ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Чернігівської області
м. Чернігів тел.779-918
просп.Миру,20 тел.698-166
=====================================================================
РІШЕННЯ

04 листопада 2008р. Справа № 8/172

За позовом: Дочірнього підприємства Чернігівського спеціалізованого управління №430 Закритого акціонерного товариства "Електромонтаж", вул. Князя Чорного, 2а, м. Чернігів, 14000

До відповідача: Відкритого акціонерного товариства ПМК-82, вул.Ушинського, 36, м. Чернігів, 14014

Про стягнення 314459грн.45 коп.

Суддя Т.Г.Оленич

ПРЕДСТАВНИКИ СТОРІН:

Від позивача: Лященко П.В. –представник, довіреність б/н від 03.11.08р., Борсук Є.А. –представник, довіреність б/н від 03.11.08р., Вашкевич В.Л. –директор;

Від відповідача: Гребельний І.Ф. –голова правління.

За згодою сторін в судовому засіданні оголошені вступна та резолютивна частини рішення.

СУТЬ СПОРУ:

Позивачем заявлені позовні вимоги про стягнення з відповідача 262183грн.98коп. боргу по оплаті електромонтажних робіт, виконаних на підставі договору підряду №5 від 06.02.2008р., 33475грн.98коп. пені, 14613грн.32коп. інфляційних нарахувань та 4186грн.17коп. процентів річних за неналежне виконання відповідачем зобов’язань.

Під час розгляду справи позивачем подано заяву про зменшення розміру позовних вимог на 7783грн.53коп. в частині стягнення інфляційних нарахувань. Таким чином, з урахуванням вищезазначеної заяви, позивач просить стягнути з відповідача 6829грн.79коп. інфляційних нарахувань. Враховуючи, що відповідно до ст.22 Господарського процесуального кодексу України позивач вправі до прийняття рішення по справі зменшити розмір позовних вимог, суд приймає заяву позивача до розгляду і спір вирішується з її урахуванням.

Відповідач позовні вимоги визнає в частині основного боргу, інфляційних нарахувань та процентів річних і, заперечуючи проти позовних вимог в частині пені, вказує про можливість розрахунку з позивачем за виконані роботи до 20 листопада 2008р. та враховуючи вищезазначені обставини, просить суд зменшити на 50% розмір пені, яка підлягає стягненню за порушення договірних зобов’язань.

Сторонами не заявлені клопотання про здійснення фіксації судового процесу технічними засобами.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення та доводи представників сторін, з’ясувавши обставини, які мають значення для вирішення спору, дослідивши надані сторонами докази, суд ВСТАНОВИВ:

Між сторонами був укладений договір підряду №5 від 06.02.08р. на виконання електромонтажних робіт по ремонту офісних приміщень, які знаходяться за адресою: м. Чернігів, проспект Перемоги, 62. Відповідно до умов договору позивач зобов’язувався виконати передбачені договором будівельні і електромонтажні роботи у відповідності з проектно-кошторисною документацією з оформленням технічної і виконавчої документації, забезпечити дотримання передбачених договором термінів виконання робіт, а відповідач зобов’язувався надати позивачу затверджену проектно-кошторисну документацію на роботи, що підлягають виконанню, надати будівельну готовність об’єктів, забезпечити комплексну передачу позивачеві устаткування, матеріалів виробів, необхідних для проведення робіт та оплатити вартість виконаних робіт на умовах та в термін, передбачених договором (пункт 3.3. договору).

За своєю правовою природою укладений між сторонами договір є договором підряду, а тому правовідносини, які виникли між сторонами, регулюються главою 33 Господарського кодексу України та главою 61 Цивільного кодексу України.

За приписами ст.318 Господарського кодексу України, який застосовується судом оскільки сторони у справі є суб’єктами господарювання, за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов’язується своїми силами і засобами на замовлення другої сторони (замовника) виконати і здати у встановлений строк будівельні роботи, а замовник зобов’язується прийняти ці роботи і оплатити їх вартість. Дана норма кореспондується зі ст.875 Цивільного кодексу України.

В силу п.1ст.838 Цивільного кодексу України підрядник має право залучити до виконання роботи інших осіб (субпідрядників), залишаючись відповідальним перед замовником за результат їхньої роботи. У цьому разі підрядник виступає перед замовником як генеральний підрядник, а перед субпідрядником –як замовник. Отже, виходячи із умов договору ВАТ “ПМК-82” (відповідач у справі) виступає перед позивачем в якості генерального підрядника, а ДП ЧСУ №430 ЗАТ “Електромонтаж” (позивач у справі) виступає перед відповідачем в якості субпідрядника.

Згідно із п.3.1. договору договірна ціна електромонтажних робіт є динамічною, визначається на підставі проектно-кошторисної документації і складає 478813грн.20коп. Строк виконання робіт визначений сторонами –04.04.08р.

В силу ч.6 ст.321 Господарського кодексу України та ст.854 Цивільного кодексу України підрядник має право вимагати виплати йому авансу лише у випадках та в розмірі, встановлених договором.

Відповідно до п.3.5. договору відповідач зобов’язувався перерахувати позивачу до початку робіт аванс в розмірі 30%, що становить 143643грн.96коп від вартості робіт, визначених проектно-кошторисною документацією. Факт сплати відповідачем авансу підтверджується копією банківської виписки від 08.02.08р., яка міститься в матеріалах справи.

На виконання умов договору позивачем проведені підрядні роботи, про що складені акти приймання виконаних підрядних робіт за лютий-травень 2008р., які підписані представниками обох сторін і скріплені їх печатками. Представник відповідача не заперечував проти факту підписання актів виконаних робіт та прийняття цих робіт.

Як вбачається із довідок про вартість виконаних підрядних робіт (ф.КБ-3) та актів приймання виконаних робіт (ф.КБ-2), підписаних представниками сторін, за період з лютого 2008р. по травень 2008р. позивачем виконані обсяги робіт загальною вартістю 705827грн.94коп.

Умова договору щодо визначення договірної ціни динамічною (п.3.1.) не суперечить приписам ч.2 ст.321 Господарського кодексу України та ч.2 ст.844 Цивільного кодексу України. Таким чином, сторонами в договорі передбачена можливість зміни вартості виконання підрядних робіт, виходячи із фактичних обсягів виконаних робіт.

В силу п.1 ст.853 Цивільного кодексу України замовник зобов’язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові.

Таким чином, суд доходить висновку, що відповідачем виконані роботи прийняті, при цьому, будь-яких зауважень щодо обсягів робіт, відступів в роботі, строків виконання або інших недоліків відповідачем на момент прийняття робіт не заявлено.

В силу ст.321 Господарського кодексу України та ст.879 Цивільного кодексу України замовник зобов’язаний оплатити виконану підрядником роботу після здачі всієї роботи, якщо інше не встановлено законом або договором. Пунктами 4.1.,5.1.,5.2. договору передбачено здійснення розрахунків на підставі актів приймання виконаних робіт (форма КБ-2в) та довідок про вартість виконаних робіт (форма КБ-3), які мають бути підписані протягом 3-х робочих днів з моменту їх отримання від виконавця робіт, а оплата має бути проведена в строк до 5-ти банківських днів з моменту підписання вищезазначених актів, що і є підставою для проведення оплати.

Відповідач, як свідчать копії банківських виписок від 27.02.08р. та від 06.10.08р., що знаходяться в матеріалах справи, здійснив часткову оплату за виконані роботи в розмірі 300000грн.00коп. Всього з урахуванням авансового платежу відповідачем сплачено 443643грн.96коп. Отже, на момент звернення позивача до суду з позовною вимогою, заборгованість по оплаті виконаних та прийнятих робіт становила 262183грн.98коп. Проти наявності заборгованості саме в цій сумі не заперечує й відповідач.

Згідно ст.193 Господарського кодексу України суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору.

Матеріалами справи підтверджується, що відповідачем зобов’язання за договором належним чином не виконані, на день розгляду справи докази оплати заборгованості в повному обсязі відповідачем не надані, а тому з нього підлягає стягненню 262183грн.98коп. боргу.

Відповідно до п.7.2. договору в разі затримки оформлення актів виконаних робіт та оплати за виконані роботи генпідрядник (відповідач) сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діє в період затримки, від суми заборгованості за кожний день затримки понад терміни, передбачені договором.

Аналіз наданого позивачем розрахунку суми пені в розмірі 33475грн.98коп. за період з 12.05.08р. по 15.10.08р. свідчить, що він складений з урахуванням умов договору щодо визначення розмірів пені та періодів застосування пені, а також фактичної суми заборгованості, яка існувала у конкретні періоди нарахування пені. Враховуючи, що матеріалами справи доведений факт невиконання відповідачем належним чином зобов’язань по договору, вимоги позивача в частині стягнення пені є обґрунтованими, але задовольняються судом частково в розмірі 26780грн.78коп., враховуючи що самим позивачем не було дотримано умов договору в частині надання відповідачу рахунків-фактур на оплату вартості матеріалів, необхідних для проведення робіт, що, в певній мірі, збільшило розмір боргу, а тому в силу п.3 ст.83 Господарського процесуального кодексу України суд вважає за необхідне зменшити розмір пені.

Відповідно до ст.625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми.

Позивачем в позовній заяві заявлені вимоги про стягнення з відповідача 14613грн.32коп. інфляційних нарахувань за період з квітня 2008р. по жовтень 2008р. та 4186грн.17коп. процентів річних за період з 12.05.08р. по 15.10.08р. Проте, враховуючи надану позивачем заяву про зменшення розміру позовних вимог, а саме зменшення суми інфляційних нарахувань на 7783грн.53коп., останній просить стягнути з відповідача 6829грн.79коп.

Враховуючи, що факт прострочення відповідачем виконання його грошового зобов’язання по оплаті вартості виконаних будівельних робіт доведений матеріалами справи, не заперечується самим відповідачем, з нього має бути стягнуто інфляційні нарахування в сумі 6829грн.79коп.

За розрахунком позивача розмір процентів річних складав 4186грн.17коп. З урахуванням суми боргу, наявність якої підтверджується матеріалами справи, вимоги позивача в цій частині задовольняються судом повністю.

Приймаючи до уваги вищевикладене, позов підлягає частковому задоволенню, і з відповідача має бути стягнуто: 262183грн.98коп. боргу, 26780грн.78коп. пені, 6829грн.79коп. інфляційних нарахувань, 4186грн.17коп. процентів річних.

Враховуючи, що спір виник внаслідок неправильних дій відповідача, згідно із ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на відповідача пропорційно задоволеним вимогам без урахування суми пені, на яку зменшена судом на підставі п.3 ст.83 Господарського процесуального кодексу України заявлена до стягнення пеня.

Керуючись ст.ст.193,318,321 Господарського кодексу України, ст.ст.549,625,838,844,849,853,854,875,879 Цивільного кодексу України, ст.ст.49,82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Відкритого акціонерного товариства ПМК-82, вул. Ушинського, 36, м. Чернігів, 14014 (ідентифікаційний код 14243385, р/р 4001 в ЗАТ “Альфа-Банк”, МФО 300346) на користь Дочірнього підприємства Чернігівського спеціалізованого управління №430 Закритого акціонерного товариства "Електромонтаж", вул. Князя Чорного, 2а, м. Чернігів, 14000 (ідентифікаційний код 01417570, р/р 756 в ЗАТ “СБЕРБАНК РОСІЇ”, МФО 320627) 262183грн.98коп. боргу, 26780грн.78коп. пені, 6829грн.79коп. інфляційних нарахувань, 4186грн.17коп. процентів річних, 3066грн.76коп. державного мита та 115грн.07коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Суддя Т.Г.Оленич

Повне рішення підписано 06 листопада 2008р.

Суддя Т.Г.Оленич

04.11.08