ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2008 р.

№ 20/652

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Дунаєвської Н.Г. –головуючого,

Воліка І.М.,

Мележик Н.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві касаційну скаргу Орендного підприємства "Шахта імені А.Ф. Засядько" на постанову Донецького апеляційного господарського суду від 3 вересня 2008 року у справі № 20/652 Господарського суду Донецької області за позовом Відкритого акціонерного товариства "Донецькобленерго", м. Донецьк, до Орендного підприємства "Шахта імені А.Ф. Засядько", м. Донецьк, про розстрочку виконання рішення суду,

за участю представників сторін:

позивача –не з'явилися;

відповідача –ОП "Шахта імені А.Ф. Засядько" –Колосов В.Ю. (дов. № 8/юр від 15.02.2008 р.);

встановив:

У вересні 2002 року позивач –Відкрите акціонерне товариство "Донецькобленерго" пред’явив у господарському суді позов до відповідача –Орендного підприємства "Шахта імені А.Ф. Засядько" про стягнення 7 570 181,35 грн.

Вказував, що на підставі укладеного між ним (постачальником) та Орендним підприємством "Шахта імені А.Ф. Засядько" (покупцем) договору на користування електричною енергією № 49 від 1 вересня 1996 року, позивач зобов'язався продавати електричну енергію, а відповідач –приймати та здійснювати оплату в порядку та строки, передбачені договором.

Посилаючись на порушення відповідачем умов договору в частині оплати за поставлену електроенергію, за період з квітня 2002 року по серпень 2002 року, позивач просив, з урахуванням уточнень позовних вимог, стягнути з відповідача 7 198 238,20 грн. заборгованості, 1 439 647,62 грн. ПДВ, 53 090,64 грн. інфляційних, 102 025 грн. річних та 587 916,60 грн. пені.

Рішенням Господарського суду Донецької області від 11 листопада 2002 року (суддя Донець О.Є.) позов задоволено.

Постановлено стягнути з відповідача на користь позивача 7 198 238,20 грн. заборгованості, 1 439 647,62 грн. ПДВ, 53 090,64 грн. інфляційних, 102 025 грн. річних, 25 000 грн. пені та судові витрати.

Надано відстрочку виконання рішення до 1 січня 2003 року та розстрочку, зобов’язавши відповідача сплачувати борг у наступний спосіб: протягом січня 2003 року –червня 2003 року по 1 469 666,91 грн. щомісяця.

Судове рішення, мотивоване посиланнями на ст. 161 ЦК України та виникненням у відповідача зобов'язання по сплаті коштів внаслідок невиконання в установлений договором строк взятих на себе зобов’язань в частині оплати за поставлену електричну енергію.

На виконання рішення суду видано наказ № 20/652 від 11 листопада 2002 року.

У квітні 2007 року відповідач –Орендне підприємство "Шахта імені А.Ф. Засядько" звернувся до господарського суду із заявою № 15/1300 про розстрочку виконання рішення суду на 6 місяців до 29 квітня 2008 року.

В обґрунтування заявлених вимог Орендне підприємство "Шахта імені А.Ф. Засядько" посилається на важке фінансове становище, що є наслідком аварії 2006 року, а також на те, що шахта є підприємством з високим ступенем небезпеки для працівників, арешт грошових коштів виконавчою службою з метою виконання рішення суду може визвати загрозу фінансовому становищу підприємства та життю робітників.

Ухвалою Господарського суду Донецької області від 18 травня 2007 року (суддя Донець О.Є.) клопотання задоволено.

Розстрочуючи виконання рішення, суд першої інстанції виходив з того, що існують обставини, що ускладнюють виконання рішення у даній справі, а саме –скрутне фінансове становище відповідача.

У червні 2008 року відповідач звернувся до господарського суду із заявою № 15/1679 про розстрочку виконання рішення суду до 29 грудня 2010 року, починаючи з червня 2008 року.

В обґрунтування заявлених вимог Орендне підприємство "Шахта імені А.Ф. Засядько" посилається на великомасштабні аварії листопада-грудня 2007 року, що спричинили важке фінансове становище підприємства.

Ухвалою Господарського суду Донецької області від 26 червня 2008 року (суддя Донець О.Є.) клопотання задоволено.

Надано відстрочку оплати сум, які підлягають стягненню, до 29 грудня 2010 року та розстрочку, починаючи з червня 2008 року із оплатою вказаних сум відповідно до графіку погашення заборгованості.

Дана ухвала суду мотивована наявністю особливого і виняткового характеру обставин, що ускладнюють виконання рішення суду через значні аварії на підприємстві, що спричинили тяжкий фінансовий стан боржника.

Постановою Донецького апеляційного господарського суду від 3 вересня 2008 року (колегія суддів у складі: Мирошниченка С.В. –головуючого, Колядко Т.М., Скакуна О.А.) ухвалу скасовано.

Постанова мотивована посиланнями на відсутність у відповідача обставин, які у розумінні ст. 121 ГПК України ускладнюють виконання рішення суду або роблять його неможливим та надмірність строків, на які відповідач просив відстрочити та розстрочити виконання рішення суду.

У касаційній скарзі відповідач, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права, просить постанову скасувати, та залишити в силі ухвалу місцевого господарського суду.

Розглянувши матеріали справи і доводи касаційної скарги, перевіривши правильність застосування судами норм процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.121 ГПК України, при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони, державного виконавця, за поданням прокурора чи його заступника або за своєю ініціативою господарський суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з викликом сторін, прокурора чи його заступника і у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови, змінити спосіб та порядок їх виконання, про що виноситься ухвала, яка може бути оскаржена у встановленому порядку.

Таким чином, в основу судового акту про надання розстрочки або відстрочки виконання рішення суду має бути покладений обґрунтований висновок про наявність обставин, що ускладнюють чи роблять неможливим його виконання. З цією метою, під час вирішення питання про відстрочку або розстрочку виконання рішення, суди повинні враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи.

При цьому, господарський суд повинен врахувати можливі негативні наслідки для боржника при виконанні рішення у встановлений строк чи попередньо встановленим способом, але перш за все, повинен врахувати такі ж наслідки і для стягувача при затримці виконання рішення, та не допускати їх настання.

На необхідність встановлення зазначених обставин також вказано у п.2 Роз'яснень Вищого арбітражного суду України від 12.09.1996 № 02-5/333.

Проте, обґрунтовуючи подану заяву, відповідач фактично посилався на несприятливість виконання рішення суду для нього у даний час та можливість настання для нього негативних наслідків у зв’язку з цим, а не на обставини, що унеможливлюють або утруднюють виконання рішення суду у даній справі.

Вирішуючи питання про надання господарським судом розстрочки виконання рішення, місцевий суд виходив виключно з того, що негайне виконання рішення суду може негативно вплинути на фінансовий стан відповідача та його виробничу діяльність.

За змістом ст.121 ГПК України, підставою для відстрочення або зміну способу виконання рішення суду є обставини, що ускладнюють або роблять неможливим виконання такого рішення.

Отже, апеляційна інстанція, скасовуючи ухвалу місцевого суду, дійшла обґрунтованого висновку про те, що судом першої інстанції застосовано ст.121 ГПК України за відсутності на те підстав та без врахування того, що Господарським судом Донецької області неодноразово надавалась розстрочка відповідачу на виконання рішення суду від 11 листопада 2002 року по справі № 20/652.

Разом з тим, апеляційним судом встановлено, що в матеріалах справи відсутні докази існування обставин, які унеможливлюють виконання рішення відповідачем, а саме: відсутність грошових коштів на банківських рахунках відповідача, рахунків просрочених платежів по оплаті праці, судам, банку, постачальникам, бюджету та інше. Крім того, відповідачем не були представлені докази про прийняття заходів: фінансово-економічного характеру, організаційно-правового характеру, націлених на подолання фінансової кризи підприємства.

За таких обставин, підстав для зміни чи скасування постанови Донецького апеляційного господарського суду від 3 вересня 2008 року, якою скасовано ухвалу Господарського суду Донецької області від 26 червня 2008 року, як таку, що прийнята з порушенням норм процесуального права, та фактично відмовлено у задоволенні заяви про відстрочення виконання рішення у даній справі, не має.

Посилання скаржника на ту обставину, що виконання рішення суду у повному обсязі на даний час може призвести до негативних для підприємства наслідків не заслуговують на увагу та спростовуються вищевикладеним.

Інші доводи, наведені у касаційній скарзі, зводяться до намагань скаржника надати перевагу одних доказів над іншими, що суперечить вимогам ст. 1117 ГПК України, і тому до уваги не беруться.

Враховуючи те, що у касаційній інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи у суді першої інстанції за винятком процесуальних дій, пов'язаних із встановленням обставин справи та їх доказуванням, прийнята постанова відповідає нормам чинного законодавства та підстав для її скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119, 11111, Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Орендного підприємства "Шахта імені А.Ф. Засядько" залишити без задоволення.

Постанову Донецького апеляційного господарського суду від 3 вересня 2008 року у справі № 20/652 залишити без змін.

Головуючий:

Н. Дунаєвська

Судді:

І. Волік

Н. Мележик