ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2008 р.

№ 11/337пн

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого

Панової І.Ю.,

суддів

Заріцької А.О. (доповідач у справі),

Хандуріна М.І.

розглянувши касаційну скаргу

колективного спеціалізованого підприємства по ремонту металургійних печей та устаткування “Донбасдомнаремонт”, м. Донецьк

на постанову

у справі

за позовом

до

Донецького апеляційного господарського суду від 10 грудня 2007 року

№ 11/337пн господарського суду Донецької області

відкритого акціонерного товариства “Маріупольський металургійний комбінат

імені Ілліча”, м. Маріуполь Донецької області

колективного спеціалізованого підприємства по ремонту металургійних печей та устаткування “Донбасдомнаремонт”, м. Донецьк

про

зобов'язання відповідача прийняти архівні документи по особовому складу БУ-3 та БУ-5, згідно описів, складених позивачем

за участю представників сторін:

ВАТ“Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча” Ягічевої Н.І.,

КСП по ремонту металургійних печей та устаткування “Донбасдомнаремонт” Козлової Ю.Ю., Богданова Г.Г.,

В С Т А Н О В И В :

5 жовтня 2006 року відкрите акціонерне товариство "Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча", м. Маріуполь (далі - ВАТ „Маріуполь- ський металургійний комбінат імені Ілліча”) подало до господарського суду Донецької області позовну заяву про зобов'язання колективного спеціалізованого підприємства по ремонту металургійних печей та устаткування "Донбасдомнаремонт" (далі –КСП по ремонту металургійних печей та устаткування “Донбасдомнаремонт”) прийняти архівні документи по особовому складу СУ-3 та СУ-5 згідно описів, складених ВАТ "Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча".

Справа судами розглядалася неодноразово.

Постановою Вищого господарського суду України від 22 травня 2007 року було скасовано постанову Донецького апеляційного господарського суду від 8 лютого 2007 року та рішенням господарського суду Донецької області від 27 листопада 2006 року у справі № 11/377пн і справа передана на новий розгляд до господарського суду Донецької області.

Постанова Вищого господарського суду України мотивована тим, що попередніми судовими інстанціями не зазначено за якими саме нормами права повинен вирішуватися спір про зобов’язання відповідача вчинити певні дії, а також не надана належна оцінка тому, що позивач придбаваючи майно СУ-3 та СУ-5 КСП з ремонту металургійних печей та устаткування „Донбасдомна- ремонт” відповідно до договорів купівлі-продажу № б/н від 31 березня 1995 року та № 883-04/07 від 18 червня 1996 року прийняв на себе зобов’язання з працевлаштування по переводу працівників цих структурних підрозділів, а також дотримання їх прав та інтересів згідно діючого трудового законодавства.

Рішенням господарського суду Донецької області від 13 вересня 2007 року у справі № 11/377пн (судді: Мєзєнцев Є.І –головуючий, Морщагіна Н.С., Новікова Р.Г.) ВАТ „Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча” у задоволенні позову відмовлено. Своє рішення суд першої інстанції обґрунтував висновками про відсутність доказів та правових підстав для задоволення даного позову.

Постановою Донецького апеляційного господарського суду від 10 грудня 2007 року (судді: Геза Т.М. - головуючий, Скакун О.А., Старовойтова Г.Я.) апеляційну скаргу ВАТ „Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча” задоволено, скасовано рішення господарського суду Донецької області від 13 вересня 2007 року та прийнято рішення про задоволення позову, зокрема, зобов’язано КСП з ремонту металургійних печей та устаткування „Донбасдомнаремонт” прийняти від ВАТ „Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча” архівні документи по особовому складу СУ-3 та СУ-5 КСП з ремонту металургійних печей та устаткування „Донбасдомнаремонт”.

КСП з ремонту металургійних печей та устаткування „Донбасдомна- ремонт” не погоджуючись з зазначеною постановою подало до Вищого господарського суду України касаційну скаргу, в якій просить постанову Донецького апеляційного господарського суду від 10 грудня 2007 року скасувати і залишити в силі рішення господарського суду Донецької області від 13 вересня 2007 року.

В обґрунтування касаційної скарги КСП „Донбасдомнаремонт” послався на порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права.

За розпорядженням заступника Голови Вищого господарського суду України від 17 березня 2008 року № 02-12ІІ/38 розгляд касаційної скарги здійснюється колегією суддів Вищого господарського суду України у складі суддів: Панової І.Ю. –головуючий, Заріцької А.О., Хандуріна М.І.

Обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши наявні матеріали справи, проаналізувавши застосування судами норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судами попередніх інстанцій встановлено, і це стверджено матеріалами справи, що 31 березня 1995 року та 18 червня 1996 року між КСП з ремонту металургійних печей та устаткування „Донбасдомнаремонт” (продавець) та орендним підприємством „Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча” (покупець) було укладено договори купівлі-продажу майна, зокрема, продавець - КСП з ремонту металургійних печей та устаткування „Донбас- домнаремонт” передав у повну власність покупця майно Маріупольського спецуправління № 5 та майно Маріупольського спецуправління № 3, відповідно, які були структурними підрозділами продавця.

Встановлено також, що з підприємства відповідача до позивача перейшли працювати 471 працівник СУ-3 та 260 працівників СУ-5. Матеріалами справи стверджено, що ВАТ „Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча” є правонаступником орендного підприємства „Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча”.

Договори купівлі-продажу, як і акти приймання-передачі майна, не містять умов, щодо передачі відповідачем позивачу архівних документів.

Відповідно до умов укладених сторонами договорів купівлі-продажу позивач гарантував працівникам СУ-3 та СУ-5, які переводяться на роботу до позивача, дотримання їх прав та інтересів згідно чинного трудового законодавства, проте вказані обставини не могли прийматися до уваги судами, як підстава для передачі архіву, оскільки нормами трудового законодавства питання щодо зберігання та обслуговування архівних документів не врегульовуються. До того ж, обов'язок забезпечувати відповідні гарантії працівникам на позивача, як на роботодавця, покладений вимогами трудового законодавства і мав виконуватися незалежно від того, чи було це вказано у договорах купівлі-продажу майна.

Судами при новому розгляді справи не були встановлені обставини, які б свідчили про те, що позивач, крім майна за договорами купівлі-продажу одержав архів по особовому складу спецуправлінь № 3 і № 5 з тих підстав, що зобов'язався працевлаштувати по переводу працівників і дотримуватися їх прав та інтересів згідно діючого законодавства.

За наведених обставин колегія суддів Вищого господарського суду погоджується з висновками суду апеляційної інстанції про те, що не ґрунтуються на законі і суперечать матеріалам справи посилання відповідача на те, що позивач став його правонаступником у частині пенсійного забезпечення колишніх працівників СУ-3 та СУ-5.

До того ж, судами встановлено, що відповідач не припиняв своєї діяльності, як юридична особа, і після відчуження частини майна за договорами від 31 березня 1995 року та 18 червня 1996 року продовжує діяти, що спростовує будь-які доводи про правонаступництво у спірних правовідносинах за період роботи працівників вказаних спецуправлінь у КСП з ремонту металургійних печей та устаткування „Донбасдомнаремонт” - 1976-1995 роки.

КСП з ремонту металургійних печей та устаткування „Донбасдомна- ремонт” заперечує усну домовленість з ВАТ „Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча”, на яку посилається останній, щодо компенсації витрат Пенсійному фонду України по виплаті та доставці пільгових пенсій колишніх працівників СУ-3 та СУ-5 КСП „Донбасдомнаремонт”, яка стала підставою для передачі архівних документів за особовим складом вказаних спецуправлінь, проте, переконливих доводів щодо підстав передачі архіву не вказав.

Відмовляючи в задоволені позову ВАТ „Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча” про зобов’язання відповідача прийняти у позивача архівні документи особового складу СУ-3 та СУ-5 КСП з ремонту металургійних печей та устаткування „Донбасдомнаремонт” згідно описів, суд першої інстанції виходив з того, що у його розпорядження не було надано належних та допустимих доказів, які б пояснювали факт та причини прийняття -передачі 15 827 архівних справ між позивачем та відповідачем, та давали б змогу належним чином ідентифікувати архівні справи.

Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, і це встановлено судами, що спірні архівні документи за період з 1976 по 1996 роки без достатніх правових підстав перебувають у позивача, вони відповідно обліковані і підготовлені до повернення підприємству на якому були створені.

Вважаючи недоведеними причини та джерела набуття позивачем предмету спору, а також „невідомість” джерел походження архівних документів, суд першої інстанції, всупереч вимогам ст.ст. 38, 43 ГПК України неповно встановив обставини, що мають значення для справи і не дав належної правової оцінки зібраним у справі доказам, про що обґрунтовано вказав у своїй постанові суд апеляційної інстанції.

З матеріалів справи вбачається, і це встановлено судом апеляційної інстанції, що кількома рішеннями Ільїчівського районного сулу міста Маріуполя задоволені позови колишніх працівників СУ-3 та СУ-5 КСП з ремонту металургійних печей та устаткування „Донбасдомнаремонт” і визнані неправомірними дії щодо невидачі їм довідок відповідачем та зобов'язано КСП з ремонту металургійних печей та устаткування „Донбасдомнаремонт” видати колишнім працівникам довідки про їх роботу на цьому підприємстві.

Відповідно до ст.ст. 32, 31 Закону України "Про Національний архівний фонд та архівні установи" установи та організації створюють архівні підрозділи для тимчасового зберігання архівних документів, що нагромадилися за час їх діяльності, використання відомостей, що містяться в цих документах, для службових, виробничих, наукових та інших цілей, а також для захисту прав і законних інтересів громадян. Зазначені юридичні особи передають документи поточного діловодства до своїх архівних підрозділів у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади у сфері архівної справи і діловодства. Юридичні особи зобов'язані забезпечити збереженість документів, що нагромадилися за час їх діяльності.

Розглядаючи справу у порядку передбаченому ст. 101 ГПК України апеляційний господарський суд обґрунтовано вказав, що суд першої інстанції помилково дійшов висновку про безпідставність заявлених позивачем вимог про зобов’язання відповідача прийняти від нього архівні документи за особовим складом СУ-3 та СУ-5 КСП з ремонту металургійних печей та устаткування „Донбасдомнаремонт”.

Постановляючи нове рішення суд апеляційної інстанції достатньо повно з'ясував обставини справи, дав встановленому належну правову оцінку, при цьому послався на застосовані ним норми закону та підзаконних актів і зробив відповідні встановленому висновки.

За наведених вище обставин колегія суддів вважає, що висновки суду апеляційної інстанції слід визнати правильними, а прийняте ним рішення таким, що ґрунтується на матеріалах справи і відповідає вимогам закону.

Оскільки касаційна скарга КСП з ремонту металургійних печей та устаткування „Донбасдомнаремонт” висновків суду апеляційної інстанції не спростовує і посилань на обставини, які б свідчили про незаконність оскаржуваного судового акту, не містить, колегія суддів залишає її без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1115,,1117,1119-11111 ГПК України Вищий господарський суд України,

П О С Т А Н О В И В :

Касаційну скаргу колективного спеціалізованого підприємства з ремонту металургійних печей та устаткування „Донбасдомнаремонт” залишити без задоволення.

Постанову Донецького апеляційного господарського суду від 10 грудня 2007 року у справі № 11/377пн залишити без змін.

Головуючий І.Ю. Панова

Судді А.О. Заріцька

М.І. Хандурін