Харківський апеляційний господарський суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

«2» грудня 2008 р. Справа №2/325-07

Колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду у складі:

головуючого судді Токара М.В., суддів Івакіної В.О., Фоміної В.О.

при секретарі – Міщенко О. А.

за участю представників:

позивача – не з’явився

відповідача – Петрова О.В. (довіреність у справі)

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Відкритого акціонерного товариства “Сумське машинобудівне науково –виробниче об’єднання ім. М.В. Фрунзе”, м. Суми (вх. № 2534 С/1-11)

на рішення господарського суду Сумської області від 06.10.2008р. по справі № 2/325-07

за позовом Відкритого акціонерного товариства “Сумське машинобудівне науково – виробниче об’єднання ім. М.В. Фрунзе”, м. Суми

до Служби автомобільних доріг у Сумській області Державної служби автомобільних доріг України “Укравтодор”, м. Суми

про визнання векселя недійсним,-

встановила:

Рішенням господарського суду Сумської області від 06.10.2008 р. (суддя Лущик М.С.) у задоволенні позовних вимог позивача про визнання простого векселя №81, номінальною вартістю 200 000,00 грн. від 11.12.2000р. зі строком платежу –2004 рік недійсним – відмовлено.

Позивач – ВАТ “Сумське машинобудівне науково – виробниче об’єднання ім. М.В. Фрунзе” з рішенням суду першої інстанції не погодився, звернувся до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою в якій просить рішення місцевого господарського суду скасувати та прийняти по справі нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Відповідач надав відзив на апеляційну скаргу позивача в якому зазначає, що оскаржуване позивачем рішення прийняте з дотриманням норм матеріального та процесуального права в зв’язку з чим, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Колегія суддів розглянула апеляційну скаргу, перевірила матеріали справи, заслухала представника відповідача і встановила наступне.

Позивач, будучи належним чином ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 06.11.2008 р., повідомлений про місце та час судового засідання, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення (а. с. 86), свого представника у судове засідання не направив, а колегія суддів дійшла висновку про можливість розгляду справи без участі представника позивача за наявними у справі документами.

Як вбачається з матеріалів справи позивач звернувся до господарського суду Сумської області з позовом про визнання простого векселя № 81, номінальною вартістю 200 000 грн. 11.12.2000р., зі строком платежу –2004 р. недійсними.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що вищезазначений вексель є безтоварним, тобто виданий без наявності будь-якої заборгованості позивача перед відповідачем, а тому вексель виданий з порушенням закону є недійсним.

Рішенням господарського суду Сумської області від 06.10.2008 р. по справі № 2/325-07 позивачу відмовлено у задоволенні позовних вимог в зв’язку із їх необґрунтованістю та відсутністю підстав для їх задоволення.

Позивач із рішенням місцевого господарського суду не погодився, звернувся до апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою в якій просить оскаржуване рішення скасувати та визнати простий вексель №81 номінальною вартістю 200 000 грн. з датою складання 11.12.2000 р., зі строком платежу 2004 р. недійсним, посилаючись на те, що рішення є незаконним в зв’язку з порушенням та неправильним застосуванням судом норм матеріального і процесуального права.

Зокрема, позивач в апеляційній скарзі зазначає, що відповідно до постанови господарського суду Сумської області від 11.07.2006 р. по справі № АС13/315-06 та ухвали Харківського апеляційного господарського суду від 16.01.2007 р. по справ №АС17/576-05 встановлено факт відсутності у позивача обов’язку сплачувати відрахування на дорожні роботи, а вексель і виданий саме в рахунок погашення зобов’язань по відрахуванням на дорожні роботи, без наявності обов’язку сплачувати такі відрахування, тобто вексель виданий позивачем є безтоварним, що суперечить діючому законодавству України, а тому підлягає визнанню недійсним як такий, що виданий з порушенням чинного законодавства.

Колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга позивача не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи 11 грудня 2000 р. по акту приймання –передачі ВАТ «Сумське НВО ім. М.В. Фрунзе»передало Адміністрації автомобільних доріг в Сумській області в рахунок погашення основного боргу по податку 18 простих векселів на загальну суму 5 787 450 грн., в тім числі і простий вексель № 81 з датою складання 11.12.2000 р. та строком погашення 20004 рік.

Рішенням господарського суду Сумської області від 17.10.05 р. по справі № 3/162-05 (а. с. 29, 30), яке залишене без змін постановою Вищого господарського суду України від 15.02.2006 р. (а.с. 31) встановлено, що вексель № 81 виведено з обігу за угодою від 25 січня 2001 року № 17-2/58 укладеною між позивачем та товариством з обмеженою відповідальністю «Інтер-Віст»і спірний вексель знаходиться у позивача, що свідчить про неможливість припинення зобов’язання за цим векселем у судовому порядку. ( а. с. 30, 31)

Відповідно до ст. 35 Господарського процесуального кодексу України факти, встановлені рішенням господарського суду під час розгляду однієї справи, не доводяться знову при вирішенні інших спорів, в яких беруть участь ті самі сторони.

Позивач в позовній заяві про визнання векселя № 81 недійсним не посилається на жодні норми матеріального права на підставі якого вексель повинен бути визнаний недійсним, а лише зазначає, що вексель є безтоварним, що суперечить пункту 1 розділу 2 «Використання вексельних бланків» Правил виготовлення і використання вексельних бланків», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України і Національного банку України від 10.09.1992 р. № 528 згідно якого векселі можуть видаватись лише для оплати за поставлену продукцію, виконанні роботи та наданні послуги, за винятком векселів Мінфіну, Національного банку та комерційних банків України.

При цьому судова колегія вважає за необхідне зазначити, що Цивільним законодавством України не передбачено такого способу захисту цивільного права, як визнання недійсним векселя, що витікає із самої правової природи векселя, а саме із статті 21 Закону України «Про цінні папери та фондову біржу»згідно якої вексель це цінний папір, який посвідчує безумовне грошове зобов’язання векселедавця сплатити після настання строку визначену суму грошей власнику векселя (векселедержателю).

Відповідно до ч. 2 ст. 198 Цивільного кодексу України відмова від виконання зобов’язання посвідченого цінним папером, з посиланням на відсутність підстави зобов’язання або на його недійсність не допускається.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи грошове зобов’язання по векселю № 81 позивачем виконане у повному обсязі.

З урахуванням викладеного колегія суддів дійшла висновку, що господарський суд Сумської області при прийнятті оскаржуваного рішення дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог, належним чином з’ясував обставини, що мають значення для справи та прийняв рішення у відповідності до діючого законодавства, в зв’язку з чим, підстави для скасування рішення господарського суду Сумської області від 06.10.2008 р. по справі № 2/325-07 відсутні, а тому апеляційна скарга позивача задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 85, 99, 101, п. 1 ст. 103, 105 Господарського процесуального кодексу України колегія суддів, -

постановила:

Апеляційну скаргу позивача залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Сумської області від 06.10.2008р. по справі № 2/325-07 залишити без змін.

Головуючий суддя Токар М.В.

Судді Івакіна В.О.

Фоміна В.О.