КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.09.2008                                                                                           № 41/18

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:          Кондес Л.О.

суддів:           Куровського С.В.

Михальської Ю.Б.

при секретарі:           Василів О.В.

За участю представників:

від позивача : Дубровінська І.Ю. (дов. №01 від 12.01.2008)

Від відповідача: не з’явився

розглянувши апеляційну скаргу Товариство з обмежною "Інженерний Центр Теплопостачання"

на рішення Господарського суду м.Києва від 17.06.2008

у справі № 41/18 (Спичак О.М.)

за позовом                               Виробничий кооператив "Контракт"

до                                                   Товариство з обмежною "Інженерний Центр Теплопостачання"

про                                                  стягнення 17033,89 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду м.Києва від 17.06.2008 у справі №41/18позов задоволено частково: стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю „Інженерний Центр „Теплопостачання” на користь Виробничого кооперативу „Контракт” 12658,80 грн. основного боргу, 2658,35 грн. інфляційних, 468,20 грн. три відсотки річних та судові витрати; в задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду, відповідач звернувся з апеляційною скаргою до Київського апеляційного господарського суду, в якій просить скасувати рішення Господарського суду м.Києва від 17.06.2008 у справі №41/18 та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

В апеляційній скарзі скаржник заперечує ту обставину, що ним при підписанні в серпні 2006р. акту прийнятих виконаних підрядних робіт не було виявлено недоліків та підписано акт без жодних зауважень, посилаючись на те, що в роботах були присутні приховані недоліки та такі, які неможливо було виявити при прийнятті. В підтвердження даного висновку відповідач надав Дефектний акт, в якому зазначалися недоліки виявлені станом на 18.12.2007.

Крім того, скаржник вважає, що судом першої інстанції безпідставно відмовлено в задоволенні клопотання стосовно призначення по даній справі судової будівельно – технічної експертизи, для встановлення факту належного виконання робіт.

Позивачем був наданий відзив на апеляційну скаргу, в якому повністю заперечуються доводи викладені в апеляційній скарзі, з тих підстав, що судом першої інстанції було дано правильну законну оцінку Дефектному акту від 20.12.2007. Відповідач в порушення вимог ст. 853 Цивільного кодексу України (далі – ЦК України) та п.5.5. договору підряду №17/05-06 від 17.05.2006, через рік після закінчення робіт, самостійно, без виклику позивача склав дефектний акт по об’єкту, взагалі не вказуючи, які саме недоліки існують згідно вищезазначеного договору.

Ухвалою від 11.07.2008 розгляд апеляційної скарги було призначено на 23.09.2008, представник позивача в судове засідання з’явився, підтримав доводи, викладені в відзиві на апеляційну скаргу. Представник відповідача в судове засідання не з’явився.

Враховуючи те, що матеріали справи містять докази повідомлення всіх учасників судового процесу (а.с. 93-94) про час та місце судового засідання по розгляду апеляційної скарги, явка представників сторін у засіданні суду апеляційної інстанції не визнана обов’язковою, судова колегія вважає можливим здійснити перевірку рішення Господарського суду м. Києва за наявними у справі матеріалами без представника відповідача.

Розглянувши в судових засіданнях апеляційну скаргу, відзив на неї, дослідивши матеріали справи та зібрані у ній докази, заслухавши пояснення представника позивача, судова колегія встановила наступне:

На розгляд Господарського суду міста Києва передані позовні вимоги Виробничого кооперативу „Контракт” про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю „Інженерний Центр „Теплопостачання” 12658,80 грн. основного боргу, 1248,54 грн. пені, 2658,35 грн. інфляційних, 468,20 грн. трьох відсотків річних за договором підряду №17/05-06 від 17.05.2006.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, Виробничий кооператив „Контракт” посилається на те, що всупереч вимог договору підряду №17/05-06 від 17.05.2006, Товариством з обмеженою відповідальністю „Інженерний Центр „Теплопостачання” не були сплачені виконані позивачем підрядні роботи, що призвело до виникнення боргу у розмірі 12658,80 грн.

Відповідач проти позову заперечує, зазначаючи, що роботи, які виконані позивачем, містять недоліки, на підтвердження чого відповідач надав суду першої інстанції ксерокопію Дефектного акту про виявлені недоліки від 20.12.2007.

Судова колегія повністю погоджується з висновком суду першої інстанції, щодо задоволення позовних вимог в частині стягнення основного боргу, інфляційних та 3% річних з наступних підстав:

Між Товариством з обмеженою відповідальністю „Інженерний Центр „Теплопостачання” та Виробничим кооперативом „Контракт” було укладено договір підряду №17/05-06 від 17.05.2006 (далі - Договір), за умовами якого позивач зобов’язався своїми силами і засобами (з своїх матеріалів, чи без них), виконати роботи по установці металічних воріт, відповідно до затвердженої проектно - кошторисної документації, а відповідач - надати позивачу будівельний майданчик, проектно-кошторисну документацію, забезпечити своєчасне фінансування будівництва, прийняти закінчені будівельні роботи і повністю сплатити вартість виконаних робіт (і матеріалів, якщо будівництво здійснюється за рахунок матеріалів позивача за адресою: с.Петрушки вул. Миру 25В.

Відповідно до п. 4.4 Договору вартість робіт становить 12 658, 80 грн.

Відповідач зобов’язався здійснювати щомісячно платежі за виконані роботи на підставі актів виконаних робіт (форма № КБ-3, КВ-2), підписаних уповноваженими представниками сторін. Акт виконаних робіт готує позивач і передає для підписання відповідачу у строк не пізніше першого числа місяця, що слідує за звітним. Відповідач протягом трьох днів перевіряє і підписує його. Оплата виконаних робіт здійснюється не пізніше 5-ти денного строку після підписання акту (п. 5.2 Договору).

Як свідчать наявні в матеріалах справи докази, позивачем зобов’язання були виконані належним чином, на підтвердження чого в матеріалах справи міститься Акт приймання виконаних підрядних робіт за серпень 2006 по формі № КБ -2 та Довідка про вартість виконаних підрядних робіт за серпень 2006 по формі № КБ - 3, які підписані повноваженими представниками сторін та скріплені печатками юридичних осіб.

Відповідачем не було здійснено розрахунок за виконані роботи, що є порушенням умов Договору, у зв’язку з чим сума основного боргу відповідача на день подачі позову до Господарського суду м.Києва становить 12 658, 80 грн.

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов’язковим для виконання сторонами.

Згідно пунктів 1 та 2 статті 193 Господарського кодексу України (далі - ГК України) суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов’язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов’язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов’язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами або договором.

Стаття 526 ЦК України передбачає, що зобов’язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов’язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Боржник зобов’язаний виконати свій обов’язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов’язання чи звичаїв ділового обороту (ст. 527 ЦК України).

Як встановлено ст. 530 ЦК України, якщо у зобов’язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Зважаючи на вищезазначене судова колегія погоджується з висновком місцевого господарського суду про те, що позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача 12 658, 80 грн. суми основного боргу за Договором підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов’язання настають наслідки, передбачені договором або законом.

Штрафними санкціями у Господарському кодексі України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов’язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов’язання (ст. 230 ГК України).

Відповідно до приписів ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних з простроченої суми, якщо законом або договором не встановлений інший розмір процентів.

Акт виконаних робіт підписаний в серпні 2006р., строк оплати за Договором закінчується 05 вересня 2006р., у зв’язку з чим нарахування індексу інфляції та 3% річних здійснюється в межах позовних вимог, тобто з 06.09.2006 по 20.11.2007, тому з відповідача правомірно стягнуто 468,20 грн. - 3% річних та 2 658, 35 грн. - інфляційних.

Нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов’язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов’язання мало бути виконано (ст.232 ГК України).

Початок прострочення виконання грошового зобов’язання за Договором з боку відповідача - з 06.09.2006, тобто шестимісячний строк нарахування пені закінчився 06.03.2007.

Суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що нарахування позивачем пені по за межами цього строку (6 місяців) є безпідставним.

Згідно частини 2 статті 34 Господарського процесуального кодексу України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Обов’язок доказування, відповідно до приписів ст.33 Господарського процесуального кодексу України, розподіляється між сторонами, виходячи з того, хто посилається на певні обставини як на підставу своїх вимог та заперечень. Це стосується і відповідача, який мав довести, той факт, що ним не було порушено умови Договору, а роботи містили ряд недоліків.

Судова колегія критично відноситься до посилань скаржника в апеляційній скарзі на те, що судом першої інстанції не був врахований Дефектний акт від 20.12.2007, оскільки вказані, в даному Дефектному акті, недоліки не є прихованими, а такими, що можна виявити одразу при прийнятті робіт.

Пунктом 5.5. Договору встановлено, що у випадку неякісного виконання робіт акти за формою КБ-2 та КБ-3 відповідачем до розгляду не приймаються до повного усунення недоліків, про що відповідач повинен повідомити позивача не пізніше п’ятиденного строку у письмовій формі.

Доказів повідомлення позивача після виявлення недоліків, як того вимагає п. 5.5 Договору, відповідачем не було надано.

Крім того, Дефектний акт складено більше ніж через рік після прийняття робіт в односторонньому порядку, оригінал вказаного Акту в матеріалах справи відсутній, судовій колегії не наданий.

Враховуючи викладене, судова колегія приходить до висновку, що рішення Господарського суду м.Києва від 17.06.2008 у справі №41/18 відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам і матеріалам справи, підстав для її скасування або зміни не вбачається. Апеляційна скарга є необґрунтованою, а тому задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 99,101,103,105 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1.Рішення Господарського суду міста Києва від 17.06.2008 у справі №41/18 залишити без змін, а апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю „Інженерний Центр „Теплопостачання” – без задоволення.

2.Матеріали справи № 41/18 повернути до Господарського суду міста Києва.

Головуючий суддя                                                                      Кондес Л.О.

Судді                                                                                          Куровський С.В

Михальська Ю.Б.