ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.08.2008 р.                                                                      Справа №13/230

за позовом Міжлікарняної аптеки № 212 філії Полтавського обласного комунального підприємства "Полтавафарм", вул. Жовтнева, 20/3, м.Кременчук, Полтавська область, 39600

до Кременчуцької міської ради, пл. Перемоги, 2, м.Кременчук, Полтавська область, 39600

про визнання права власності на збудоване нерухоме майно

Суддя Босий В.П.

Представники:

від позивача: Верещака В.С., дов. від 02.07.2008р.

від відповідача: Совенко О.П., дов. від 04.01.2008р.

Обставини справи: Розглядається позовна заява про визнання права власності на збудований склад площею 42 м2 та гараж площею 34 м2 по вул. Жовтневій, 20/3 в м.Кременчуці.

Представник відповідача проти задоволення позову заперечує з підставі, викладених у відзиві.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників сторін, суд встановив, що

Для здійснення господарської діяльності та для забезпечення зберігання необхідної кількості лікарських засобів позивачем було здійснено прибудову до приміщення № 20/3 по вулиці Жовтневій у м.Кременчуці у вигляді складу площею 42 м2 та гаражу площею 34 м2.

27 квітня 2004 року одинадцятою сесією Полтавської обласної Ради четвертого скликання було прийняте рішення "Про реорганізацію Полтавського обласного виробничого об"єднання "Фармація". В результаті реорганізації було створене міжлікарняну аптеку № 212 - філію Полтавського обласного комунального підприємства "Полтавафарм".

Наказом № 69 від 14.10.2004р. Полтавського обласного комунального підприємства "Полтавафарм" було створено філію, затверджено її Положення та призначено посадових осіб.

Рішенням виконавчого комітету Кременчуцької міської Ради № 648 від 30.04.2004р. позивачу було надано в постійне користування земельну ділянку загальною площею 1540 м2 для експлуатації будівель та споруд аптеки по вул. Жовтневій у м.Кременчуці.

17.05.1999 року позивачу було видано Державний акт на право постійного користування землею.

Працівниками Кременчуцького міського бюро технічної інвентаризації було проведено інвентаризацію збудованих приміщень, позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на збудоване майно.

Дослідивши матеріали справи, норми чинного законодавства, оцінивши надані докази, суд дійшов висновку, відмовити в задоволенні позову, виходячи з наступного.

Ст. 328 ЦК України встановлено, що право власності набувається на підставах, не заборонених законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ч. 2 ст. 331 ЦК України, право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди, тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Частиною 3 цієї статті встановлено, що до завершення будівництва особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використано у процесі будівництва (створення майна). Житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважається самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети або без належного затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил (ч. 1 ст. 376 ЦК України). Згідно з ч. 2 ст. 376 ЦК України, особа, що здійснила чи здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває право власності на нього.

Відповідно до ст. 24 Закону України "Про планування та забудову території" фізичні та юридичні особи, які мають право здійснити будівництво об"єктів містобудування на земельних ділянках, що належать їх на праві користування, зобов"язані отримати від виконавчих органів місцевих рад дозвіл на будівництво. Дозвіл на будівництво видається на підставі комплексного висновку щодо відповідності запропонованого будівництва містобудівній документації, державним будівельним нормам, місцевим правилам забудови. після отримання дозволу на будівництво, замовник звертається до ДАБК для отримання дозволу на проведення будівельних робіт. Дозвіл на виконання будівельних робіт (ст. 29 Закону) - це документ, що засвідчує право забудовника та підрядника на виконання будівельних робіт, підключення об"єкта до інженерних мереж та споруд, видачу ордерів на проведення земельних робіт.

Завершені будівництвом будинки і споруди житлово-громадського та виробничого призначення мають бути введені в експлуатацію згідно законів України "Про основи містобудування", "Про планування та забудову територій". Порядок прийняття в експлуатацію завершених будівництвом об"єктів містобудування затверджено рішенням Державного комітету України з будівництва та архітектури № 6 від 03.10.2002р. Частиною 3 ст. 18 Закону України "Про основи містобудування" передбачено, що експлуатація не прийнятих у встановленому законодавством порядкуоб"єктів забороняється.

У висновках відділення з питань наглядово - профілактичної діяльності автозаводського району м.Кременчука та Кременчуцької міської санітарно-епідемічної станції Полтавської області не зазначено чи дотримані санітарно та протипожежні норми під час будівництва та на момент видачі висновків, а у висновку відділення з питань наглядово-профілактичної діяльності автозаводського району м.Кременчука взагалі вказано щодо усунення порушень вимог пожежної безпеки викладених в експертному висновку від 02.06.2008р. по об"єкту спору.Згідно ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Проте, всупереч вимогам ст. 33 ГПК України позивач не надав суду належних доказів вини відповідача, не довів ті обставини, на які він посилався як на підставу своїх вимог.

На підставі викладеного суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог.

Враховуючи викладене, матеріали справи та керуючись ст. ст. 32, 33, 43, 49, 82-85 ГПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

В позові відмовити.

Суддя                                                                       Босий В.П.