ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2008 р.

№ 25/193

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого судді

Кривди Д.С. –(доповідача у справі),

суддів:

Жаботиної Г.В.,

Уліцького А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу

ТОВ “Аудиторська фірма “Інтер-аудит”

на постанову

Київського апеляційного господарського суду від 17.07.2008

у справі

№ 25/193 господарського суду міста Києва

за позовом

Державного підприємства “Енергоринок”

до

ТОВ “Аудиторська фірма “Інтер-аудит”

про

стягнення суми,

за участю представників сторін від:

позивача:

Король А.С. –за довіреністю від 28.10.2008р, Шубін В.М. –за довіреністю від 29.02.2007р.

відповідачів:

Кізленко В.А. –за довіреністю від 14.04.2008р.

Згідно розпорядження Заступника голови Вищого господарського суду України Осетинського А.Й. від 04.11.2008р. розгляд касаційної скарги здійснюється у складі колегії суддів: Кривда Д.С. (головуючий), Жаботина Г.В., Уліцький А.М.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду міста Києва від 29.05.2008р. (суддя Морозов С.М.) позовні вимоги задоволено частково; стягнуто з ТОВ “Аудиторська фірма “Інтер-аудит” на користь ДП “Енергоринок” 1319,25грн. та судові витрати в розмірі 20,75грн.; в задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 17.07.2008 (судді Пантелієнко В.О. –головуючий, Іваненко Я.Л., Гарник Л.Л.) рішення господарського суду міста Києва від 29.05.2008р. скасовано; позовні вимоги задоволено повністю; стягнуто з ТОВ “Аудиторська фірма “Інтер-аудит” на користь ДП “Енергоринок” 20580,30грн. пені за порушення строків надання звітів, 308,70грн. витрат по сплаті державного мита та 118грн. витрат за інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Відповідач в касаційній скарзі просить скасувати постанову Київського апеляційного господарського суду від 17.07.2008р., залишивши в силі рішення господарського суду міста Києва від 29.05.2008р., посилаючись на неповне дослідження фактичних обставин справи та доказів.

У відзиві на касаційну скаргу позивач спростовує доводи скарги і просить постанову залишити без змін, а скаргу –без задоволення.

Колегія суддів, перевіривши наявні матеріали (фактичні обставини) справи на предмет правильності застосування судами норм матеріального та процесуального права, заслухавши пояснення представників сторін, дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судами попередніх інстанцій та вбачається з матеріалів справи, 15.08.2007р. між сторонами у справі укладено договір №9-Т про надання консультативних послуг з питань управління комерційною діяльністю, за умовами якого позивач доручає, а позивач бере на себе зобов’язання надати послуги з аудиту оптового ринку електроенергії відповідно до технічного завдання, кінцевою метою яких є перевірка стосовно правильності розподілу позивачем коштів оптового ринку електроенергії України з поточних рахунків із спеціальним режимом використання.

В силу ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно п.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін); зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

За умовами п.3.2 договору, строк надання відповідачем звітів складає 40 календарних днів з початку місяця, наступного за тим, в якому надаються аудиторські послуги.

За порушення строків надання послуг, передбачених пунктами 3.1 та 3.2 вказаного договору, відповідач сплачує позивачу пеню в розмірі 0,5% від вартості послуг за кожний день прострочки (п.6.1 договору).

В період з 27.08.2007р. по 16.09.2007р. дія договору №9-Т була призупинена за взаємною згодою сторін.

При цьому суд апеляційної інстанції встановив, що за серпень 2007р. відповідач повинен був надати звіт 26.10.2007р., а фактично надав –15.11.2007р. Кількість прострочених днів складає 20 днів.

Перебіг строку надання звіту за вересень 2007р. почався 01.10.2007р., за жовтень 2007р. –01.11.2007р., за листопад 2007р. –01.12.2007р.

Відповідно, відповідач повинен був надати звіт за вересень 2007р. –09.11.2007р., а фактично надав –12.12.2007р. Кількість прострочених днів –33.

За жовтень 2007р. позивач повинен був надати звіт 10.12.2007р., а фактично надав 26.12.2007р. Кількість прострочених днів –16.

За листопад 2007р. позивач повинен був надати звіт 09.01.2008р., а фактично надав 18.01.2008р. Кількість прострочених днів –9.

Таким чином, суд апеляційної інстанції, перевіривши розрахунок пені, дійшов висновку щодо задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Слід зазначити, що повторно розглядаючи справу, апеляційний господарський суд повно з’ясував обставини, які мали значення для правильного розгляду поданої апеляційної скарги. Висновки апеляційного суду ґрунтуються на доказах, наведених в постанові суду, та відповідають положенням чинного законодавства. Як наслідок, прийнята апеляційним господарським судом постанова відповідає положенням ст. 105 ГПК України та вимогам, що викладені в постанові Пленуму Верховного Суду України від 29.12.1976 р. № 11 “Про судове рішення”. Що стосується доводів, викладених відповідачем в касаційній скарзі, то вони зводяться до переоцінки встановлених судом апеляційної інстанції обставин справи, що суперечить вимогам статті 111-7 Господарського процесуального кодексу України.

За таких обставин, переглянута у справі постанова апеляційного господарського суду відповідає приписам чинного законодавства, а доводи касаційної скарги визнаються непереконливими.

Керуючись ст.ст. 111-5, 111-7, 111-8, п.1 ч.1 ст. 111-9, ст. 111-11 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України, -

П О С Т А Н О В И В:

Постанову Київського апеляційного господарського суду від 17.07.2008 року у справі №25/193 залишити без змін, а касаційну скаргу –без задоволення.

Головуючий суддя                                                             Д.Кривда

Судді                                                                                 Г.Жаботина

А.Уліцький