ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

11.02.08р.

Справа № А9/315-07

За позовом Відкритого акціонерного товариства "Дніпропетровський металургійний завод

ім. Петровського", м.Дніпропетровськ

до Державної інспекції з енергозбереження, м.Київ в особі

Територіального упраління Державної інспекції з енергозбереження по

Дніпропетровській області, м.Дніпропетровськ

про визнання постанови Територіального управління Державної інспекції зенергозбереження по Дніпропетровській області №18-5/3.22.42 „Про сплату підвищеної плати за нераціональне використання газу та інших паливно-енергетичних ресурсів” від 02.07.07р. протиправною та також, що підлягає скасуванню

Суддя Подобєд І.М.

При секретарі Фуркаленко І.Л.

Представники сторін:

Від позивача - Кочур С.В. –представник, довіреність від 01.01.07р. - Кривошеїна І.О. - начальник бюро, довір. № 250/3 від 02.01.07р.

Від відповідача –Мазур-Каскевич В.Г. –начальник тер управління, посвідчення №434

від 21.06.06р., довіреність №12/139-1682 від 27.07.07р.

- Спиридонов О.Г. –головний спеціаліст-державний інспектор з енергозбереження,

довіреність №18-5/6.2.48-14 від 27.11.07р.

В засіданні прийняли участь - Горовий С.О. - помічник прокурора Кіровського району

м.Дніпропетрвоська, посвідчення №66 від 16.05.07р.

СУТЬ СПОРУ:

ВАТ „Дніпропетровський металургійний завод ім. Петровського” звернулось у жовтні 2007 року із позовом до Державної інспекції з енергозбереження в особі Територіального управління Державної інспекції з енергозбереження по Дніпропетровській області, в якому просить господарський суд визнати протиправною та такою, що підлягає скасуванню постанову „Про сплату підвищеної плати за нераціональне використання газу та інших паливно-енергетичних ресурсів” від 02.07.07р. №18-5/3.22.42.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що: по-перше, в оскаржуваній постанові нема жодного посилання на норму Закону, який саме визначає розмір санкцій та порядок їх накладення; по-друге, постанова Кабінету Міністрів України від 02.09.1993р. №699 не відноситься до нормативно-правового акту, що прирівнюється до Закону України; по-третє, розрахунок зроблений Відповідачем за період з 01.06.06р. по 01.06.07р. на підставі Методики визначення нераціонального (неефективного) використання паливно-енергетичних ресурсів, яку було впроваджено у практику інспекторських перевірок підприємств наказом Державної інспекції з енергозбереження від 22.12.2006р. Окрім того, вказує на наявність на підприємстві пристроїв, які компенсують реактивну потужність, та на проведення планових робіт по виводу з роботи підстанції 3 „Прокатна”, внаслідок чого були відключені компенсуючи пристрої, що призвело до не компенсації реактивної потужності на ГРУ-ТЕЦ та Л-387. Вказує, що на підстанції ПРЗ-4, яка живить користувачів стану 550-2, деяка частина реактивної потужності не компенсувалась, в зв’язку із технологією роботи стану 550-2. Що стосується парової системи підприємства, то Позивач зазначав, що на даний час ведеться робота по підготовці паропроводів до роботи в осінньо-зимовий період, ведеться ізолювання відкритих ділянок трубопроводу та зміна зношених ділянок трубопроводу, тому часткова відсутність ізолюючих матеріалів на деяких ділянках трубопроводу є наслідком проведення саме ремонтних робіт.

Відповідач позов не визнає. Вказує у запереченнях на позов, що проведеною перевіркою було встановлено вину ВАТ „Дніпропетровський металургійний завод ім. Петровського” в перевитратах паливно-енергетичних ресурсів на цьому підприємстві, тому оскаржуваною постановою правомірно застосовані до позивача економічні заходи для забезпечення енергозбереження і останній в свою чергу повинен сплатити підвищену плату за перевитрати теплової та електричної енергії, згідно приписів п.п. „а”, „б” ст. 17 та ст. 27 Закону України „Про енергозбереження”, розрахунок яких здійснений на підставі Методики визначення нераціонального (неефективного) використання паливно-енергетичних ресурсів.

Заявою від 31.01.08р. прокурор Кіровського району м. Дніпропетровська повідомив суд про вступ у справу на стороні Позивача, як органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах.

В судовому засіданні 11.02.08р. прокурор підтримав доводи Відповідача та просив у позові повністю відмовити.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін та прокурора, дослідивши надані докази, суд -

встановив:

Державним інспектором Територіального управління Державної інспекції з енергозбереження по Дніпропетровській області (далі –Відповідач) у червні 2007 року було проведено комплексну перевірку раціонального використання паливно-енергетичних ресурсів на Відкритому акціонерному товаристві „Дніпропетровський металургійний завод ім. Петровського” (далі –Позивач).

У ході вищевказаної перевірки, які відображені в акті №18-5/3.21-73 від 02.07.2007р., Відповідачем були виявлені у Позивача перевитрати теплової енергії за рахунок систематичних прямих втрат теплової енергії – недотримання технологічної дисципліни, спричинених відсутністю теплоізоляції на паропроводах від котельної ТЕЦ до споживачів –784,0 Гкал та перевитрати електроенергії в електричних мережах за рахунок зниженого коефіцієнту потужності з причин не задовільної роботи компенсуючих пристроїв –1985,3 тис. кВт/рік.

За результатами перевірки, у відповідності до ст. 11 Закону України „Про енергозбереження” та постанови Кабінету Міністрів України „Про заходи щодо ефективного використання газу та інших паливно-енергетичних ресурсів в народному господарстві” від 02.09.1993р. №699, Відповідачем було винесено постанову №18-5/3.22-42 від 02.07.2007р., якою застосовано до Позивача підвищену (у подвійному розмірі) плату за втрати теплоенергії –784,0 Гкал та електроенергії –1985,3 тис. кВт*год у загальному розмірі 1265448,10 грн.

Позивачем оспорюються висновки зазначеної перевірки та правомірність застосування підвищеної плати за нераціональне використання паливно-енергетичних ресурсів.

Проте позовні вимоги Позивача є необґрунтованими і задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством, а органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як вбачається із вищевказаного акту комплексної перевірки, складених Відповідачем за участі уповноважених представників Позивача актів перевірки використання ПЕР на підприємстві та актів виконання інструментальних вимірювань, перевитрати теплової енергії у Позивача виникали за рахунок систематичних прямих втрат теплоенергії через відсутність теплоізоляції на окремих ділянках паропровода.

Наказом голови правління –генерального директора Позивача „Про підготовку заводу до роботи в осінньо-зимовий період 2007-2008 р.р.” від 21.05.2007р. №220 (пункт 5.1) та додатком №6 до нього приписано провести в строки, передбачені графіками, ремонти основних металургійних агрегатів, обладнання ТЕЦ, кисневих і компресорних станцій, промислових котелень, відкритих розподільчих приладів, підстанцій, теплових мереж і повітряних мереж електропередач. У той же час у складених Відповідачем за участю представників Позивача актах №4 від 13.06.2007р. та №6 від 14.06.2007р. про виконання інструментальних вимірювань на паропроводах відсутні будь-які зауваження представників Позивача стосовно причин відсутності ізоляції безпосередньо на досліджуваних паропроводах.

Як вбачається зі змісту складених Відповідачем за участю представників Позивача актів перевірки використання ПЕР на підприємстві №2 від 07.06.2007р. та №3 від 13.06.2007р. Відповідачем було виявлене у Позивача непрацюючі компенсуючи пристрої.

На підставі довідок Позивача про обсяги електропостачання про обсяги електроспоживання споживачів ВАТ „ДМЗ ім. Петровського” у відповідності до Методики визначення нераціонального (неефективного) використання паливно-енергетичних ресурсів”, яка затверджена наказом НАЕР від 13.12.2006р. №89, Відповідач здійснив розрахунок перевитрат у Позивача електричної енергії за рахунок незадовільної роботи компенсуючих пристроїв за період з 01.06.2006р. по 01.06.2007р.

Виконані спеціалістами Позивача контррозрахунки коефіцієнтів потужності tg ф з урахуванням транзиту і генерації реактивної енергії, розмір якого впливає на визначення сумарних втрат електроенергії через незадовільну роботу компенсуючих пристроїв, не можуть бути прийняті судом до уваги, оскільки виконані із застосуванням фізичних формул, не передбачених вищевказаною Методикою.

Вищевказане свідчить про наявність вини Позивача у перевитратах паливно-енергетичних ресурсів, як власного виробництва –теплової енергії та електричної енергії так і покупних –електричної енергії, що постачалась від ВАТ „ЕК „Дніпрообленерго”.

Відповідно до ст. 11 п. „е” Закону України „Про енергозбереження”, економічні заходи для забезпечення енергозбереження передбачають введення плати за нераціональне використання паливно-енергетичних ресурсів у вигляді надбавок до діючих цін і тарифів залежно від перевитрат паливно-енергетичних ресурсів щодо витрат, встановлених стандартами.

Постановою Кабінету Міністрів України „Про заходи щодо ефективного використання газу та інших паливно-енергетичних ресурсів в народному господарстві” від 02.09.19993р. №699 (розділ ІІ) встановлено, що за перевитрати газу та інших паливно-енергетичних ресурсів внаслідок неефективного його використання, виявлені органами Державної інспекції з енергозбереження, сплачується підвищена плата. Якщо перевитрати газу та інших паливно-енергетичних ресурсів викликані недодержанням технологічної дисципліни (незадовільний стан устаткування, відсутність або недотримання роботи устаткування за режимними або технологічними картками, відсутність теплоутилізаційного устаткування, систем автоматики), споживач сплачує за річний обсяг перевитрат газу та інших паливно-енергетичних ресурсів у двократному розмірі встановленої на них ціни. Плата вноситься одразу після обстеження підприємства

Державною інспекцією з енергозбереження.

Як вбачається із розрахунків Відповідача, подвійна вартість марнотратно витраченої Позивачем теплової енергії у кількості 784,0 Гкал та перевитрати Відповідача електроенергії 1985,3 тис. кВт/рік визначена на підставі відомостей, що були надані у довідці Позивача про тарифи на паливно-енергетичні ресурси по стану на 15.06.2007р.

Посилання Позивача на відсутність законних підстав для накладення економічних санкцій на підприємство, яке не віднесено до підприємств електроенергетики, та помилковість застосування Відповідачем вищевказаної Методики у розрахунках, якими охоплюється період з 01.06.06р. по 01.06.07р., відхиляються судом з огляду на те, що за змістом положень Закону України „Про електроенергетику” цей Закон визначає правові, економічні, соціальні та екологічні основи енергозбереження для всіх підприємств, об'єднань та організацій, розташованих на території України, а вищевказана Методика, з дати її затвердження встановлює лише порядок здійснення нарахувань, дія якого не обмежена у часі на минуле.

Таким чином, оспорювана Позивачем постанова №18-5/3.22-42 від 02.07.2007р. прийнята Відповідачем у відповідності до фактичних обставин, які були виявлені під час перевірки раціонального використання паливно-енергетичних ресурсів на Відкритому акціонерному товаристві „Дніпропетровський металургійний завод ім. Петровського”, та положень чинного законодавства про енергозбереження, а тому підстав для визнання її протиправною судом не встановлено.

На підставі викладеного у позовних вимогах Позивача до Відповідача про скасування зазначеної постанови слід відмовити.

Судові витрати у справі, відповідно до ч.2 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України, покладаються на Позивача.

Керуючись ст. ст. 5, 7-12, 19, 69-71, 87, 94, 104, 163, 254 п.6 Розділу УІІ Прикінцеві та перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

У позові відмовити.

Постанова набирає законної сили відповідно до ст.254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена у порядку та строки, встановлені ст.186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя

І.М. Подобєд

Повний текст постанови підписаний 12.02.08р.