ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

18.11.08 р.                     Справа № 10/203

Господарський суд Донецької області у складі: головуючого судді - Приходько І. В.;

при секретарі судового засідання – Давидовській Т. В.;

за участю представники сторін:

від позивача – Радіонов Я. С. - довіреність;

від відповідача – не з’явились;

розглянув у відкритому судовому засіданні суду справу

за позовом відкритого акціонерного товариства „Донецькобленерго” м. Горлівка в особі структурної одиниці Краматорських електричних мереж м. Краматорськ,

до відповідача – відкритого акціонерного товариства „Костянтинівський завод залізобетонних конструкцій” м. Костянтинівка,

про стягнення 16 652,35грн., -

В С Т А Н О В И В :

До господарського суду звернувся позивач, відкрите акціонерне товариство „Донецькобленерго” м. Горлівка в особі структурної одиниці Краматорських електричних мереж м. Краматорськ, з позовом до відповідача, відкритого акціонерного товариства „Костянтинівський завод залізобетонних конструкцій” м. Костянтинівка, про стягнення заборгованості за спожиту активну електроенергію в сумі 13 217,53грн., реактивну електроенергію в сумі 1595,58грн., інфляційні витрати в сумі 862,01грн., 3% річних в сумі 120,79грн. та пені в розмірі 856,44грн. за договором про постачання електричної енергії №814в від 23.05.2003р. (далі - Договір).

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на Договір; акт прийому-передачі за лютий-березень 2008р.; рахунки №125 від 20.02.2008р., №141 від 31.03.2008р., 1131 від 20.02.2008р., №1163 від 31.03.2008р.; розрахунок заборгованості, невиконання відповідачем своїх зобов’язань.

Відповідач у судове засідання не з’являвся, відзив не надав, поважних причин нез’явлення не сповістив, хоча про час слухання справи належним чином був повідомлений.

Суд вважає надані позивачем документи достатніми для розгляду спору по суті та, відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України, позов розглянуто за наявними у справі матеріалами за відсутності відповідача.

Розглянув матеріали справи, додатково представлені документи, заслухав пояснення позивача, оцінив докази за своїм внутрішнім переконанням, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що між сторонами був укладений договір про постачання електричної енергії №814в від 23.05.2003р., згідно з яким постачальник (позивач) зобов’язався продавати електричну енергію, а споживач (відповідач) зобов’язався оплачувати електроенергію та здійснювати інші платежі згідно з умовами Договору.

Відповідно до п. 9.4 Договір набирає чинності з моменту підписання сторонами і укладається на строк до 01.06.2004р. та вважається продовженим на наступний календарний рік, якщо за місяць до закінчення терміну дії договору жодною із сторін не буде заявлено про припинення його дії або про перегляд його умов.

Договір підписаний сторонами та скріплений печатками підприємств.

Згідно умов Договору (п.п. 2.1.2, 2.2.3), постачальник зобов’язався постачати споживачу електроенергію як різновид товару, а споживач зобов’язався оплачувати постачальнику вартість електричної енергії згідно з умовами додатку № 5 „Порядок розрахунків за електроенергію”.

Як убачається з наданих позивачем документів (акт прийому-передачі за лютий-березень 2008р., що підписаний сторонами) позивачем здійснювалось постачання підприємству відповідача електричної енергії згідно з умовами Договору.

Приймаючи рішення, суд враховує наступне.

Відповідно до ст.11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов’язків є зокрема договори та інші правочини

Як визначено положеннями 526 Цивільного кодексу України суб’єкти господарювання повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до умов укладеного договору.

Згідно умов Договору (п.п. 2.1.2, 2.2.3), постачальник зобов’язався постачати споживачу електроенергію як різновид товару, а споживач зобов’язався оплачувати постачальнику вартість електричної енергії згідно з умовами додатку № 5 „Порядок розрахунків за електроенергію”.

Як убачається з копій рахунків №125 від 20.02.2008р., №141 від 31.03.2008р., 1131 від 20.02.2008р., №1163 від 31.03.2008р. представником відповідача було їх отримано на оплату спожитої електричної енергії за Договором, про що свідчить підпис уповноваженої особи.

Статтею 530 Цивільного кодексу України визначено, якщо у зобов’язані встановлений строк (термін його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Положеннями частини першої статті 193 Господарського кодексу України визначено, що суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору.

У частині сьомій вказаної статті визначено, що одностороння відмова від виконання зобов’язань, крім випадків, передбачених законом не допускається.

Розглянувши матеріали справи, суд приходить до висновку, що рахунки №125 від 20.02.2008р., №141 від 31.03.2008р., 1131 від 20.02.2008р., №1163 від 31.03.2008р. на оплату спожитої активної електроенергії в сумі 13 217,53грн. та реактивної електроенергії в сумі 1595,58грн. за Договором відповідачем на час розгляду справи оплачений не був.

Таким чином, суд приходить до висновку, що внаслідок несвоєчасної оплати відповідачем електричної енергії, що була поставлена за Договором, з боку відповідача виник борг за спожиту за спожиту у лютому-березні 2008р. активну електроенергію в сумі 13 217,53грн. та реактивну електроенергію в сумі 1595,58грн., що підтверджується матеріалами справи.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в цієї частині обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст.625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь період прострочення, а також сплатити 3 % річних від простроченої суми.

Враховуючи, що суд прийшов до висновку про існування основного боргу, то й позовні вимоги заявлені позивачем в частині стягнення індексу інфляції у сумі 862,01грн. та 3% річних у сумі 120,79грн., з огляду на правильне нарахування, обґрунтовані і підлягають задоволенню.

Що стосується позовних вимог про стягнення пені у сумі 856,44грн. за прострочення платежів, суд приходить до висновку, що вони також підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до положень ст.230 Господарського кодексу України, штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов’язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов’язання.

Умовами Угоди (п. 4.2.1) у разі внесення платежів з порушенням термінів споживач сплачує пеню на весь період прострочення у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення.

Суд прийшов до висновку про існування у період з лютого 2008р. по 06.10.2008р. (дата звернення х позовом до суду) основного боргу за спожиту активну електроенергію в сумі 13 217,53грн. та реактивну електроенергію в сумі 1595,58грн.

З огляду на правильне нарахування, вимоги про стягнення пені підлягають задоволенню у повному обсязі.

Судові витрати підлягають віднесенню на відповідача у порядку передбаченому ст.49 Господарського процесуального кодексу України.

На підставі статей 11, 526, 625 Цивільного кодексу України, статей 193, 231 Господарського кодексу України, керуючись ст.ст. 22, 33, 43, 49, 75, 82, 83, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

В И Р І Ш И В :

1. Задовольнити позовні вимоги відкритого акціонерного товариства „Донецькобленерго” м. Горлівка в особі структурної одиниці Краматорських електричних мереж м. Краматорськ до відповідача, відкритого акціонерного товариства „Костянтинівський завод залізобетонних конструкцій” м. Костянтинівка, про стягнення заборгованості за спожиту активну електроенергію в сумі 13 217,53грн., реактивну електроенергію в сумі 1595,58грн., інфляційні витрати в сумі 862,01грн., 3% річних в сумі 120,79грн. та пені в розмірі 856,44грн. за договором про постачання електричної енергії №814в від 23.05.2003р.

2. Стягнути з відкритого акціонерного товариства „Костянтинівський завод залізобетонних конструкцій” (84107, Донецька область, м. Костянтинівка, вул. Мірошниченка, 1, ) на користь відкритого акціонерного товариства „Донецькобленерго” в особі структурної одиниці Краматорських електричних мереж (84302, Донецька область, м. Краматорськ, вул. Островського, 8, , р/р 95 в ОПЕРВ філії ДОУ ВАТ „Ощадбанк”, МФО 335106) заборгованість за спожиту активну електроенергію в сумі 13 217,53грн.

3. Стягнути з відкритого акціонерного товариства „Костянтинівський завод залізобетонних конструкцій” (84107, Донецька область, м. Костянтинівка, вул. Мірошниченка, 1, ) на користь відкритого акціонерного товариства „Донецькобленерго” в особі структурної одиниці Краматорських електричних мереж (84302, Донецька область, м. Краматорськ, вул. Островського, 8, ) заборгованість за спожиту реактивну електроенергію в сумі 1595,58грн., інфляційні витрати в сумі 862,01грн., 3% річних в сумі 120,79грн. та пеню в розмірі 856,44грн.

4. Стягнути з відкритого акціонерного товариства „Костянтинівський завод залізобетонних конструкцій” (84107, Донецька область, м. Костянтинівка, вул. Мірошниченка, 1, ) на користь відкритого акціонерного товариства „Донецькобленерго” в особі структурної одиниці Краматорських електричних мереж (84302, Донецька область, м. Краматорськ, вул. Островського, 8, ) витрати по сплаті державного мита в сумі 166,52 грн. та витрати по сплаті витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 118 грн.

Видати наказ після вступу рішення у законну силу.

Суддя

Надруковано 3 прим.:

1 прим. – позивачу;

1 прим. – відповідачу;

1 прим. – у справу.