ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
РІШЕННЯ

Іменем України

30.09.2008

Справа №2-22/8925-2008

30 вересня 2008 року                     Справа №2-22/8925-2008

За позовом           Товариства з обмеженою відповідальністю «Дистриб'ютерська фірма «Руслана», Керченська філія м. Керч

до          Суб’єкта підприємницької діяльності Аріскіної Наталії В'ячеславівни, м. Керч

про           стягнення 10 689,74 грн.

Суддя: Калініченко А.А.

Представники сторін:

Позивача :          Додухов С.М – представник, довіреність у справі, паспорт ЕЕ 466175.

Відповідача:

не з’явився.

встановив:

Позивач – Керченська філія ТОВ "Дистриб'ютерська фірма "Руслана" звернувся до Господарського суду АР Крим із позовною заявою до відповідача - Суб’єкта підприємницької діяльності Аріскіної Наталії В'ячеславівни про стягнення 10 689,74 грн., у тому числі 5 713, 89 грн. основного боргу та 4 975,85 грн. пені.

У судовому засіданні, яке відбулось 30.09.2008 р. представник позивача надав клопотання про зменшення суми пені, та просив стягнути з відповідача 5713,89 грн. основного боргу та 505,82 грн. пені.

Відповідач письмовий відзив на позов до суду не надіслав, явку представника в судове засідання двічі не забезпечив, витребувані судом документи в суд не направив, про час і місце проведення судових засіданнь був сповіщений належним чином.

Суд, керуючись ст. 75 ГПК України, вважає можливим розглянути справу за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши представлені докази, суд

встановив:

Між позивачем та відповідачем 02.01.2006р. було укладено договір, відповідно до якого ТОВ «Дистриб'ютерська фірма «Руслана» Керченська філія прийняло на себе зобов'язання передати відповідачу товар, а останній був зобов’язаний його одержати та сплатити його вартість.

Згідно з п. 3.9 договору відповідач був зобов’язаний оплатити товар протягом 5 банківських днів.

За несвоєчасну оплату товарів покупець зобов’язаний сплатити пеню у розмірі 0,5 від несплаченої суми за кожний день прострочення платежу, але більше подвійної облікової ставки НБУ(п.4.3 договору).

Згідно зі ст. 173 Господарського кодексу України (далі ГК України) господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктами господарювання та іншими учасниками відносин у сфері господарювання в силу якого, один суб'єкт зобов'язаний зробити певну дію господарського або управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта ( виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію та ін) або утриматись від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі й кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку. Ст. 193 ГК України визначає, що суб'єкти господарювання повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, не допускається відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом.

Згідно зі ст. 216 ГК України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення в сфері господарювання шляхом застосування у відношенні правопорушників господарських санкцій. Господарськими санкціями визнаються заходи впливу на правопорушника в сфері господарювання, в результаті застосування яких для нього настають несприятливі економічні та/або правові наслідки. (ст. 217 ГК України). При цьому, учасники господарських відносин відповідають за невиконання або неналежне виконання господарського зобов'язання (ст. 218 ГК України). У відповідності зі ст. 230 ГК України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у виді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити при порушенні їм правил здійснення господарської діяльності, невиконанні або неналежному виконанні господарського зобов'язання. Нарахування штрафних санкцій припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано (ст.232 ГК України). Згідно зі ст. 343 ГК України платник грошових коштів сплачує на користь одержувача цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін, але не може перевищувати подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла у період, за який сплачується пеня.

Згідно ст. 509 Цивільного кодексу України (далі ЦК України ) зобов'язанням є правовідношення, у якому одна сторона (боржник) зобов'язана зробити на користь другої сторони ( кредитора) певні дії ( передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші та ін.) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Зобов'язання повинне виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України( ст. 526 ЦК України). Виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком (ст. 546 ЦК України).

Ст. 549 ЦК України передбачає, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передавати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Ст. 655 ЦК України встановлює, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність іншій стороні (покупцю), а покупець приймає або зобов'язується прийняти товар та сплатити за нього визначену грошову суму.

За накладними № РН 1390 від 24.12.2007 р, № РН 27868 від 30.11.2007 р., № РН 26977 від 20.11.2007 р. , № РН 1173 від 21.12.2007 р. позивач поставив відповідачу продукцію на загальну суму 5713,89 грн.

Відповідач зобов’язання по оплаті отриманого товару не виконав, заборгованість у сумі 5713,89 грн. залишилась непогашеною.

У порядку, передбаченому ст. 33 ГПК України, відповідач не надав суду доказів виконання зобов'язань по оплаті отриманого від позивача товару в повному обсязі або докази повернення позивачу товару, вартість якого не сплачена в терміни, передбачені у договорі від 02.01.2006 р.

За таких обставин суд вважає, що матеріали справи свідчать про невиконання відповідачем зобов'язань, передбачених договором від 02.01.2006 р. , тому згідно зі ст. 218, 230 ГК України, ст.ст. 526, 549, 625 ЦК України підлягають задоволенню вимоги по стягненню з відповідача заборгованості у сумі 5713,89 грн.

Поряд з вимогами про стягнення основного боргу, позивачем також заявлено вимогу, з урахуванням клопотання про уточнення, про стягнення пені в розмірі 505,82 грн., яка підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно п. 4.3 договору у випадку порушення строків оплати, покупець зобов’язаний сплатити пеню у розмірі 0,5 % від несплаченої суми за кожний день прострочення платежу, але більше подвійної облікової ставки НБУ.

Розмір пені в сумі 505,82 грн., нарахованої позивачем відповідно до договору, не перевищує передбаченого Законом України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов’язань» максимального розміру пені та нарахування її проведено з дотриманням шестимісячного строку передбаченого ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України, а тому вона підлягає стягненню з відповідача.

Згідно зі ст. 49 ГПК України судові витрати підлягають віднесенню на відповідача.

За згодою представника позивача у ході судового засідання, яке відбулось 30.09.2008 р., були оголошені вступна та резолютивна частини рішення. У відповідності зі ст. 84 ГПК України рішення оформлене та підписане 03.10.2008 р.

Керуючись ст.ст. 49, 82 –85 ГПК України, суд

вирішив:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Суб’єкта підприємницької діяльності Аріскіної Наталії В'ячеславівни (98300, м.Керч, вул.Крупської, 42, кв. 3) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Дистриб'ютерська фірма «Руслана» Керченська філія (98300, м. Керч, вул. Мирошніка, 57, склад 2-а) 5713,89 грн., 505,82 грн. пені., та 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

3. Стягнути з Суб’єкта підприємницької діяльності Аріскіної Наталії В'ячеславівни (98300, м.Керч, вул.Крупської, 42, кв. 3) в дохід державного бюджету (п/р 0002 в банку одержувача ГУ ДКУ в АРК м. Сімферополь, МФО 824026, одержувач: Держбюджет м. Сімферополя, ЗКПО 34740405, код платежу 22090200) 102 грн. державного мита.

Видати накази після набрання судовим рішенням законної сили.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Калініченко А.А.