КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.03.2008                                                                                           № 24/360б

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:          Коваленка В.М.

суддів:

при секретарі:

За участю представників:

боржника: не з’явились;

Державної податкової інспекції у Подільському районі м. Києва: не з’явились;

співвласників майна Дубова О.Г. та Федіна С.С:. не з’явились;

Головного управління МВС України в м. Києві Управління Державної служби охорони: не з’явились;

арбітражного керуючого - ліквідатора Лецкана В.Л.: Мельник Н.Й. (дов. від 09.01.2008 р.№ 1);

арбітражний керуючий Капелюшний І.В. не з’явився;

арбітражний керуючий Лецкан В.Л.: не з’явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Арбітражного керуючого Капелюшного Ігоря Вікторовича

на ухвалу Господарського суду м.Києва від 23.01.2008

у справі № 24/360б

за заявою                               Товариства з обмеженою відповідальністю "Злагода"

до                                                   Товариства з обмеженою відповідальністю "Злагода"

про                                                  визнання банкрутом

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду м. Києва від 18.01.2008 року (14.01.2008 року) у справі № 24/360-б за заявою боржника Товариства з обмеженою відповідальністю “Злагода” (далі – боржник, ТОВ “Злагода”) про визнання банкрутом, у задоволені заяви про перегляд ухвали господарського суду м. Києва від 25.09.2006 року у справі № 24Я//360-б про банкрутство ТОВ “Злагода” за нововиявленими обставинами відмовлено.

Не погоджуючись з ухвалою суду, арбітражний керуючий Капелюшний Ігор Вікторович звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу та заяву про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали господарського суду м. Києва від 25.09.2006 року у справі № 24Я//360--б про банкрутство ТОВ “Злагода” задовольнити.

В обґрунтування апеляційних вимог арбітражний керуючий Капелюний І.В. зазначає, що при прийнятті оскаржуваної ухвали судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права, Закону України “Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом”, неповно з’ясовано обставини, що мають значення для справи, висновки суду, викладені в ухвалі, не відповідають обставинам справи. Так, суд не взяв до уваги, що ухвала Згурівського районного суду Київської області про забезпечення позову, яка була підставою для заміни арбітражного керуючого, в подальшому була скасована, що є нововиявленою обставиною.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 18.02.2008 року апеляційну скаргу арбітражного керуючого Капелюшного Ігоря Вікторовича було прийнято до провадження та призначено до розгляду в судовому засіданні на 10 год. 00 хв. 03.03.2008 року.

Представник арбітражного керуючого – ліквідатора Лецкана В.Л. Мельник Н.Й. надав письмовий відзив на апеляційну скаргу арбітражного керуючого Капелюшного І.В., в якому спростовує наведені в ній доводи та просить залишити апеляційну скаргу арбітражного керуючого Капелюшного І.В. без задоволення, а спірну ухвалу від 14.01.2008 року – без змін.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 03.03.2008 року, у зв’язку з неявкою в судове засідання представників боржника, співвласників майна, Головного управління МВС України в м. Києві Управління Державної служби охорони, Державної податкової інспекції у Подільському районі м. Києва, арбітражного керуючого Капелюшного І.В. та арбітражного керуючого Лецкана В.Л., відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справи було відкладено на 17.03.2008 року.

17.03.2008 року в судове засідання в апеляційній інстанції з’явився представник арбітражного керуючого – ліквідатора Лецкана В.Л.. Представники боржника, співвласників майна, Головного управління МВС України в м. Києві Управління Державної служби охорони, Державної податкової інспекції у Подільському районі м. Києва, арбітражний керуючий Капелюшний І.В. та арбітражний керуючий Лецкан В.Л. в судове засідання не з’явились повторно.

Враховуючи те, що в матеріалах справи мають місце докази належного повідомлення всіх учасників судового процесу про час та місце слухання справи по розгляду апеляційної скарги, колегія вважає можливим здійснити перевірку рішення суду першої інстанції у даній справі в апеляційному порядку за наявними матеріалами справи та без участі представників боржника, співвласників майна, Головного управління МВС України в м. Києві Управління Державної служби охорони, Державної податкової інспекції у Подільському районі м. Києва, арбітражного керуючого Капелюшного І.В. та арбітражного керуючого Лецкана В.Л.

Заслухавши пояснення представника арбітражного керуючого – ліквідатора Лецкана В.Л., розглянувши доводи апеляційної скарги, письмового відзиву представника арбітражного керуючого – ліквідатора Лецкана В.Л. на неї, дослідивши матеріали справи, судова колегія Київського апеляційного господарського суду дійшла висновку про те, що апеляційна скарга арбітражного керуючого Капелюшного І.В. не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно ст. 99 Господарського процесуального кодексу України (далі по тексту – ГПК України) апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 101 ГПК України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Додаткові докази приймаються судом, якщо заявник обґрунтував неможливість їх подання суду першої інстанції з причин, що не залежали від нього. Апеляційний господарський суд не зв’язаний доводами апеляційної скарги (подання) і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі. В апеляційній інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Згідно ст. 106 ГПК України, ухвали місцевого господарського суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку у випадках, передбачених цим Кодексом та Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом". Апеляційні скарги на ухвали місцевого господарського суду розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення місцевого господарського суду. Апеляційні скарги на ухвали місцевого господарського суду можуть подавати сторони та інші учасники судового процесу, зазначені у цьому Кодексі та Законі України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом". У випадках скасування апеляційною інстанцією ухвал про відмову у прийнятті позовної заяви або заяви про порушення справи про банкрутство, про повернення позовної заяви або заяви про порушення справи про банкрутство, зупинення провадження у справі, припинення провадження у справі, про залишення позову без розгляду або залишення заяви у провадженні справи про банкрутство без розгляду справа передається на розгляд місцевого господарського суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 4-1 ГПК України, господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Пункт 1 ст. 5 Закону України “Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом” від 14.05.1992 року № 2343-XII встановлює, що провадження у справах про банкрутство регулюється цим Законом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законодавчими актами України.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 30.06.2006 року за заявою ТОВ “Злагода” було порушено провадження у справі № 24/360-6 про банкрутство ТОВ “Злагода”, з урахуванням особливостей застосування процедури банкрутства до боржника, що ліквідується власником, передбачених статтею 51 Закону України “Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом”.

Постановою господарського суду міста Києва від 10.07.2006 року Товариство з обмеженою відповідальністю “Злагода” було визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру та призначено ліквідатором арбітражного керуючого Капелюшного І.В. (ліцензія Міністерства економіки та з питань європейської інтеграції України, серії АБ № 216783, видана 01.03.2005 року).

Ухвалою господарського суду міста Києва від 25.09.2006 року, яка залишена без змін за наслідками процедури оскарження, арбітражного керуючого Капелюшного І.В. звільнено від обов'язків ліквідатора ТОВ “Злагода”, призначено ліквідатором Товариства з обмеженою відповідальністю “Злагода” арбітражного керуючого Лецкана В.Л. (ліцензія серії АБ від 271494 від 26.10.2005 року, м. Київ, вул. Довженка, 16-В, кв. 42), залишено без розгляду звіт ліквідатора від 18.09.2006 року, поданий арбітражним керуючим Капелюшним І.В., зобов'язано ліквідатора ТОВ “Злагода” арбітражного керуючого Лецкана В.Л. виконати вимоги постанови господарського суду міста Києва № 24/360-6 від 10.07.2006 року, відповідно до Закону України “Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом”.

В частині звільнення арбітражного керуючого Капелюшного І.В. від обов’язків ліквідатора ТОВ “Злагода” ухвала господарського суду м. Києва від 25.09.2006 року обґрунтована тим, що ухвалою Згурівського районного суду Київської області від 19.09.2006 року зупинено дію ліцензії серії АБ № 216783 арбітражного керуючого Капелюшного Ігоря Вікторовича.

11.10.2006 року арбітражний керуючий Капелюшний І.В. звернувся до господарського суду міста Києва з заявою про перегляд ухвали господарського суду міста Києва від 25.09.2006 року по справі № 24/360-6 за нововиявленими обставинами.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 23.07.2007 року вказану заяву арбітражного керуючого Капелюшного І.В. було прийнято до розгляду.

Як вбачається із заяви арбітражного керуючого Капелюшного І.В. про перегляд ухвали господарського суду м. Києва від 25.09.2006 року у справі № 24/360-б за нововиявленими обставинами, підставою для звернення з такою заявою було наступне.

26.09.2006 року арбітражному керуючому Капелюшному І.В. стало відомо, що підставою прийняття ухвали від 25.09.2006 року у справі № 24/360-6 було прийняття Згурівським районним судом Київської області ухвали від 19.09.2006 року у справі за позовом Федорова І.В. до Міністерства економіки України та арбітражного керуючого Капелюшного І.В., якою зупинено дію ліцензії серії АБ № 216783 арбітражного керуючого Капелюшного Ігоря Вікторовича.

Однак, арбітражний керуючий Капелюшний І.В. вважає, що зазначена ухвала Згурівського районного суду Київської області не відповідає нормам чинного законодавства. Так, по-перше, арбітражний керуючий Капелюшний І.В. у заяві зазначає, що існує судове рішення з того самого предмету, з тих же самих підстав і “майже між тими ж сторонами” – ухвалою Апеляційного суду Київської області у справі № 22А-645/2006 від 11.05.2006 року в задоволенні заяви Горячова С.Ю. про забезпечення заявленого ним адміністративного позову до міністерства економіки України, третя особа без самостійних вимог щодо предмету позову - арбітражний керуючий Капелюшний І.В., про анулювання дії ліцензії арбітражного керуючого Капелюшного І.В., в задоволені заяви Горячова С.Ю. відмовлено.

По-друге, Закон України “Про ліцензування певних видів господарської діяльності” не передбачає можливості “зупинення дії ліцензії”.

По-третє, Закон України “Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом” від 14.05.1992 року № 2343-XII (далі – Закон № 2343), передбачає в якості підстави усунення арбітражного керуючого від виконання обов’язків ліквідатора виключно такий юридичний факт як анулювання ліцензії, а не її зупинення.

За таких обставин, арбітражний керуючий Капелюшний І.В. вважає, що ухвала Згурівського районного суду Київської області від 19.09.2006 року є незаконною, що є нововиявленою обставиною.

Відповідно до ст. 112 ГПК України, господарський суд може переглянути прийняте ним судове рішення, яке набрало законної сили, за нововиявленими обставинами, що мають істотне значення для справи і не могли бути відомі заявникові.

Аналізуючи норми наведеної статті та керуючись Роз’ясненнями Президії Вищого господарського суду України “Про деякі питання практики перегляду рішень, ухвал, постанов за нововиявленими обставинами” від 21.05.2002 року № 04-5/563, господарський суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що судове рішення може бути переглянуто за двох умов: істотність нововиявлених обставин для вирішення спору або розгляду справи про банкрутство і виявлення їх після прийняття судового рішення зі справи. Виникнення нових або зміна обставин після вирішення спору або розгляду справи про банкрутство не можуть бути підставою для зміни або скасування судового рішення за правилами розділу XIII ГПК України.

Як вбачається з заяви арбітражного керуючого Капелюшного І.В. обставини, в ній викладені, не мають істотного значення для розгляду справи про банкрутство та не виникли після прийняття оскаржуваної ухвали. Більше того, в заяві арбітражного керуючого Капелюшного І.В. мова йде лише про незаконність ухвали Згурівського районного суду Київської області від 19.09.2006 року, що ніяким чином не впливає на розгляд справи № 24/360-б.

Разом з тим, в апеляційній скарзі арбітражний керуючий Капелюшний І.В. посилається на ухвалу Згурівського районного суду Київської області від 10.10.2006 року, якою ухвалу Згурівського районного суду Київської області від 19.09.2006 року скасовано, а позовну заяву Федорова І.В. до Міністерства економіки України та арбітражного керуючого Капелюшного І.В. залишено без розгляду та закрито провадження у справі, належним чином засвідчена копія якої міститься в матеріалах справи.

Зазначена ухвала прийнята 10.10.2006 року, в той час як постановою господарського суду м. Києва від 10.07.2006 року ТОВ “Злагода” було визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру, тобто, після розгляду справи про банкрутство ТОВ “Злагода”, відтак, дана обставина не може бути підставою для зміни або скасування судового рішення – ухвали від 25.07.2006 року, за правилами розділу XIII ГПК України.

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

На думку апеляційної інстанції, арбітражний керуючий Капелюшний І.В. не довів свої вимоги, а тому вони не підлягають задоволенню.

Таким чином, враховуючи викладене, судова колегія Київського апеляційного господарського суду дійшла висновку про те, що місцевий господарський суд повно з’ясував всі обставини справи та дав їм належну правову оцінку. Порушень норм матеріального чи процесуального права, які могли призвести до зміни чи скасування рішення по справі, судовою колегією не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 101 – 106 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд ,-

ПОСТАНОВИВ:

1.          Ухвалу господарського суду м. Києва від 14.01.2008 року по справі № 24/360-б за заявою боржника Товариства з обмеженою відповідальністю “Злагода” про визнання банкрутом залишити без змін, а апеляційну скаргу арбітражного керуючого Капелюшного І.В. – без задоволення.

2.          Справу № 24/360-б повернути до господарського суду м. Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого господарського суду України через суд апеляційної інстанції протягом місяця з дня набрання постановою законної сили.

Головуючий суддя

Судді

19.03.08 (відправлено)