ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" грудня 2008 р.

Справа № 23/34-08-2020

Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Шевченко В.В.

суддів: Бєляновського В.В., Мирошниченко М.А.

при секретарі судового засідання: Волощук О. О.

за участю представників сторін:

від ВАТ „Страхове товариство „Гарантія”: Бобрик О.А. –за дорученням

від КП „Видавництво „Чорномор’я”: Неделко В.М. –за дорученням

від Управління Одеської обласної ради з майнових відносин: Бондаренко І.О. –за дорученням

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі

апеляційну скаргу Одеського обласного комунального підприємства „Видавництво „Чорномор’я”. м. Одеса

на рішення господарського суду Одеської області

від 20 жовтня 2008 року

у справі № 23/34-08-2020

за позовом Відкритого акціонерного товариства „Страхове товариство „Гарантія”, м. Київ

до Одеського обласного комунального підприємства „Видавництво „Чорномор’я”, м. Одеса

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Управління Одеської обласної ради з майнових відносин, м. Одеса

про стягнення 4 971 грн. 76 коп.

В С Т А Н О В И Л А:

20.05.2008 р. Відкрите акціонерне товариство „Страхове товариство „Гарантія” (далі позивач, ВАТ) звернулось до господарського суду Одеської області з позовом до Одеського обласного комунального підприємства „Видавництво „Чорномор’я” (далі відповідач, Підприємство) про стягнення 4 971 грн. 76 коп.

Позов мотивований тим, що 26.09.2007 р. між ВАТ та гр. Сандуленко О.М. був укладений договір добровільного страхування наземного транспорту –автомобіля марки Тоуоtа Саmгу державний номер ВН 7014 ВІ. Пунктом 6 названого договору до страхового випадку віднесено, поруч з іншими, також і пожежу/вибух транспортного засобу.

16.03.2008 р. під час знаходження вищеназваного автомобіля на зберіганні на автостоянці Підприємства, внаслідок пожежі, вказаному транспортному засобу були заподіяні механічні пошкодження, вартість відновного ремонту якого складає 5905 грн. 76 коп.

22.04.2008 р. ВАТ, згідно умов укладеного договору про страхування, виплатив гр. Сандуленко О.М. страхове відшкодування у розмірі 4971 грн. 76 коп. (за відрахуванням франшизи у розмірі 0,5%), у зв’язку з чим Підприємство повинно сплатити ВАТ зазначену грошову суму, а також відшкодувати понесені судові витрати по справі: 102 грн. на сплату держмита та 118 грн. на сплату інформаційно-технічного забезпечення судового процесу на підставі ст. ст. 950, 951, 993 ЦК України та ст. ст.44, 49 ГПК України.

У відзиві на позов Підприємство позовні вимоги ВАТ вважало необґрунтованими та безпідставними посилаючись на те, що договір зберігання № 010 від 01.06.2007 р. був укладений Підприємством на зберігання автомобіля ВАЗ-2110 державний номер 559-30 ОЕ, а пожежею було пошкоджене іншій транспортний засіб, внаслідок чого підстави для задоволення позову відсутні.

Ухвалою місцевого суду від 18.07.2008 р. до участі в розгляді справи в якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на боці відповідача залучено Управління Одеської обласної ради з майнових відносин (далі Управління).

У відзиві на позов Управління позовні вимоги ВАТ вважало безпідставними, у зв’язку з відсутністю договірних зобов’язань щодо зберігання автомобіля Тоуоtа Саmгу, внаслідок чого підстави для відшкодування Підприємством збитків, завданих при ушкодженні названого автомобіля –відсутні.

Рішенням господарського суду Одеської області від 20.10.2008 р. (суддя Степанова Л.В.) позов задоволений у повному обсязі та з Підприємства на користь ВАТ стягнуто 4971 грн. 76 коп. понесених витрат на відшкодування страхових виплат, а також 102 грн. понесених витрат на сплату держмита та 118 грн. понесених витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Рішення суду мотивовано тим, що внаслідок пожежі автомобілю марки Тоуоtа Саmгу державний номер ВН 7014 ВІ, що знаходився на зберіганні на автостоянці Підприємства, були заподіяні механічні пошкодження, вартість відновного ремонту якого складає 5905 грн. 76 коп., у зв’язку з чим Підприємство повинно відшкодувати ВАТ –4971 грн. 76 коп. понесених витрат на сплату страхового відшкодування на підставі ст. ст. 950, 951, 993 ЦК України, а також понесені судові витрати по справі: 102 грн. на сплату держмита та 118 грн. на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу згідно ст. ст.44, 49 ГПК України.

В апеляційній скарзі відповідач просить рішення місцевого суду скасувати, оскільки воно прийнято без достатніх на це підстав, не відповідає фактичним обставинам і матеріалам справи, ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволені позовних вимог. В судовому засіданні представники Підприємства та Управління доводи апеляційної скарги підтримали.

У відзиві на апеляційну скаргу ВАТ просить рішення місцевого суду залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення. В судовому засіданні представник ВАТ доводи відзиву на апеляційну скаргу підтримав.

В судовому засіданні 02.12.2008 р. оголошувалась перерва з 12:24 до 15:00 для надання можливості представнику Підприємства ознайомитись з поданим представником ВАТ письмовим відзивом на апеляційну скаргу.

Клопотання представника Підприємства про відкладення розгляду справи для надання можливості подати додаткові докази у справі –постанови прокуратури Малиновського району м. Одеси від 28.10.2008 р. про порушення кримінальної справи по факту пожежі відхилено колегією суддів є огляду на те, що заявник, всупереч вимогам ч. 1 ст. 101 ГПК України, нічим не обґрунтував неможливість подання названого доказу суду першої інстанції з причин, що не залежали від нього.

Також, представником Підприємства заявлено клопотання про зупинення провадження у справі до вирішення Малиновським районним судом м. Одеси цивільної справи № 2-5803- 2008 р. за позовом Підприємства до Сандуленка О.М. –про визнання недійсним договору зберігання.

Зазначене клопотання відхилено колегією суддів, оскільки спрямовано на затягування розгляду справи, так як справа № 2-5803- 2008 р., що розглядається Малиновським районним судом м. Одеси не пов’язана зі справою, що розглядається господарським судом та не може вплинути на всебічність, повноту та об’єктивність розгляду останньої.

Обговоривши доводи апеляційної скарги та заперечення на неї, заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права при прийнятті оскаржуваного рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга необґрунтована і не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи і правильно встановлено судом першої інстанції 16.03.2008 р. на автостоянці, що належить Підприємству відбулася пожежа, внаслідок якої автомобілю марки Тоуоtа Саmгу державний номер ВН 7014 ВІ, що належить на праві власності гр. Сандуленко О.М. були заподіяні механічні пошкодження, вартість відновного ремонту якого складає 5905 грн. 76 коп.

Відповідно до договору добровільного страхування від 26.09.2007 р. ВАТ –22.04.2008 р. сплатив гр. Сандуленко О.М. страхове відшкодування у розмірі 4971 грн. 76 коп. (за відрахуванням франшизи у розмірі 0,5%).

Вищенаведені висновки суду першої інстанції ґрунтуються на матеріалах справи, а саме: акті про пожежу від 16.03.2008 р., висновку автотоварознавчого дослідження № 20 від 14.04.2008 р., протоколі огляду транспортного засобу та висновку про дослідження технічної причини виникнення пожежі від 24.03.2008 р.

Як вбачається з матеріалів справи, Підприємство є належним землекористувачем земельної ділянки площею 2,5094 га, що розташована за адресою м. Одеса вул. Незалежності, 1.

Наказом № 86 від 27.08.1997 р. на частині вищезазначеної земельної ділянки Підприємство організувало автостоянку та наказом директора затверджено Положення про автостоянку, що розташована на території Підприємства.

01.06.2007 р. між Підприємством та гр. Сандуленко О.М. був укладений договір зберігання № 010 за умовами якого Підприємство зобов’язалось в період з 01.06.2007 р. по 01.06.2010 р. зберігати автомобіль названого громадянина марки ВАЗ-2110 державний номер 559-30 ОЕ на місці № 10 на вказаній автостоянці.

Вищенаведене свідчить про те, що Підприємство є професійним зберігачем автомобілів на належній йому автостоянці.

В апеляційній скарзі відповідач стверджує, що суд першої інстанції,

задовольняючи позовні вимоги, незаконно послався на укладений між Підприємством та гр. Сандуленко О.М. договір зберігання № 010 від 01.06.2007 р. автомобіля ВАЗ 2110 державний номер 559-30 ОЕ, оскільки до цього договору внесені зміни невідомою особою, щодо зберігання іншого транспортного засобу, а саме автомобіля марки Toyota Camry державний номер ВН 7014 ВІ, що застрахований ВАТ.

Але, такі доводи скаржника є безпідставними, оскільки, суд першої інстанції у своєму рішенні не посилався на зазначений договір, як на підставу покладення на відповідача обов’язку відшкодувати шкоду завдану автомобілю марки Toyota Camry державний номер ВН 7014 ВІ під час пожежі, яка відбулась на автостоянці відповідача, а виходив з того, що автостоянка останнього є закритою охоронюваною територією і самовільне, без згоди відповідача попадання на автостоянку сторонніх транспортних засобів є неможливим, у зв’язку з чим знаходження на автостоянці названого автомобіля свідчить про те, що відповідач взяв на себе обов’язок по зберіганню автомобіля марки Toyota Camry державний номер ВН 7014 ВІ.

Посилання відповідача на внесення в договір № 010 від 01.06.2007 р. змін невідомою особою є необґрунтованими, оскільки біля внесених від руки змін щодо об’єкту зберігання є підпис особи, якою також був підписаний „Регламент прийому-здачі автомобілів на автостоянку, режиму охорони і утримання”, який є додатком № 1 до названого договору. Ці підписи є тотожними, виконані однією особою, що є очевидним та не потребує спеціальних знань в галузі почеркознавства.

Доводи скаржника про те, що автомобіль марки Toyota Camry ВН 7014 ВІ знаходився на автостоянці неправомірно та його власник порушив положення ст. 25 „Правил зберігання транспортних засобів на автостоянках” затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 115 від 22.01.1996, так як не оформив автомобіль при здачі на зберігання, не пред’явив його на огляд черговому приймальнику, не вніс плату і не одержав квитанцію до уваги прийнятими бути не можуть, оскільки суд першої інстанції своїми ухвалами від 18.07.2008 р., 04.08.2008 р., 10.09.2008 р. та 06.10.2008 р. зобов’язував Підприємство надати оригінал журналу обліку транспортних засобів довготермінового зберігання, оригінал журналу обліку щоденного та одноразового заїзду і виїзду, оригінал журналу обліку транспортних засобів з пошкодженнями та некомплектних, касову книгу, книжки квитанцій, оригінал журналу обліку про здачу автомобілів під охорону.

Відповідно до вищеназваних Правил зазначені документи повинні знаходитись на кожній автостоянці та містити в собі інформацію про транспортні засоби, що здаються на автостоянку для зберігання, а також про отримання плати за зберігання.

Злісне ухилення відповідача від надання витребуваних судом доказів свідчить про намагання останнього приховати від суду достовірну інформацію про те, що Сандуленко О. М. 16.03.2008 р. здав відповідачеві на зберігання автомобіль марки Toyota Camry державний номер ВН 7014 ВІ відповідно до вищевказаних Правил.

Не заслуговують на увагу і доводи скаржника про те, що у висновку ДВЛ ГУ МНС в Одеській області від 24.03.2008 р. немає чіткого встановлення причин виникнення пожежі на автостоянці відповідача, а тому судове рішення не може ґрунтуватись на такому висновку, оскільки причини виникнення пожежі не мають значення для встановлення відповідальності Підприємства за пошкодження автомобіля марки Toyota Camry державний номер ВН 7014 ВІ, так як відповідно до вимог ч. 2 ст. 950 ЦК України професійний зберігач, яким і є відповідач у справі, відповідає за пошкодження майна у повному обсязі незалежно від наявності його вини.

При викладених обставинах колегія суддів вважає, що рішення місцевого суду прийнято з дотриманням норм матеріального і процесуального права, відповідає фактичним обставинам і матеріалам справи, а підстави, передбачені ст. 104 ГПК України, для його зміни чи скасування відсутні.

Керуючись ст. ст. 99, 101–105 ГПК України, колегія суддів, –

П О С Т А Н О В И Л А:

Рішення господарського суду Одеської області від 20 жовтня 2008 року у справі № 23/34-08-2020 –залишити без змін, а апеляційну скаргу Одеського обласного комунального підприємства „Видавництво „Чорномор’я”, м. Одеса –без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і же бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого господарського суду України.

Головуючий суддя В. В. Шевченко

Судді В. В. Бєляновський

М. А. Мирошниченко

Постанову підписано 03.12.2008 р.