Господарський суд
Житомирської області
_________________________________________________________________________
________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Від "15" січня 2008 р.

Справа № 11/4630

Господарський суд Житомирської області у складі:

головуючого судді Маріщенко Л.О.

при секретарі Коваль В.А.

за участю представників сторін:

від позивача Шадура Д.М. не з'явився, але був присутнім в с/з 27.12.07 р.

від відповідача 1 - Бурякова О.Ю. - дор. №9943/10/10-007 від 20.11.2006р.

від відповідача - 2 не з'явився

прокурор: Вихристюк О.Л.

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Приватного підприємства "ОвручГазАвто" (м. Овруч)

до Овруцької міжрайонної державної податкової інспекції (м. Овруч)

та Головного управління Державного казначейства України у Житомирській області

про визнання незаконними та скасування податкових повідомлень рішень Овруцької міжрайонної державної податкової інспекції та відшкодування з державного бюджету 35427 грн. заборгованості з податку на додану вартість

В судовому засіданні 27.12.2007 р. оголошувалась перерва до 12:0015.01.2008 р. з викликом сторін.

Спір вирішується у більш тривалий строк ніж передбачено ст. 122 КАС України в зв'язку з зупиненням провадження у справі згідно ухвали суду від 31.07.07 р.

Позивачем подано позов про визнання незаконними та скасування податкових повідомлень-рішень і про стягнення бюджетної заборгованості з податку на додану вартість в сумі 35427 грн., посилаючись на їх неправомірність (Т1, а.с.2-5).

Ухвалою господарського суду від 19.02.2007р. провадження у справі було зупинено та зобов'язано Овруцьку МДПІ провести перевірку стосовно надходження до Державного бюджету сплачених позивачем сум податку на додану вартість (у складі ціни придбаних ним товарів та послуг, які було утримано та внесено до бюджету контрагентами ПП "ОвручГазАвто" - продавцями відповідних товарів та послуг, заявлених ПП "ОвручГазАвто" у податкових деклараціях з ПД) за жовтень, листопад, грудень 2005 року та за січень 2006 року на загальну суму 35427,00 грн.

23.11.2007р. ухвалою суду провадження у справі було поновлено.

П представник позивача в судовому засіданні 27.12.07 р. позовні вимоги підтримав повністю.

Представником першого відповідача надано відзив та доповнення до нього, в яких позовні вимоги заперечив в повному обсязі. (Т1, а.с.86-87)

У відповідності до ст.52 КАС України другого відповідача було замінено належним на Головне управління державного казначейства України у Житомирській області.

Представником другого відповідача надано пояснення на позовну заяву, в якому зазначає, що не являється органом, який здійснює контроль за своєчасністю та повнотою сплати податку на додану вартість і тому не може судити про правомірність визначення бюджетного відшкодування. (Т1, а.с.131)

Згідно ст.60 КАС України за заявою у справі на стороні відповідача -1 прийняв участь прокурор в порядку представництва інтересів держави.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін та прокурора, господарський суд,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач, відповідно до свідоцтва про реєстрацію №09429132, зареєстрований як платник податку на додану вартість 26.01.2005р.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем до відповідача було подано податкові декларації з податку на додану вартість за жовтень, листопад, грудень 2005 року, січень 2006 року, в яких заявлено бюджетне відшкодування на рахунок платника у банку на загальну суму 35427,00 грн.

Податковим повідомленням-рішенням від 08.12.2005р. за №/0 складеним на підставі акта перевірки №753/30-16/32906984 від 08.12.2005р. позивачу відмовлено у наданні бюджетного відшкодування з податку на додану вартість на суму 8333,00., заявленого у податковій декларації з ПДВ за жовтень 2005 р.

Податковим повідомленням-рішенням від 16.01.2006р. за №/0 складеним на підставі акта перевірки №1/1-16/32906984 від 16.01.2006р. позивачу відмовлено у наданні бюджетного відшкодування з податку на додану вартість на суму 4069,00., заявленого у податковій декларації з ПДВ за листопад 2005 р.

Податковим повідомленням-рішенням від 13.02.2006р. за №/0 складеним на підставі акта перевірки №56/4-16/32906984 від 13.02.2006р. позивачу відмовлено у наданні бюджетного відшкодування з податку на додану вартість на суму 13545,00., заявленого у податковій декларації з ПДВ за грудень 2005 р.

Податковим повідомленням-рішенням від 15.03.2006р. за №/0 складеним на підставі акта перевірки №105/5-16/32906984 від 15.03.2006р. позивачу відмовлено у наданні бюджетного відшкодування з податку на додану вартість на суму 9480,00., заявленого у податковій декларації з ПДВ за січень 2006 р.

Позивачем дані податкові-повідомлення рішення були оскаржені в адміністративному порядку до Державної податкової адміністрації України, Державної податкової адміністрації у Житомирській області, Овруцької міжрайонної державної податкової інспекції.

Рішеннями про результати розгляду скарг позивачу було відмовлено.

Позивач просить скасувати оскаржувані податкові повідомлення-рішення з наступних підстав.

Позивач зазначив, що заявлені суми бюджетного відшкодування за відповідні податкові періоди виникли виключно з платежів, які пов'язані з будівництвом Автомобільної газонаповнювальної компресорної станції (АГНКС) у м.Овруч по вул.Ващука, 4.

Позивач вказав, що зазначені витрати на спорудження основних фондів, обліковуються як капітальні інвестиції і будуть включені до первісної вартості основних фондів після спорудження зазначеного об'єкту АГНКС.

За таких обставин, на думку позивача в пп.7.7.11 п.7.7 ст.7 Закону України "Про податок на додану вартість", передбачено обмеження, щодо нарахування податкового кредиту внаслідок придбання або спорудження (будівництва) основних фондів.

Перший відповідач позовні вимоги заперечує та зазначає, що позивач зареєстрований як платник ПДВ менше року, тому відповідно до пп.7.7.11 вказаного Закону не має права на отримання бюджетного відшкодування.

Другий відповідач вказав, що відповідно до ч.2 ст.50 Бюджетного кодексу України виплата бюджетного відшкодування з податку на додану вартість здійснюється органом Державного казначейства на підставі висновку податкового органу.

Другий відповідач зазначив, що на його адресу від Овруцької міжрайонної державної податкової інспекції висновки про суми відшкодування податку на додану вартість позивача не надходили, а тому були відсутні правові підстави для здійснення відшкодування.

Оцінивши в сукупності матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін та прокурора, господарський суд вважає, що в задоволені позовних вимог слід відмовити враховуючи наступне.

Відповідно до пп.7.7.11 ст.7 Закону України "Про податок на додану вартість", в редакції чинній на момент подання позивачем податкових декларацій, не мають права на отримання бюджетного відшкодування особа, яка була зареєстрована як платник цього податку менш ніж за 12 календарних місяців до місяця, за наслідками якого подається заява на бюджетне відшкодування, та/або мала обсяги оподатковуваних операцій за останні 12 календарних місяців менші, ніж заявлена сума бюджетного відшкодування (крім нарахування податкового кредиту внаслідок придбання або спорудження (будівництва) основних фондів)

Матеріалами справи підтверджується, а саме свідоцтвом про реєстрацію, що позивач зареєстрований як платник податку на додану вартість 26.01.2005р. (Т1, а.с.87)

Тобто, декларації з податку на додану вартість за жовтень, листопад, грудень 2005р. та січень 2006р. подані менше ніж через 12 місяців після того як позивач був зареєстрований платником такого податку.

За таких обставин, відповідно до пп.7.7.11 Закону позивач не має права на отримання бюджетного відшкодування.

Посилання позивача на те, що він має право заявити податковий кредит, оскільки здійснює витрати на придбання або спорудження (будівництво) основних засобів є безпідставним, так як дана частина норми пп.7.7.11 ст.7.7 Закону застосовується лише в випадках, коли обсяги оподатковуваних операцій за останні 12 календарних місяці менші, ніж заявлена сума бюджетного відшкодування.

Враховуючи вищевикладене, та те, що позовні у справі матеріали свідчать про необґрунтованість вимог позивача, господарський суд відмовляє в задоволені позовних вимог в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 86, 94, 159, 160 Кодексу адміністративного судочинства України, господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

В задоволені позову відмовити

Постанова господарського суду Житомирської області набирає законноїсили в строки, встановлені ст.254 КАС України.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції в порядку та строки, встановлені ст.186 КАС України.

Суддя

Маріщенко Л.О.

дата складання 17.01.08 р.

Друк:

1 - в справу

2 - позивачу

3,4 - відповідачам

5,6 - прокурору