарський   суд
у  визначеному  законом
порядку  встановлює наявність  чи
відсутність  обставин, на яких
ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають
значення для правильного вирішення господарського спору.

Статтею
33 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що   кожна сторона повинна  довести
ті  обставини,  на  які  вона посилається як на підставу своїх вимог і
заперечень.

Таким
чином, судова колегія вважає, що під час розгляду даної справи відповідачем не
було надано суду належних доказів відсутності з його боку вини у порушенні
зобов'язання за договором  № ЕП 08-363
від 05.12.2003 року на централізовану
охорону  майна щодо відшкодування
позивачу заподіяних збитків, відповідно до умов укладеного між сторонами
договору.

Отже, позовні вимоги є обґрунтованими
та такими, що підлягають задоволенню.

Враховуючи викладене,
судова колегія не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги Управління
Державної служби охорони при Головному управлінні Міністерства внутрішніх справ
України в Автономній Республіці Крим, оскільки рішення суду першої інстанції
прийнято відповідно до вимог норм матеріального та процесуального права.

Керуючись статтею 101,
пунктом 1 статті 103, статтею 105 Господарського процесуального кодексу
України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу
Управління Державної служби охорони при Головному управлінні Міністерства
внутрішніх справ України залишити без задоволення.

2. Рішення господарського
суду Автономної Республіки Крим від 25.04.2008 року у справі № 2-25/17430-2007
залишити без змін.

Головуючий
суддя
К.В. Волков

Судді
Ю.М. Гоголь

І.В. Черткова