СУД
Ухвала

Іменем України

20
серпня 2008 року

Справа
№ 2-24/5646-2007А

Севастопольський
апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого
судді
,

суддів
,

,

секретар
судового засідання

за участю
представників сторін:

позивача:
не з'явився;

відповідача: не з'явився;

розглянувши
апеляційну скаргу
суб'єкта підприємницької діяльності
ОСОБА_1на постанову господарського суду Автономної Республіки Крим (суддя  Колосова Г.Г.) від 11.06.2008 у справі №
2-24/5646-2007А

за
позовом  Державної податкової інспекції в місті
Євпаторії Автономної Республіки Крим (вул. Дм. Ульянова, 2/40,Євпаторія,97416)

до суб'єкта підприємницької
діяльності  ОСОБА_1(АДРЕСА_1)

про
стягнення 1521,78 грн.

ВСТАНОВИВ:

Державна
податкова інспекція в місті Євпаторії АР Крим звернулась до господарського суду
АР Крим з адміністративним позовом до суб'єкта підприємницької діяльності
ОСОБА_1. про стягнення 1521,78 грн. штрафних санкцій на підставі
податкового-повідомлення рішення № /1 від 17.06.2005 року за
порушення вимог Закону України „Про застосування реєстраторів розрахункових
операцій в сфері торгівлі, громадського харчування та послуг”.

Позовні
вимоги мотивовані тим, у відношенні відповідача було винесено
податкове-повідомлення рішення № /1 від 17.06.2005 року про
застосування штрафних санкцій в сумі 2231,25 грн. з яких було фактично сплачено
лише 1876,25 грн.

Постановою
господарського суду АР Крим від 11.07.2008 року у справі № 2-24/5646-2007А
позов Державної податкової інспекції в місті Євпаторія АР Крим задоволено. Суд
стягнув з суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_1. на користь державного
бюджету заборгованість в розмірі 1521,78 грн.

Не
погодившись з постановою господарського суду АР Крим, суб'єкт підприємницької
діяльності ОСОБА_1. звернувся до Севастопольського апеляційного господарського
суду з апеляційною скаргою, в якій просить постанову суду першої інстанції
скасувати, у задоволенні позову Державної податкової інспекції в місті
Євпаторія АР Крим відмовити.

Доводи
відповідача в апеляційній скарзі полягають у невірному застосуванні норм Закону
України „Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами
та державними цільовими фондами”. Позивач вважає, що податковий орган не вправі
оформлювати та стягувати з відповідача штрафні санкції, керуючись
законодавством, яким регулюється стягнення заборгованості по податках.

Сторони
у судове засідання не з'явились, своїм процесуальним правом на участь у
судовому засіданні не скористались, про причини неявки суд не повідомили.

Враховуючи,
що чинне законодавство не обмежує коло представників юридичних осіб при
розгляді адміністративної справи,  а
також те, що згідно з пунктом 4 статті 196 Кодексу адміністративного
судочинства України неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб,  які беруть участь у справі,  належним чином повідомлених про дату, час і
місце апеляційного розгляду,  не перешкоджає  судовому
розгляду справи, судова колегія вважає можливим розглянути скаргу за
відсутності нез'явившихся представників сторін.

Розпорядженням
заступника голови Севастопольського апеляційного господарського суду від
20.08.2008 суддю Борисову Ю.В. замінено на суддю Плута В.М. Головуючим у справі
призначено суддю Плута В.М.

Розпорядженням
заступника голови Севастопольського апеляційного господарського суду від
20.08.2008 суддю Голика В.С. замінено на суддю Гоголя Ю.М.

Переглянувши
постанову суду першої інстанції в порядку статті 195 Кодексу адміністративного
судочинства України, перевіривши правильність застосування судом першої
інстанції норм матеріального та процесуального права, суд апеляційної інстанції
приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної
скарги та зміни оскаржуваної постанови суду першої інстанції виходячи з
наступного.

ОСОБА_1
зареєстрований як фізична особа-підприємець рішенням управління економіки
Євпаторійської міської ради 11.06.2004 року та зареєстрований у якості платника
податків в Державній податковій інспекції м. Євпаторія АР Крим.

12.05.2005
року співробітниками Євпаторійської об'єднаної державної податкової інспекції
було проведено перевірку по контролю за здійсненням розрахункових операцій у
сфері готівкового та безготівкового обороту суб'єкта підприємницької діяльності
ОСОБА_1. в магазині „Ювілейний”, розташованого за адресою:АДРЕСА_2

За
наслідками вказаної перевірки, було складено акт перевірки № 000117 від
12.05.2005 року, яким встановлено:

- проведення
розрахункової операції на суму 3,00 грн. без застосування реєстраторів
розрахункових операцій (1 пляшка пива „Крим-крепкоє” за ціною 2,00 грн., 1
пачку кальмарів по 1,00 грн.), що є порушенням пункту 1 статті 3 Закону України
„Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі
громадського харчування та послуг”;

- не
забезпечення друкування і зберігання фіскальних звітних чеків за період з
13.11.2004 року по 12.05.2005 року, що являється порушенням пункту 9 статті 3
Закону України „Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері
торгівлі громадського харчування та послуг”;

- не
забезпечення відповідності грошових коштів на місці проведення розрахунків
загальній сумі продажу по розрахункових квитанціях, виданих з початку робочого
дня на суму 375,25 грн., що являється порушенням пункту 13 статті 3 Закону
України „Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі
громадського харчування та послуг”.

За вказані порушення чинного
законодавства, на підставі акту перевірки, у відношенні суб'єкта
підприємницької діяльності ОСОБА_1. було винесено податкове
повідомлення-рішення від 20.05.2005 року № /0, відповідно до якого
були застосовані штрафні санкції на загальну суму 2231,25 грн.

Судовою колегією встановлено, що збоку
суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_1. мало місце звернення до
господарського суду АР Крим з позовом про визнання недійсним зазначеного вище
повідомлення-рішення від 20.05.2005 року № /0 Євпаторійської ОДПІ в
частині застосування фінансових санкцій в сумі 1876,25 грн. за незабезпечення
відповідності грошових коштів на місці проведення розрахунків загальній сумі
продажу по розрахункових квитанціях, виданих з початку робочого дня.

Так,
постановою господарського суду АР Крим від 20.02.2006 року у справі №
2-23/1529-2006А за позовом СПД ОСОБА_1. до Євпаторійської ОДПІ позовні вимоги
було задоволено частково та визнано нечинним податкове повідомлення-рішення
Євпаторійської ОДПІ № /0 від 20.05.2005 року в частині визначення
штрафних санкцій в сумі 1876,25 грн. сумою податкового зобов'язання суб'єкта
підприємницької діяльності ОСОБА_1.. В іншій частині у задоволенні позову було
відмовлено.

Таким
чином, в частині визнання недійсним рішення про застосування штрафних санкцій в
сумі 1875,25 грн. суб'єкту підприємницької діяльності ОСОБА_1. було відмовлено
та встановлено правомірність застосування штрафних санкцій в сумі 1876,25 грн.

Судом
першої інстанції вірно встановлено, що податкове повідомлення-рішення №
/1 від 17.06.2005 року про застосування штрафних санкцій в сумі
2231,25 грн., яка включає суму штрафних санкцій в розмірі 1876,25 грн., було
отримано відповідачем 12.07.2005 року особисто, про що свідчить особистий
підпис відповідача.

Судом першої інстанції також вірно
встановлено, що в провадженні господарського суду АР Крим знаходилась справа №
2-16/10171-2007А за позовом суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_1. до
Державної податкової інспекції в м.Євпаторії про визнання недійсним податкового
повідомлення-рішення № 001602303/1 від 17.06.2005 року в частині фінансових
санкцій в сумі 1876,25 грн. за незабезпечення відповідності грошових коштів на
місці проведення розрахунків загальній сумі продажу по розрахункових квитанціях,
наданих з початку робочого дня, на суму 375,25 грн.

Так,
постановою господарського суду АР Крим від 05.11.2007 року у справі №
2-16/10171-2007А у задоволенні позовних вимог СПД ОСОБА_1. про визнання
недійсним податкового повідомлення-рішення від 17.06.2005 року № 001602303/1 в
частині фінансових санкцій у розмірі 1876,25 грн. було відмовлено з підстав
пропуску позивачем встановленого статтею 99 Кодексу адміністративного
судочинства України строку на звернення до суду з адміністративним позовом.
Ухвалою Севастопольського апеляційного господарського суду від 04.03.2008 року
зазначену постанову суду першої інстанції залишено без змін.

Відповідно
до частини 1 статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України,
обставини, встановлені судовим рішенням у адміністративній, цивільній або
господарській справі, що вступило в законну силу, не доводяться при розгляді
інших справ, в яких беруть участь ті самі особи або особа, відносно якої
встановлені ці обставини.

Відповідно
до пункту 5 статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України, постанова
або ухвала суду апеляційної чи касаційної інстанції за наслідками перегляду,
постанова Верховного Суду України набирають законної сили з моменту
проголошення.

Згідно
з частиною 5 статті 124 Конституції України, судові рішення ухвалюються судами
іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

За
таких обставин, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що
необхідність сплати суб'єктом підприємницької діяльності ОСОБА_1. штрафних
санкцій в сумі 1875,25 грн. встановлено набравшими законну силу та
обов'язковими до виконання судовими рішеннями у справах № 2-23/1529-2006А та №
2-16/10171-2007А та повторного доведення не потребує.

Судова
колегія звертає увагу на те, що, відповідно до картки особового рахунку
відповідача, залишкова сума штрафних санкцій, застосованих податковим
повідомленням-рішенням від 17.06.2005 року № 001602303/1, становить 1521,78
грн. у зв'язку з наявністю переплати у розмірі 354,47 грн., яка на день
розгляду справи не погашена.

В той
же час, надаючи оцінку доводам відповідача про сплив строків для звернення з
позовом до адміністративного суду, передбачених статтею 99 Кодексу
адміністративного судочинства України, суд першої інстанції вірно звернув увагу
на підпункт 15.2.1. пункту 15.2 статті 15 Закону України „Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими
фондами”, де зазначено що у разі коли податкове зобов'язання було нараховане
податковим органом до закінчення строку давності, визначеного у пункті 15.1
цієї статті, податковий борг, що виник у зв'язку з відмовою у самостійному
погашенні податкового зобов'язання, може бути стягнутий протягом наступних 1095
календарних днів від дня узгодження податкового зобов'язання. Якщо платіж
стягується за рішенням суду, строки стягнення встановлюються до повного
погашення такого платежу або до визнання боргу безнадійним.

Оскільки
датою узгодження є дата підпису на корінці податкового повідомлення-рішення -
12.07.2005 року, то граничним строк звернення до суду у даному випадку є
12.07.2008 року та даний строк податковим органом не було порушено.

При
цьому, суд апеляційної інстанції вважає безпідставними доводи відповідача про
те, що податковий орган не вправі оформлювати та стягувати з відповідача
штрафні санкції, керуючись законодавством, яким регулюється стягнення
заборгованості по податках.

Так,
в преамбулі Закону України „Про порядок погашення зобов'язань платників
податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” прямо зазначено, що цей
Закон є спеціальним законом з питань оподаткування, який установлює
порядок погашення зобов'язань юридичних або фізичних осіб перед бюджетами
та державними цільовими фондами з податків і зборів  (обов'язкових
платежів), включаючи збір на обов'язкове державне пенсійне страхування
та внески на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, нарахування
і сплати пені та штрафних санкцій, що застосовуються до платників податків
контролюючими органами, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної
діяльності, та визначає процедуру оскарження дій  органів стягнення.

Статтею
200 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд
апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову
або ухвалу суду -без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Судом
апеляційної інстанції встановлено, що постанова суду першої інстанції у даній
справі відповідає вимогам статті 200 Кодексу адміністративного судочинства
України, у зв`язку з чим, підстави для її скасування або зміни відсутні.

Керуючись статтями 195, 198
п.1, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну
скаргу суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_1залишити без задоволення,

Постанову
господарського суду Автономної республіки Крим від 11 липня 2008 року у справі
№ 2-24/5646-2007А залишити без змін.

Суд
апеляційної інстанції роз`яснює сторонам у справі, що відповідно до пункту 5
статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України, постанова або ухвала
суду апеляційної чи касаційної інстанції за наслідками перегляду, постанова
Верховного Суду України набирають законної сили з моменту проголошення.

Ухвалу суду апеляційної
інстанції може бути оскаржено в порядку та строки, передбачені статтями 211,
212 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя

Судді