ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

14.01.08 р.                     Справа № 20/343

Суддя господарського суду Донецької області Донець О.Є.

розглянуву відкритому судовому засіданні господарського суду справу

за позовом: Відкритого акціонерного товариства „Донецькобленерго”, м.Горлівка, в особі відокремленого підрозділу „Макіївський об”єднаний район електричних мереж”, м.Макіївка

до відповідача: Державного відкритого акціонерного товариства „Енергетичне управління” – дочірнє підприємство державної холдінгової компанії „Жовтеньвугілля”, с.Золотарівка

про стягнення 115642,51 грн.

За участю представників:

від позивача: не з"явився

від відповідача: Вердієва С.Г. - дов.

СУТЬ СПОРУ:

До господарського суду Донецької області звернулося Відкрите акціонерне товариство „Донецькобленерго”, м.Горлівка, в особі відокремленого підрозділу „Макіївський об’єднаний район електричних мереж”, м.Макіївка, із позовом до Державного відкритого акціонерного товариства „Енергетичне управління” – дочірнє підприємство державної холдінгової компанії „Жовтеньвугілля”, с.Золотарівка, про стягнення 115642,51 грн., з яких 93571,36 грн. – заборгованість за активну електричну енергію, 197,57 грн. – плата за перевищення договірної величини, 1504,28 грн. – сума екологічної складової, 20369,30 грн. – заборгованість за перетікання реактивної електричної енергії за договором № 7020 від 06.09.01 р. на користування електричною енергією (далі-Договір).

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на порушення відповідачем умов Договору, на надані суду документи, що наявні в матеріалах справи, на приписи Цивільного та Господарського кодексів України, Закону України “Про електроенергетику”, Правил користування електричною енергією, Методики обчислення плати за перетікання реактивної електричної енергії між електропередавальною організацією та її споживачами, Положення про порядок створення, обліку та використання коштів цільового фонду фінансування екологічної реконструкції Миронівської ДРЕС.

У відзиві на позовну заяву № 8-12-01-07/394 від 13.12.07 р. відповідач позов визнав частково – в сумі 48665,51 грн., посилаючись на те, що частина заборгованості вважається погашеною у зв’язку із порушенням стосовно відповідача справа про банкрутство та в силу п.2 ст.14 Закону України “Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом”, а також що стосовно частини позовних вимог сплинув строк позовної давності.

У доповненні до відзиву на позовну заяву № 8-12-01-07/7 від 14.01.08 р. відповідач визнав позовні вимоги в сумі 52171,97 грн.

У судовому засіданні оголошувалась перерва з 18.12.07 р. до 14.01.08 р.

Дослідивши матеріали справи та вислухавши пояснення представників сторін, суд встановив:

06 вересня 2001 р. позивачем (Енергопостачальник) та відповідачем (Споживач) укладено Договір, предметом якого є умови та порядок поставки електричної енергії Споживачу, її використання та своєчасна сплата останнім (п.1.1 Договору).

Пунктом 4.1.3 Договору передбачено, що плата за електричну енергію здійснюється Споживачем на підставі рахунку-фактури.

При цьому, зазначеним пунктом не встановлено, у який строк Споживач сплачує Енергопостачальну спожиту електричну енергію.

Пунктом 4.1.5 Договору передбачено, що відповідно до законодавства “Про електроенергетику”, при перевищенні Споживачем договірних величин електроспоживання та потужності останній сплачує понаддоговірне споживання за п’ятикратною вартістю середньовідпускного тарифу Споживача.

Строки такої сплати зазначеним пунктом не встановлені.

Пунктами 4.8, 4.10 Договору передбачений обов’язок Споживача щодо сплати споживання та генерації реактивної електричної енергії та екологічної складової тарифу на електричну енергію.

Однак, строки цієї сплати Договором не визначені.

Відповідно до п.5 Договору, його укладено до 31.12.02 р., Договір діє з дня підписання та вважається продовженим, якщо за місяць до закінчення строку дії договору не надійде заяви однієї з сторін про відмову від Договору або про його перегляд.

Доказів існування таких заяв суду не надано, отже Договір є таким, що діє на час розгляду справи.

Протягом грудня 2005 р. – травня 2007 р. позивач постачав відповідачеві електричну енергію, що підтверджується наявними в матеріалах справи копіями довідок про витрати електричної енергії та актів приймання-передачі електричної енергії.

Посилаючись на неналежне виконання відповідачем умов Договору щодо оплати відповідачем спожитої електричної енергії, позивач просить суд стягнути з відповідача 115642,51 грн., з яких 93571,36 грн. – заборгованість за активну електричну енергію, 197,57 грн. – плата за перевищення договірної величини, 1504,28 грн. – сума екологічної складової, 20369,30 грн. – заборгованість за перетікання реактивної електричної енергії за договором № 7020 від 06.09.01 р. на користування електричною енергією.

Відповідач позов визнав частково – в сумі 52171,97 грн.

Згідно із ст.4-2) Господарського процесуального кодексу України, правосуддя у господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Відповідно до ст.4-3) зазначеного кодексу, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Статтею 33 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Згідно із ст.43 зазначеного кодексу, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Відповідно до ст.193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Згідно із ст.525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст.526 зазначеного кодексу, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 530 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Як вбачається зі змісту Договору, конкретні строки сплати Споживачем на користь Енергопостачальника вартості спожитої активної та реактивної електричної енергії, плати за перевищення договірних величин електроспоживання та потужності, екологічної складової тарифу на електричну енергію сторонами не узгоджені.

Інших документів, в яких би ці строки були узгоджені сторонами, суду не надано.

В матеріалах справи також відсутні рахунки-фактури, що є підставою для сплати Споживачем спожитої електричної енергії в силу п.4.1.3 Договору, докази направлення позивачем відповідачеві цих рахунків-фактур або будь-яких претензій, грошових вимог тощо.

Таким чином, доказів настання строку сплати відповідачем сум за Договором, а отже й виникнення у відповідача обов’язку з такої сплати, а у позивача – відповідного права вимоги, суду не надано.

Разом з тим, матеріали справи свідчать про те, що позивач постачав відповідачеві електричну енергію в період грудня 2005 р. – травня 2007 р., проти чого відповідач не заперечив.

Крім того, відповідачем частково визнано позовні вимоги в сумі 52171,97 грн., з яких 51699,90 грн. – заборгованість за спожиту активну електричну енергію, 274,50 грн. – за реактивну електричну енергію, 197,57 грн. – плата за перевищення договірних величин електроспоживання.

Відповідно до ст.78 Господарського процесуального кодексу України, відмова позивача від позову, визнання позову відповідачем і умови мирової угоди сторін викладаються в адресованих господарському суду письмових заявах, що долучаються до справи. Ці заяви підписуються відповідно позивачем, відповідачем чи обома сторонами.

У разі визнання відповідачем позову господарський суд приймає рішення про задоволення позову за умови, що дії відповідача не суперечать законодавству або не порушують прав і охоронюваних законом інтересів інших осіб.

Згідно із ст.22 зазначеного кодексу, відповідач має право визнати позов повністю або частково.

Господарський суд не приймає відмови від позову, зменшення розміру позовних вимог, визнання позову відповідачем, якщо ці дії суперечать законодавству або порушують чиї-небудь права і охоронювані законом інтереси.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку про те, що дії відповідача щодо часткового визнання позову не суперечать законодавству і не порушують прав і охоронюваних законом інтересів прав будь-яких осіб, у зв’язку з чим часткове визнання позову відповідачем слід прийняти, позов – задовольнити частково в сумі 52171,97 грн., визнаній відповідачем.

У задоволенні решти позовних вимог слід відмовити, судові витрати – покласти на обидві сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.4-2, 4-3, 22, 33, 43, 44, 49, 78, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, ст.193 Господарського кодексу України, ст.ст.525, 526, 530 Цивільного кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов – задовольнити частково.

Стягнути з Державного відкритого акціонерного товариства „Енергетичне управління” – дочірнє підприємство державної холдінгової компанії „Жовтеньвугілля” (86252, Донецька область, Шахтарський район, с.Золотарівка, поточний рахунок 0671 в ПІБ м.Кіровське, МФО 334754, ) на користь Відкритого акціонерного товариства „Донецькобленерго” (84601, Донецька область, м.Горлівка, пр-т Леніна, 11, ) особі відокремленого підрозділу „Макіївський об”єднаний район електричних мереж” (86102, Донецька область, м.Макіївка, вул.Патона, 1, поточний рахунок № 5689 у філії “Центрально-Міське відділення Промінвестбанку в м.Макіївка”, МФО 334516, ) на рахунок зі спеціальним режимом використання № 72 в філії ДОУ ВАТ “Державний Ощадбанк України”, МФО 335106, – 51699,90 грн. – суму заборгованості за активну електричну енергію, 197,57 грн. – суму плати за перевищення договірної величини.

Стягнути з Державного відкритого акціонерного товариства „Енергетичне управління” – дочірнє підприємство державної холдінгової компанії „Жовтеньвугілля” (86252, Донецька область, Шахтарський район, с.Золотарівка, поточний рахунок 0671 в ПІБ м.Кіровське, МФО 334754, ) на користь Відкритого акціонерного товариства „Донецькобленерго” (84601, Донецька область, м.Горлівка, пр-т Леніна, 11, ) особі відокремленого підрозділу „Макіївський об”єднаний район електричних мереж” (86102, Донецька область, м.Макіївка, вул.Патона, 1, поточний рахунок № 5689 у філії “Центрально-Міське відділення Промінвестбанку в м.Макіївка”, МФО 334516, ) на поточний рахунок № 5689 в філії “Центрально-Міське відділення Промінвестбанку в м.Макіївка Донецької області”, МФО 334516, – 274,50 грн. – суму заборгованості за перетікання реактивної електричної енергії, 521,71 грн. держмита, 53,24 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

У задоволенні решти позовних вимог – відмовити.

Видати наказ у встановленому порядку.

Повний текст рішення оголошено 14.01.2008 р.

Суддя Донець О.Є.

Надруковано 3 примірники:

1- позивачеві;

1 – відповідачеві;

1 – у справу