Харківський апеляційний господарський суд
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" серпня 2008 р.
Справа № 59/34-08

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Бондаренко В.П., суддя Білоконь Н. Д., суддя
Шепітько І.І.

при секретарі Єгоровій А.О.,

за участю

прокурора -Бєлашова Р.В.,
посвідчення № 85 від 06.08.2003р.,

представників сторін:

позивача -
Єсікова Р.В., довіреність № 263-орг від 10.01.2008р.

відповідача
-  ОСОБА_1.,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного
господарського суду апеляційне подання прокурора (вх. № 1623 Х/1-14) на ухвалу
господарського суду Харківської області від 12.06.08р. у справі № 59/34-08

за позовом
Куп"янського міжрайонного прокурора Харківської області в інтересах
держави в особі Куп"янської міської ради, м. Куп"янськ Харківської
області,

до фізичноїї
особи- підприємця ОСОБА_1, смт Куп"янськ-Вузловий,

про стягнення
2775,60 грн.,

встановила:

Куп'янський
міжрайонний прокурор Харківської області у червні 2008р. звернувся до
господарського суду Харківської області з позовом  в інтересах держави в особі Куп'янської  міської ради, позивача, до  фізичної особи-підприємця ОСОБА_1.,
відповідача, про стягнення з нього 2775,60 грн. шкоди, заподіяної внаслідок
бездоговірного користування земельною ділянкою.

Ухвалою
господарського суду Харківської області від 12.06.2008р. у справі                 № 59/34-08 (суддя Бринцев
О.В.) позовну заяву повернуто  на
підставі пунктів 1 та 3 статті 63 Господарського процесуального кодексу
України, так як позов підписано особою, яка не мала права її підписувати, а
позивачем не надано доказів, які б підтвердили викладені в заяві обставини.

Не погодившись
із вказаною ухвалою, Куп'янський міжрайонний прокурор Харківської області подав
до Харківського апеляційного господарського суду апеляційне подання, в якому
просить скасувати ухвалу господарського суду Харківської області від
12.06.2008р. у справі № 59/34-08, а справу направити на новий судовий розгляд до
господарського суду Харківської області.

У судовому
засіданні прокурор та позивач апеляційне подання підтримують. Відповідач проти
апеляційного подання заперечує, вважає ухвалу господарського суду Харківської
області від 12.06.2008р. обгрунтованою, просить залишити її без змін.

Колегія суддів,
дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представників сторін та
прокурора, перевіривши правильність застосування місцевим господарським судом
при прийнятті оскаржуваної ухвали норм матеріального та процесуального права,
дійшла висновку, що апеляційне подання підлягає задоволенню, а ухвала
господарського суду першої інстанції - скасуванню, виходячи з наступного.

Згідно з
пунктом 2 статті 121 Конституції України на прокуратуру України покладається
представництво інтересів громадянина або держави в суді у випадках, визначених
законом.

Відповідно до
частини 1 статті 2 Господарського процесуального кодексу України господарський
суд порушує  справи за позовними заявами,
зокрема, прокурорів та їх заступників, які звертаються до господарського
суду  в інтересах держави, а згідно з
частиною 3 цієї статті прокурор, який звертається  до господарського суду в інтересах держави, в
позовній заяві самостійно визначає, в чому полягає  порушення інтересів  держави, та обгрунтовує необхідність їх
захисту, а також вказує орган, уповноважений державою,  здійснювати відповідні функції у спірних
відносинах.

Також частиною
1 статті 29 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що
прокурор бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити
за своєю ініціативою у справу, порушену за позовом інших осіб, на будь-якій
стадії її розгляду для представництва інтересів громадянина або держави.

За рішенням
Конституційного Суду України № 3-рп/99 від 08.04.1999 року під поняттям
"орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних
відносинах" слід розуміти орган державної влади чи орган місцевого
самоврядування, якому законом надано в тому числі повноваження органу
виконавчої влади (органи місцевого самоврядування).

Крім того, у
вказаному рішенні визначено зміст поняття "інтереси держави" та
зазначено, що в основі інтересів держави є потреба у здійсненні
загальнодержавних (політичних, економічних, соціальних та інших) дій, програм,
спрямованих на захист суверенітету, територіальної цілісності, державного
кордону України, гарантування її державної, економічної, інформаційної,
екологічної безпеки, охорону землі як національного багатства, захист прав усіх
суб'єктів права власності та господарювання тощо. Із врахуванням того, що
"інтереси держави" є оціночним поняттям, прокурор чи його заступник у
кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство,
на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення
матеріальних або інших інтересів держави, обгрунтовує у позовній заяві
необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати
відповідні функції у спірних відносинах.

Правовідносини,
які стосуються предмету даного спору, регулюються Конституцією України та,
насамперед,  Земельним законодавством
України.

Так, відповідно
до статті 14 Конституції України земля є основним національним багатством, що
перебуває під особливою охороною держави.

Відповідно до
статті 12 Перехідних положень Земельного кодексу України до розмежування земель
державної і комунальної власності повноваження щодо розпорядження землями в
межах населених пунктів, крім земель переданих у приватну власність, здійснюють
відповідні сільські, селищні міські ради, а за межами  населених пунктів - відповідні органи
виконавчої влади.

Пунктом 34
статті 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні"
встановлено, що виключною компетенцією міських рад є вирішення відповідно до
Закону питань регулювання земельних відносин.

А отже до
розмежування земель державної і комунальної власності функціями виконавчої
влади щодо розпорядження землями  в
межах  населених пунктів наділені міські
ради.

Оскільки
предмет спору стосується землі, яка відповідно до статті 14 Конституції України
є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною
держави, спір у даній справі зачіпає інтереси держави.

Таким чином,
прокурор цілком обґрунтовано пред'явив позов в інтересах держави в особі
Куп"янської міської ради як органу, на який державою покладено обов'язок
щодо здійснення конкретних функцій у правовідносинах, пов'язаних із захистом
інтересів держави, а місцевий господарський суд дійшов хибного висновку про
наявність достатніх правових підстав для повернення позовної заяви на підставі
пункту 1 статті 63 Господарського процесуального кодексу України.

Висновок
місцевого господарського суду в оскаржуваній ухвалі про те, що позивачем у
даній справі повинна виступати саме Державна інспекція з контролю за
використанням та охороною земель, а не представницький орган самоврядування, не
може вважатися обгрунтованим, оскільки як було зазначено вище, прокурор
відповідно до статті 2 Господарського процесуального кодексу України наділений
правом самостійно визначати орган, уповноважений  здійснювати відповідні функції у спірних
відносинах. Крім того, вищевказана інспекція здійснює контроль за використанням
та охороною земель, тоді як міські ради здійснюють розпорядження землями в
межах  населених пунктів та вирішують
відповідно до Закону питання регулювання земельних відносин і при цьому спір у
даній справі стосується наявності чи відсутності збитків, спричинених
безоплатним користуванням землею місцевому бюджету, який не відноситься до
відання вищезазначеної інспекції.

Що ж до посилання
місцевого господарського суду як на одну з підстав для повернення позовної
заяви на ненадання прокурором доказів, що підтверджують викладені в заяві
обставини, то воно не може вважатися обгрунтованим, оскільки відповідно до
пункту 3 статті 63 Господарського процесуального кодексу України позовна заява
повертається без розгляду у разі, якщо в ній не вказано на докази, що
підтверджують  викладені в заяві
обставини, тоді як прокурор в обгрунтування бездоговірного користування
земельною ділянкою посилався, зокрема, на акт обстеження цієї земельної ділянки
від 25.03.2008 р.

Таким чином,
місцевий господарський суд, приймаючи оскаржувану ухвалу, неповністю
з"ясував обставини, які мають значення для справи, та порушив норми
процесуального права, у зв"язку з чим вказана ухвала підлягає скасуванню з
направленням справи до господарського суду Харківської області для розгляду по
суті.

Враховуючи
викладене та керуючись статтями 2, 29, 99, 101, 103-106 Господарського
процесуального кодексу України, колегія суддів

постановила:

Апеляційне
подання задовольнити.

Ухвалу
господарського суду Харківської області від 11.06.2008 року у справі № 59/34-08
скасувати.

Справу
направити на розгляд до господарського суду Харківської області.

Головуючий суддя
Бондаренко В.П.

Суддя
Білоконь Н. Д.

Суддя                                                                                            Шепітько
І.І.