ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2008 р.

№ 20/611-21/28

Вищий господарський суд України у складі: суддя Бенедисюк І.М. –головуючий, судді Губенко Н.М. і Львов Б.Ю.

розглянув касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Українська Музична Видавнича Група", м. Київ (далі –ТОВ "Українська Музична Видавнича Група)

на постанову Київського апеляційного господарського суду від 03.09.2008

зі справи № 20/611-21/28

за позовом ТОВ "Українська Музична Видавнича Група"

до акціонерного товариства закритого типу "Українська незалежна ТВ-Корпорація", м. Київ (далі –АТЗТ "Українська незалежна ТВ-Корпорація"),

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача – асоціація "Дім Авторів Музики в Україні", м. Київ,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача – компанія "TREVANO PICTURES LIMITED", Нікосія, Кіпр,

про заборону вчинення дій, стягнення 1 125 000 грн. компенсації за порушення майнових авторських прав.

Судове засідання проведено за участю представників:

ТОВ "Українська Музична Видавнича Група" – Іськової Ю.П.,

АТЗТ "Українська незалежна ТВ-Корпорація" –Зайоми О.А.,

асоціації "Дім Авторів Музики в Україні"–Іськової Ю.П.,

компанії "TREVANO PICTURES LIMITED"–не з'яв.

За результатами розгляду касаційних скарг Вищий господарський суд України

ВСТАНОВИВ:

ТОВ "Українська Музична Видавнича Група" звернулося до господарського суду міста Києва з позовом (з урахуванням подальших уточнень до нього), зокрема, до АТЗТ "Українська незалежна ТВ-Корпорація" про:

- стягнення компенсації за порушення виключних майнових авторських прав позивача у сумі 1 125 000 грн.;

- заборону використовувати музичні твори "Нежность моя" (автор музики В.Дробиш, автор тексту О.Попков) у виконанні Валерії, "Часики" (автор музики В.Дробиш, автор тексту О.Дробиш) у виконанні Валерії, "О том как трудно" (автори музики Ю.Усачов, Є.Польна, автор тексту Є.Польна) у виконанні групи "Гости из будущего", виключні майнові права на які належать позивачеві, без виплати авторської винагороди асоціації "Дім Авторів Музики в Україні".

Справа розглядалася господарськими судами неодноразово.

Рішенням господарського суду міста Києва від 03.06.2008 (суддя Шевченко Е.О.) позов задоволено частково:

- з АТЗТ "Українська незалежна ТВ-Корпорація" стягнуто 15 750 грн. компенсації за порушення виключних майнових авторських прав позивача;

- відповідачеві заборонено вчиняти дії , що порушують авторське право позивача, а саме публічне сповіщення без дозволу і договору з асоціацією "Дім Авторів Музики в Україні" музичних творів (пісень): "Нежность моя" і "Часики" у виконанні Валерії та "О том как трудно" у виконанні групи "Гости из будущего";

- у задоволенні інших позовних вимог відмовлено;

- на відповідача віднесено судові витрати зі справи.

Судове рішення мотивовано тим, що АТЗТ "Українська незалежна ТВ-Корпорація" використано спірні музичні твори шляхом їх публічного сповіщення; доказів на підтвердження правомірності такого використання та виплати авторської винагороди авторам творів відповідачем не подано.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 03.09.2008 (колегія суддів у складі: суддя Кондес Л.О. –головуючий, судді Куровський С.В., Михальська Ю.Б.) рішення місцевого господарського суду скасовано і прийнято нове рішення, яким у задоволенні позову відмовлено з огляду на те, що, сповіщаючи аудіовізуальний твір "Новые песни о главном", до складу якого увійшли спірні музичні твори, АТЗТ "Українська незалежна ТВ-Корпорація" діяло у межах вимог Закону України "Про авторське право і суміжні права" (далі –Закон) та умов ліцензійних угод, а тому не повинно нести відповідальність за порушення прав третіх осіб у публічному сповіщенні такого твору.

ТОВ "Українська Музична Видавнича Група" звернулося до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій постанову апеляційного господарського суду з цієї справи скасувати, а рішення господарського суду першої інстанції залишити в силі. Скаргу мотивовано, зокрема, тим, що суди, приймаючи рішення зі справи, прийняли як належний доказ не авторські договори чи договори з суб’єктами авторських прав на відповідний твір, а ліцензійний договір на аудіовізуальний твір.

У запереченнях на касаційну скаргу АТЗТ "Українська незалежна ТВ-Корпорація" заперечує проти доводів скарги і просить постанову апеляційного господарського суду зі справи залишити без змін, а касаційну скаргу – без задоволення.

Учасників судового процесу відповідно до статті 1114 Господарського процесуального кодексу України (далі –ГПК України) належним чином повідомлено про час і місце розгляду касаційної скарги.

Перевіривши на підставі встановлених судовими інстанціями обставин справи правильність застосування ними норм матеріального і процесуального права, заслухавши пояснення представників учасників судового процесу, Вищий господарський суд України дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення касаційної скарги з огляду на таке.

Судовими інстанціями у справі встановлено, що:

- 22.12.2005 ТОВ "Українська Музична Видавнича Група" і товариством з обмеженою відповідальністю "Первое музыкальное издательство", Росія (далі –ТОВ "Первое музыкальное издательство") укладено договір № 4001/06, відповідно до пункту 2.1 якого ТОВ "Українська Музична Видавнича Група" набуло виключного майнового права на використання музичних творів шляхом їх відтворення, розповсюдження, публічного показу, публічного виконання, публічного сповіщення та ін., а також права здійснювати будь-які юридичні дії, пов’язані з неправомірним використанням творів, строком з 01.01.2006 по 31.01.2006.

Згідно з пунктом 2.6 цього договору позивач може надати право на проведення зборів за публічне виконання творів організації, що управляє майновими правами авторів на колективній основі;

- ТОВ "Українська Музична Видавнича Група" передало у колективне управління майнові авторські права на твори третій особі –асоціації "Дім Авторів Музики в Україні" згідно з договором від 26.04.2005 № 5/05МП;

- ТОВ "Первое музыкальное издательство" набуло виключних авторських прав на спірні музичні твори, в тому числі право на включення таких творів повністю чи частково до складу аудіовізуальних творів, на підставі договорів:

? від 03.03.2003 № 60/03 з Ю.Усачовим;

? від 03.03.2003 № 61/03 з Є.Польною;

? від 19.07.2004 № 74/04 з В.Дробишем;

? від 27.07.2005 № 78/05 з О.Дробиш;

- закритим акціонерним товариством "Первый канал. Всемирная сеть" (далі –ЗАТ "Первый канал. Всемирная сеть") та компанією "TREVANO PICTURES LIMITED" укладено ліцензійну угоду від 25.08.2006 № 91/06/Л, згідно з якою компанія "TREVANO PICTURES LIMITED" отримала виключні права на публічне сповіщення аудіовізуального твору "Новые песни о главном" шляхом передачі в ефір у складі програм телеканалу "Інтер" АТЗТ "Українська незалежна ТВ-Корпорація";

- компанією "TREVANO PICTURES LIMITED" та АТЗТ "Українська незалежна ТВ-Корпорація" укладено ліцензійну угоду від 27.03.2006, згідно з якою компанія "TREVANO PICTURES LIMITED" надала відповідачеві виключне право на сповіщення телепрограми "Новые песни о главном"; ліцензійний період –з 01.10.2006 по 01.03.2008;

- 08.10.2006 під час демонстрації в ефірі на телеканалі "Інтер" телепередачі "Новые песни о главном" відбулося сповіщення музичних творів "Нежность моя" (автор музики В.Дробиш, автор тексту О.Попков) у виконанні Валерії, "Часики" (автор музики В.Дробиш, автор тексту О.Дробиш) у виконанні Валерії та "О том как трудно" (автори музики Ю.Усачов, Є.Польна, автор тексту Є.Польна) у виконанні групи "Гости из будущего";

- ТОВ "Первое музыкальное издательство" у листі від 03.12.2007 № 509/07 повідомило ЗАТ "Первый канал. Всемирная сеть" про те, що спірні музичні твори були правомірно включені до складу аудіовізуального твору "Новые песни о главном", який, в свою чергу, може правомірно використовуватися на території усіх країн світу ЗАТ "Первый канал. Всемирная сеть" або третіми особами у випадку передачі їм такого права.

Причиною спору у справі стало питання про наявність чи відсутність порушення відповідачем прав позивача під час демонстрації аудіовізуального твору "Новые песни о главном", у складі якого здійснено публічне сповіщення спірних музичних творів, та у зв’язку з цим намагання ТОВ "Українська Музична Видавнича Група" отримати компенсацію за порушення виключних майнових авторських прав.

Відповідно до статі 443 Цивільного кодексу України (далі –ЦК України) використання твору здійснюється лише за згодою автора, крім випадків правомірного використання твору без такої згоди. Частиною першою статті 32 Закону передбачено виключне право автора та іншої особи, яка має авторське право, надавати іншим особам дозвіл на використання твору будь-яким одним або всіма відомими способами на підставі авторського договору.

Частинами першою-третьою статті 440 ЦК України та частиною першою статті 15 Закону передбачено, що автору чи іншій особі, яка має авторське право, належить виключне право на дозвіл або заборону використання твору іншими особами.

Згідно із частиною третьою статті 15 Закону виключне право особи, яка має авторське право на дозвіл або заборону використання твору іншими особами, дає їй право дозволяти або забороняти, зокрема, публічне виконання і публічне сповіщення творів.

Відповідно до статті 441 ЦК України використанням твору є зокрема його публічне сповіщення, відтворення будь-яким способом та у будь-якій формі.

Разом з тим, частиною другою статті 17 Закону передбачено, що якщо інше не передбачено у договорі про створення аудіовізуального твору, автори, які зробили внесок або зобов'язалися зробити внесок у створення аудіовізуального твору і передали майнові права організації, що здійснює виробництво аудіовізуального твору, чи продюсеру аудіовізуального твору, не мають права заперечувати проти виконання цього твору, його відтворення, розповсюдження, публічного показу, публічної демонстрації, публічного сповіщення, а також субтитрування і дублювання його тексту, крім права на окреме публічне виконання музичних творів, включених до аудіовізуального твору. За оприлюднення і кожне публічне виконання, показ, демонстрацію чи сповіщення аудіовізуального твору, його здавання у майновий найм і (або) комерційний прокат його примірників за всіма авторами аудіовізуального твору зберігається право на справедливу винагороду, що розподіляється і виплачується організаціями колективного управління або іншим способом.

Як встановлено апеляційним господарським судом у перегляді рішення місцевого господарського суду, спірні музичні твори були правомірно включені до складу аудіовізуального твору "Новые песни о главном", публічне сповіщення якого АТЗТ "Українська незалежна ТВ-Корпорація" здійснило цілком правомірно, на підставі відповідних договорів. Отже, наведене сповіщення спірних музичних творів за своєю суттю не є позадоговірним використанням авторських творів і не порушує прав позивача як особи, що має виключні майнові авторські права.

Разом з тим, саме автор Твору має право на справедливу винагороду за сповіщення його Твору, яку може отримати особисто, через повіреного, або через організацію колективного управління правами відповідно до статей 45, 47 Закону.

Отже, організація колективного управління, якій передано майнові авторські права на спірні твори (в даному випадку –асоціація "Дім Авторів Музики в Україні" згідно з договором від 26.04.2005 № 5/05МП), може звертатися до суду з позовом про стягнення відповідної авторської винагороди.

Статтею 50 Закону передбачено, що порушенням авторського права і (або) суміжних прав, що дає підстави для судового захисту, є вчинення будь-якою особою дій, які порушують особисті немайнові права суб'єктів авторського права і (або) суміжних прав, визначені статтями 14 і 38 цього Закону, та їх майнові права, визначені статтями 15, 39, 40 і 41 цього Закону, з урахуванням передбачених статтями 21-25, 42 і 43 цього Закону обмежень майнових прав.

Згідно зі статтею 52 Закону при порушеннях будь-якою особою авторського права, передбачених статтею 50 цього Закону чи створенні загрози неправомірного використання об'єктів авторського права та інших порушеннях особистих немайнових прав і майнових прав суб'єктів авторського права такі суб'єкти мають право звертатися до суду з позовом, зокрема, про стягнення компенсації.

Відповідно до пункту "д" частини другої статті 52 Закону суд має право постановити рішення чи ухвалу про заборону опублікування творів, їх виконань чи постановок, випуску примірників фонограм, відеограм, їх сповіщення, припинення їх розповсюдження, вилучення (конфіскацію) контрафактних примірників творів, фонограм, відеограм чи програм мовлення та обладнання і матеріалів, призначених для їх виготовлення і відтворення, публікацію у пресі інформації про допущене порушення тощо, якщо у ході судового розгляду буде доведено факт порушення авторського права і (або) суміжних прав або факт наявності дій, що створюють загрозу порушення цих прав.

Подаючи позов, ТОВ "Українська Музична Видавнича Група" висувало вимоги про стягнення компенсації за порушення його виключних майнових прав та заборону відповідачеві використовувати музичні твори "Нежность моя" і "Часики" у виконанні Валерії та "О том как трудно" у виконанні групи "Гости из будущего". Між тим підставою для пред’явлення відповідних позовних вимог може бути лише неправомірне використання творів, яке в даному випадку відсутнє.

З огляду на зазначені обставини апеляційний господарський суд дійшов вірного висновку про відсутність підстав для задоволення позову та в зв'язку з цим про необхідність скасування рішення місцевого господарського суду з цієї справи. Отже, судове рішення господарського суду апеляційної інстанції підлягає залишенню без змін.

Керуючись статтями 1119 –11111 ГПК України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Постанову Київського апеляційного господарського суду від 03.09.2008 зі справи № 20/611-21/28 залишити без змін, а касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Українська Музична Видавнича Група" – без задоволення.

Суддя І. Бенедисюк

Суддя Н. Губенко

Суддя Б. Львов