ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2008 р.

№ 02/5703 (01-16/14110-02-63)

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Головуючого

Кота О.В.

Суддів

Шевчук С.Р. (доповідач)

Владимиренко С.В.

розглянувши касаційне подання

Прокуратури Черкаської області

на постанову

Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 03.10.2007р.

У справі

№02/5703 (01-16/14110-02-63) господарського суду Черкаської області

за позовом

Закритого акціонерного товариства "Рось"

до

Управління капітального будівництва Черкаської обласної державної адміністрації

про

розірвання договору та стягнення 4240762,88 грн.

В судовому засіданні взяли участь представники:

- позивача: Чорноіваненко Д.О., Мельниченко О.О.

- відповідача: Топчій Ж.В., Нікітенко О.Ю.

- прокуратури: Громадський С.О.

ВСТАНОВИВ:

У липні 2006р. закрите акціонерне товариства "Рось" звернулось до господарського суду Черкаської області з позовом про розірвання укладеного між сторонами договору підряду та стягнення з управління капітального будівництва Черкаської обласної державної адміністрації 4240762,88 грн. боргу.

В процесі розгляду справи позивач неодноразово змінював і уточнював позовні вимоги (заявою № 3 від 22.05.2007 та заявою № 150 від 12.07.2007 року) і в останній редакції просив розірвати достроково договір підряду № 1 від 31.03.2003 року та стягнути з відповідача кошти в сумі 4 240 762,88 грн.

Рішенням господарського суду Черкаської області від 31.07.2007р. (суддя Пащенко А.Д.) позов задоволено частково. Розірвано договір №1 від 31.03.2003р., укладений між сторонами у справі та стягнуто з відповідача на користь позивача 2350897,20 грн. боргу, 457234 грн. інфляційних, 157477,91 грн. 3% річних, 413629,09 грн. пені, 25585 грн. витрат на сплату державного мита та 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

В решті позову відмовлено.

Постановою Київського міжобласного господарського суду від 03.10.2007р. (головуючий Мельник С.М., судді Гаврилюк О.М., Корсакова Г.В.) вказане рішення суду залишено без змін.

Не погоджуючись з прийнятими у справі рішеннями прокуратура Черкаської області звернулась до Вищого господарського суду України з касаційним поданням в якому, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального та процесуального права, просить їх скасувати і припинити провадження у справі.

Перевіривши доводи касаційного подання, юридичну оцінку встановлених фактичних обставин, проаналізувавши правильність застосування господарським судом норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Вищого господарського суду України вважає, що касаційне подання підлягає задоволенню частково виходячи з наступного.

31 березня 2003 року ЗАТ “Рось” (позивач) та Управління капітального будівництва Черкаської обласної державної адміністрації (відповідач) уклали договір № 1 (Р-02-06.03-50), за умовами якого позивач, як підрядник, зобов’язався виконати на свій ризик власними та залученими коштами та засобами загальнобудівельні роботи у відповідності до технічних завдань та кошторисів, які додаються до договору, а відповідач, як замовник, зобов’язався оплатити виконані роботи у відповідності з умовами цього договору. Даний договір за своєю правовою природою є договором будівельного підряду.

В пункті 2.1. договору вказано, що вартість робіт визначається згідно кошторису, складеному відповідно з вимогами ДБН і складає 16 600,421 тис. грн. Загальна вартість робіт по договору складає з урахуванням ПДВ 12 751 537 грн.

Відповідно до пункту 4.1. відповідач зобов’язався до початку робіт перерахувати підрядникові аванс в розмірі 30% від річного обсягу робіт, при наявності коштів на рахунку фінансування, а також щомісяця на підставі актів форми КБ-2в та довідки форми КБ-3 сплачувати підрядникові проміжні платежі за виконані роботи.

Порядок оформлення та підписання сторонами актів виконаних робіт, на підставі яких повинна проводитися оплата визначено в п. 4.2, зокрема: замовник перевіряє правильність акту на протязі 5-х робочих днів з дня його отримання та підписує, виходячи з реально виконаних робіт, або дає письмово обґрунтовану відповідь про причину відмови.

Господарським судами встановлено, що позивач виконував роботи на вказаному об’єкті протягом 2003-2004 років, про що сторони укладали додаткові угоди, а відповідач проводив розрахунки по пред’явлених актах про приймання виконаних робіт та довідках про вартість виконаних робіт і затрат.

Спірними стали акти приймання виконаних підрядних робіт № 20 за серпень 2004 року, № 21 за вересень-жовтень 2004 року, № 22 за листопад 2004 року, № 23 за січень-березень 2005 року на загальну суму 2 577 340,60 грн. , які відповідач не підписав.

При цьому, як зазначили суди, посилався на заборону підписання актів без фінансування та включення у план. Однак, такі доводи відповідача не прийняті судом до уваги, оскільки вони не можуть спростовувати факт дійсного фактичного виконання робіт, яке підтверджено документами перевірки показників витрат, урахованих в актах ЗАТ “Рось” по об’єкту “Реконструкція обласної філармонії м. Черкаси” із якого вбачається, що перевіркою підтверджено факт виконання позивачем робіт понад план на загальну суму 2 350 897,20.

До того ж, факт виконання позивачем будівельних робіт на спірну суму підтверджено актом перевірки виконаних робіт по цьому об’єкту від 27 квітня 2006 року, складеному повноважними представниками позивача, відповідача, управління культури і туризму облдержадміністрації, обласної філармонії, в якому відображено хід виконання робіт та проведення оплати по об’єкту “Реконструкція обласної філармонії м. Черкаси”.

За таких обстави та враховуючи, що подані позивачем акти є належними доказами фактичного виконання позивачем робіт на суму 2 350 897,20 грн., з урахуванням зауважень та коригувань, внесених відповідачем та визнаних і підтверджених позивачем, попередні судові інстанції дійшли висновку про задоволення позову в частині стягнення основного боргу, з урахуванням 3% річних та інфляції, які передбачені ст. 625 ЦК України.

Також господарськими судами визнана правомірною та обґрунтованою вимога позивача про розірвання договору підряду №1, оскільки згідно ч. 2 ст. 651 ЦК України договір може бути розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Крім того, суди задовольнили вимоги позивача про стягнення із відповідача неустойки, яка відповідно до умови пункту 11.4. договору є пенею і повинна сплачуватися замовником за кожний день прострочки оплати вартості виконаних робіт. Пеня, виходячи з її розміру встановленого ст. 3 Закону України “Про відповідальність за невиконання грошового зобов'язання" за 815 днів прострочення складає 413 629 грн. 09 коп.

Між тим, колегія суддів не може погодитись з висновками попередніх судових інстанції, оскільки вони зроблені без повного, всебічного та об'єктивного дослідження в судовому засіданні всіх обставин та при неправильному застосуванні норм матеріального права.

Так, приймаючи судові рішення в частині стягнення пені ні суд першої, ні суд апеляційної інстанції не звернули уваги на ту обставину, що відповідно до вимог ч.6 ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов’язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня коли зобов’язання мало бути виконано. Отже, початком для нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов’язання буде день, наступний за днем, коли воно мало бути виконано.

Окрім того, частина 1 статті 223 ГК передбачає, що при реалізації у судовому порядку відповідальності за правопорушення у сфері господарювання застосовуються загальний і скорочені строки позовної давності, передбачені Цивільним кодексом України, якщо інші строки не встановлено ГК.

За змістом п.1 частини 2 ст. 258 ЦК щодо вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) передбачена спеціальна позовна давність в один рік.

З зазначеного слідує, що частина 6 ст. 232 ГК України передбачає строк, у межах якого нараховуються штрафні санкції, а строк, протягом якого особа може звернутися до суду за захистом свого порушеного права, встановлюється ЦК.

Суди ж викладеного не врахували, що призвело до необґрунтованого стягнення пені за несвоєчасну оплату виконаних робіт за 815 днів прострочення, що протирічить вимогам ст. 232 ГК України.

Також розглядаючи даний спір суди не перевірили дотримання позивачем порядку розірвання договорів, встановленого ст. 188 Господарського кодексу України.

Крім того, судам слід було вирішити питання про залучення до участі у справі відповідний територіальний орган Державного казначейства України, виходячи з того, що відповідач є структурним підрозділом державного органу і його фінансування, а відповідно, і стягнення здійснюється з державного бюджету та особу, яка виступала розпорядником коштів, виділених для проведення будівельних робіт по спірному договору.

З огляду на викладене та враховуючи, що в силу вимог ст.1117 ГПК України, касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти їх, Вищий господарський суд України вважає за необхідне скасувати прийняті у справі рішення, з направленням справи на новий розгляд до місцевого господарського суду.

Під час нового розгляду місцевому господарському суду необхідно врахувати викладене, всебічно з'ясувати всі фактичні обставини справи, об'єктивно оцінити докази, що мають юридичне значення для їх розгляду і вирішення спору по суті, і в залежності від цього прийняти основане на законі рішення.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119- 11112 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України.

П О С Т А Н О В И В:

Касаційне подання прокуратури Черкаської області задовольнити частково.

Постанову Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 03.10.2007р. та рішення господарського суду Черкаської області від 31.07.2007р. у справі №02/5703 (01-16/14110-02-63) скасувати, а справу передати на новий розгляд до господарського суду Черкаської області в іншому складі суду.

Головуючий                                                              Кот О.В.

С у д д я                                                                                Шевчук С.Р.

С у д д я                               Владимиренко С.В.