ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" листопада 2008 р. Справа № 47/284-08

вх. № 6436/5-47

Суддя господарського суду

при секретарі судового засідання

за участю представників сторін:

позивача - Журавлев С. С., директор ТОВ БК "Південтрансбуд";

Атрощенкова Н.І. за довіреністю від 08.10.2008р.

відповідача - Чефранов О.А. за довіреністю від 01.01.2008р.

розглянувши справу за позовом ТОВ БК "Південтрансбуд", м. Харків

до ЗАТ "Колос", смт. Пересічна

про спонукання до виконання договорних зобов"язань

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою в якій просить суд зобов"язати відповідача підписати форму №2 та довідку форми №3 датовані груднем 2007р.

20.10.2008 р. позивач надав через канцелярію господарського суду уточнення до позовної заяви, в яких просить суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість у розмірі 20305,00грн. за виконані роботи та 3012,30 грн. за транспортування залізобетоних плит, які були прийняті судом відповідно до ст.22 ГПК України.

Одночасно, позивач заявив клопотання про призначення судово-будівельної експертизи для уточнення об"ємів виконаних ним робіт.

Ухвалою заступника голови господарського суду Харківської області від 24.10.2008р. строк розгляду справи було продовжено на один місяць - до 28.11.2008р.

03.11.2008 р. позивач надав через канцелярію господарського суду лист (клопотання) з переліком питань, які необхідно поставити експерту, який було прийнято судом та долучено до матеріалів справи.

Враховуючи вищевикладене та у зв"язку з необхідністю витребування у сторін додаткових документів, суд відклав розгляд справи на 17.11.2008 р.

Ухвалою голови господарського суду Харківської області від 12.11.2008 р. у зв'язку з закінченням повноважень у судді Светлічного Ю.В. дану справу передано до розгляду судді Усатому В.О.

В судовому засіданні 17.11.2008 р. позивач наполягав на задоволенні його клопотання про призначення судово-будівельної експертизи

Представник відповідача в даному судовому засіданні заперечував проти проведення експертизи та зазначив, що частину будівельних робіт, які необхідно було виконати за додатковою угодою №2 від 30.12.2006 р. виконано не позивачем, а іншим підрядником.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши представників сторін, враховуючи необхідність надання сторонами додаткових документів, а також розгляду клопотання позивача щодо призначення експертизи, суд оголосив перерву в судовому засіданні до 24.11.2008 р.

В судовому засіданні 24.11.2008 р. суд, розглянувши клопотання позивача щодо призначення судово-будівельної експертизи, відмовив в його задоволенні на тій підставі, що в матеріалах справи достатньо доказів для вирішення спору по суті та додаткових роз”яснень компетентними організаціями не потрібне.

В судовому засіданні 24.11.2008 р., враховуючи необхідність надання сторонами договору підряду № 9-06 від 07.08.2006 р. та додаткової угоди до нього від 30.12.2006 р., суд оголосив перерву до 26.11.2008 р.

В судове засідання 26.11.2008 р. сторони з”явилися, однак витребуваних документів не представили, у зв”язку з чим суд оголосив перерву до 27.11.2008 р.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані документи, заслухавши представників сторін, суд встановив наступне.

07.08.2006 р. між позивачем та відповідачем був укладений договір підряду № 9-06 (далі – Договір), відповідно умов якого відповідач доручив, а позивач зобов”язався на свій ризик виконати роботи щодо виконання залізобетонної огорожі, довжиною 580 метрів території відповідача, яка розташована за адресою: Харківська область, Дергачівський район, смт.Пересічне, вул..Центральна, 1 в строк до 25.10.06 р.

Пунктом 2.3 Договору передбачена попередня оплата в розмірі 50% від загальної суми договору.

Відповідно до п.3.2 Договору, відповідач зобов”язаний прийняти та оплатити виконані роботи.

30.12.2006 р. сторони уклали додаткову угоду №2 до Договору, за якою збільшили довжину залізобетонної огорожі на 156 м, продовжили строк виконання робіт до 01.09.2007 р. та встановили договірну ціну додаткового об”єму робіт на суму 56892,00 грн.

Відповідно до п.7 додаткової угоди до Договору, вона вступає в законну силу з моменту підписання та є невід”ємною частиною Договору.

Як свідчать матеріали справи, форма № 2 та довідка форми №3, датовані груднем 2007 р, які просить позивач зобов”язати відповідача підписати, заповнені відповідно до додаткової угоди до Договору, що відповідає наказу Державного комітету статистики України та Державного комітету України з будівництва та архітектури N 237/5 від 21.06.2002 м.Київ „Про затвердження типових форм первинних документів з обліку в будівництві”, відповідно якого адресна частина акта заповнюється відповідно до контракту(договору) на виконання робіт та вартісні показники форми відображаються за поточним рівнем цін, визначених у договірній ціні, складеній у поточних цінах згідно з контрактом (договором) на виконання робіт.

Таким чином, позовні вимоги позивача виникли не поза договором, а пов”язані саме з виконанням сторонами умов Договору та додаткової угоди до нього.

Проте, як встановлено судом, раніше, рішенням господарського суду Харківської області від 09.01.2008 р. по справі № 05/429-07 за позовом ЗАТ "Колос" до ТОВ БК "Південтрансбуд", вказаний Договір розірвано та стягнуто з ТОВ БК "Південтрансбуд" на користь ЗАТ "Колос" попередню оплату по додатковій угоді до Договору в сумі 28632,00 грн.

Згідно до ч.2 ст.653 ЦК України, у разі розірвання договору зобов”язання сторін припиняються.

Відповідно до ч.4 ст.653 ЦК України, якщо договір змінюється або розривається у судовому порядку, зобов”язання змінюється або припиняється з моменту набрання рішенням суду про зміну або розірвання договору законної сили.

Таким чином, враховуючи, що рішення суду , яким розірваний Договір набрало чинності 22.01.2008 р., то зобов”язання за Договором та додатковою угодою до нього, яка є невід”ємною частиною Договору, припинилися відповідно 22.01.2008 р.

При цьому, як встановлено судом по справі № 05/429-07, ЗАТ "Колос" повністю виконав свої зобов’язання за Договором та додатковою угодою до нього, перерахувавши ТОВ БК "Південтрансбуд" попередню оплату та оплатив виконані роботи, всього на суму 191376,00 грн., з яких 162744,00 грн. за виконані роботи по Договору та 28632,00 грн. попередньої оплати за додатковою угодою до нього.

ТОВ БК "Південтрансбуд" виконав взяті на себе зобов’язання частково - на суму 162744,00 грн., а до виконання робіт, передбачених додатковою угодою, не приступив.

Відповідно до ч.2 ст.35 ГПК України, факти, встановлені рішенням господарського суду (іншого органу, який вирішує господарські спори) під час розгляду однієї справи, не доводяться знову при вирішенні інших спорів, в яких беруть участь ті самі сторони.

Враховуючи встановлення господарським судом Харківської області під час розгляду справи № 05/429-07 факту невиконання ТОВ БК "Південтрансбуд" робіт за додатковою угодою, суд не знаходить правових підстав для його повторного розгляду та доведення.

Згідно ст.43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об’єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідно до вимог ст. 32 Господарського процесуального кодексу України: доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Стаття 129 Конституції України відносить до основних засад судочинства змагальність сторін.

За загальним правилом обов’язок доказування певних обставин покладається на особу, яка посилається на ці обставини. Обов’язок доказування та подання доказів розподіляється між сторонами, виходячи з того, хто посилається на юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги та заперечення. Це стосується позивача, який повинен доказати факти, на підставі яких пред’явлено позов, а також відповідача, який має можливість доказувати факти, на підставі яких він будує заперечення проти позову.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає позовні вимоги необґрунтованими, у зв”язку з чим відмовляє в їх задоволенні.

Відповідно ст. ст. 44, 49 ГПК України у разі відмови у позові держмито та витрати на інформаційно-технічне забезпечення покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст.32, 33, 34, 43, 49, 54, ст.ст. 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Відмовити позивачу в задоволенні клопотання про призначення судово-будівельної експертизи.

В позові відмовити повністю .

Суддя