ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

"08" липня 2008 р.

Справа № 13а/108-2347

16 год. 10 хв.

м. Тернопіль

Господарський
суд Тернопільської області

у складі

при секретарі судового засідання
Підлубній О.В.

Розглянув справу

за позовом Суб'єкта
підприємницької діяльності ОСОБА_1, с. Перемилів, Гусятинський район,
Тернопільська область, 48240

до:
Державної виконавчої служби Гусятинського районного управління юстиції, вул.
Суходільська, 7, смт. Гусятин, Тернопільська область, 48201

За участю представників від:

позивача: ОСОБА_2. -довіреність №1 від
13.08.2007р.

відповідача:  Бандура І.С. -доручення №4623/04-19-6 від
18.06.2008р.

Суть справи :

про
скасування постанови відділу Державної виконавчої служби Гусятинського
районного управління юстиції від 05.05.2008р. про затримання автомобіля ІВЕКО
3511 д.н.з. НОМЕР_1 і повторно винесену постанову від 12.05.2008 року про
затримання автомобіля ІВЕКО 3511 д.н.з. НОМЕР_2; стягнення моральної шкоди в
сумі 27337 грн. 50 коп. та судових витрат в сумі 350 грн. 90 коп.

Відповідач проти позову заперечує,
посилаючись на те, що: на виконанні у ДВС знаходяться постанови Територіального
Управління ГДІАТ в Тернопільській області про застосування фінансових санкцій
до позивача, які останній добровільно не виконав у встановлений строк, тому
24.03.2008р. та 26.05.2008р. були винесені постанови про звернення стягнення на
майно боржника, а оскільки останній відмовився добровільно сплатити борг і
запропонувати майно, на яке можна звернути стягнення про що складено акт від
23.04.2008р. була винесена постанова від 05.05.2008р. про затримання автомобіля
марки ІВЕКО 3511 д.н.з. НОМЕР_1 і постановки його на штраф майданчик
Густинського РВ УМВСУ, яка фактично невиконана за неправильне вказання д.н.з. і
відкликана листом від 08.05.2008р. 12.05.2008р. повторно винесено постанову про
затримання автомобіля ІВЕКО 3511 д.н.з. НОМЕР_2, яка призупинена згідно листа
від 29.05.2008р.; виконавче провадження проводилось на виконання неоскаржених у
встановленому порядку постанов Територіального Управління ГДІАТ в
Тернопільській області на забезпечення збереження майна боржника, що може
гарантувати виконання постанов та повністю узгоджується з ст.ст. 5,19,50,55
Закону України «Про виконавче провадження». При цьому неадекватність стягуваної
суми (8500 грн.) вартості арештованого автомобіля не мала місця за відсутності
оцінки останнього, а строк набрання чинності виконавчого документу стосується
судових рішень.

В розпочатому судовому засіданні
представникам сторін роз'яснено їх права і обов'язки, передбачені ст.ст. 49, 51
в порядку ст. 130 КАС України.

В засіданні оголошувались перерви
до 27.06.2008р. та 08.07.2008р. для надання можливості сторонам подати
додаткові обґрунтування, заперечення, докази та в зв'язку з клопотаннями
позивача.

Судові засідання згідно клопотання
позивача від 27.06.2008р. проводились з повною технічною фіксацією судового
процесу.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши представників сторін, суд встановив:

- у відповідача знаходяться на
виконанні постанови Територіального управління ГДІАТ в Тернопільській області
№033061, №033062, №033063 від 04.12.2007р. №033251, №033252 від 27.02.2008р.
про застосування до ОСОБА_1. фінансових санкцій по 1700 грн. за надання послуг
з перевезення пасажирів та вантажів без оформлення документів, перелік яких
визначений ст. 39 та ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт».
Доказів, що постанови про застосування санкцій скасовані, відкликані, визнані
недійсними чи по них розпочався розгляд судової справи на предмет їх законності
не представлено, як і не представлено доказів наявності обставин передбачених
ст. 34 Закону України «Про виконавче провадження». По вказаних виконавчих
документах, відповідачем порушено виконавче провадження згідно постанов від
18.02.2008р. та від 23.04.2008р., в яких було запропоновано ОСОБА_1.
добровільно сплатити санкції, та які за однорідністю стягнень та особи боржника
приєднані до зведеного виконавчого провадження згідно постанов від 26.02.2008р.
та 12.05.2008р. в порядку ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідач для з'ясування наявності
коштів боржника звертався до ДПІ у Густинському районі, про що свідчать
відповіді-відмови №2205/29-004 від 26.02.2008р. та №3854/29-004 від
14.04.2008р. в результаті чого були прийняті постанови про звернення стягнення
на майно боржника від 24.03.2008р. та від 26.05.2008р. та постанова про арешт
майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 10.04.2008р., що
узгоджується з приписами ст. 5 абз. 6 ст.50, абз. 4 ст. 55 Закону України «Про
виконавче провадження». Також складено акт від 23.04.2008р. про те, що боржник
добровільно сплатити борг відмовився, а також відмовився запропонувати майно на
яке можна звернути стягнення.

- 05.05.2008р. відповідачем прийнято
постанову про затримання автотранспорту марки ІВЕКО 3511 д.н.з. НОМЕР_1, що
належить боржнику та постановки його на штраф майданчик Густинського РВ УМВСУ.
Дана постанова за помилковістю вказання не того д.н.з. листом від 08.05.2008р.
відкликана і 12.05.2008р. прийнята повторна постанова, де державний номерний
знак вказано відповідно до ліцензійної картки серії НОМЕР_3«перевезення
пасажирів (крім таксі)». Постанова від 12.05.2008р. згідно листа відповідача
№4609 від 29.05.2008р. призупинена.

Сторонами не представлено доказів, що
вказані постанови виконані, тобто потягли певні наслідки в повному об'ємі
вказівок чи частково. Крім того ст. 55 Закону України «Про виконавче
провадження»передбачає, що арешт застосовується для забезпечення збереження майна
боржника, що підлягає наступній передачі стягувачеві або реалізації. Тобто
арешт майна з можливим затриманням, вилученням, передачею на зберігання його
-забезпечуючий засіб виконання виконавчого документу і не завжди приводить до
опису, оцінки і реалізації такого майна. Адже борг може бути сплачений
добровільно і в процесі примусового виконавчого провадження, коли майно
затримане, вилучене і знаходиться на зберіганні. Дії відповідача на думку суду
узгоджуються з приписами ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження»де
передбачено й залучення працівників органів внутрішніх справ. Логічним і
правильним є посилання відповідача на необхідність акту опису, коли включається
вже процедура оцінки і реалізації арештованого майна, що в даному спорі місця не
мало.

Посилання позивача на
неадекватність арештованого майна сумі боргу недоречні, оскільки на виконанні у
відповідача знаходяться 5 постанов Територіального управління ГДІАТ в
Тернопільській області з штрафами по 1700 грн. кожна, а разом 8500 грн. і відповідач
більші суми в постановах не зазначав, а накладати арешт на частину
транспортного засобу та й ще не оціненого безпідставно і недоречно.

Помилкові посилання позивача й на
незаконність виконавчих документів по причині не вказання дати набрання
чинності, оскільки згідно ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження»це
стосується судових рішень і законність чи незаконність виконавчих документів
-компетенція судових органів, наявність провадження по чому позивач не довів.

З огляду на вищевикладене та ч.2
ст. 71 КАС України, суд вважає, що відповідач довів правомірність, як
оскаржуваних постанов так і своїх дій направлених на виконання виконавчих
документів з застосуванням забезпечуючих заходів на збереження майна боржника,
як гарантії погашення застосованих санкцій за пасажирські перевезення без
необхідних документів. А тому позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Керуючись 2, 6 ,7, 86, 160-163, п.
6 розділу Прикінцеві та перехідні положення
Кодексу адміністративного судочинства України, господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1.
В позові відмовити

Постанова  суду першої інстанції  набирає законної сили після  закінчення строку подання заяви про
апеляційне оскарження. На постанову суду сторони мають право подати заяву про
апеляційне її оскарження протягом десяти днів з дня складення постанови в
повному обсязі                      21
липня 2008 р. до адміністративного суду апеляційної інстанції - Львівського
апеляційного адміністративного суду, через суд першої інстанції, а протягом 20
днів після подання заяви подати апеляційну скаргу.

Суддя