КИЇВСЬКИЙ МІЖОБЛАСНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
____________________________________________
П О С Т А Н О В А

29.01.08 р.                                                                                                    № 10-01/1952

Київський міжобласний апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючий                                                                       Тарасенко К. В.

Судді :

Шкурдова Л. М.

Яковлєв М. Л.

Секретар судового засідання: Гонтар О.В.

за участю представників сторін:

від прокуратури: Матвієць В.В. –прокурор, посв. №54 від 28.03.2005р.;

від ініціюючого кредитора: Коваль К.М. –представник за дов. б/н від 08.01.2008р.;

ліквідатор-скаржник: Гурін Р.А.;

від Міністерства аграрної політики: Бальвінська Т.С. –представник за дов. №31-4/2 від 09.01.2008р.

розглянувши апеляційну скаргу ліквідатора Гуріна Р.А. на ухвалу господарського суду Черкаської області від 26.11.2007 року

по справі № 10-01/1952 (суддя Шумко В.В.)

за заявою Золотоніської об’єднаної державної податкової інспекції,

до Відкритого акціонерного товариства „Золотоніське ремонтне

транспортне підприємство”,

про визнання банкрутом

в с т а н о в и в :

Постановою господарського суду Черкаської області від 25.10.2005 року відкрите акціонерне товариство „Золотоніське ремонтне транспортне підприємство” визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру.

Ухвалою господарського суду Черкаської області від 16.02.2007 року по справі № 10-01/1952 задоволено клопотання голови комітету кредиторів про зобов’язання ліквідатора відкритого акціонерного товариства „Золотоніське ремонтне транспортне підприємство” включити об’єкт нерухомості до складу ліквідаційної маси, та зобов’язано його включити непридатну для проживання будівлю колишнього гуртожитку по вул. Обухова, 48-в на 84 місця до ліквідаційної маси банкрута та вжити необхідні заходи щодо виготовлення відповідної технічної документації.

Ухвалою господарського суду Черкаської області від 26.11.2007 року по справі № 10-01/1952 скасовано ухвалу господарського суду Черкаської області від 16.02.2007 року за нововиявленими обставинами відповідно до подання прокурора, зобов’язано ліквідатора Гуріна Р.А. внести відповідні зміни до реєстру вимог кредиторів.

Не погоджуючись із вищезазначеною ухвалою господарського суду Черкаської області від 26.11.2007 року, ліквідатор Гурін Р.А. звернувся до Київського міжобласного апеляційного господарського суду зі скаргою, в якій просить скасувати ухвалу місцевого господарського суду від 26.11.2007 року, та залишити ухвалу господарського суду Черкаської області від 16.02.2007 року без змін.

Апеляційна скарга вмотивована тим, що вище зазначена ухвала була прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Ухвалою Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 17.12.2007 року прийнято до провадження апеляційну скаргу ліквідатора Гуріна Р.А. на ухвалу господарського суду Черкаської області від 26.11.2007 року, розгляд справи № 10-01/1952 призначено на 29.01.2008 року.

Учасники провадження у справі про банкрутство не скористалися наданим їм ст. 96 ГПК України процесуальним правом на подання відзиву на апеляційну скаргу, що не є перешкодою для перегляду справи в апеляційному порядку.

Заслухавши доповідь судді доповідача, вислухавши пояснення учасників провадження, перевіривши, матеріали справи колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга скаржника не підлягає задоволенню.

У відповідності до п. 4 частини третьої ст. 129 Конституції України, та ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Статтею 34 ГПК України передбачено, що господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

У відповідності зі ст. 43 ГПК України наявні докази підлягають оцінці у їх сукупності, і жодний доказ не має для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

А як зазначається в частині першій ст. 32 ГПК України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Рішення господарським судом повинно прийматись у цілковитій відповідності до норм матеріального і процесуального права, а також рішення повинно ґрунтуватись на повному з'ясуванні фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом” (далі по тексту –Закон) провадження у справах про банкрутство регулюється названим Законом, ГПК України, іншими законодавчими актами України.

При цьому названий закон слід розглядати як законодавчий акт, що містить спеціальні норми, які мають пріоритет по відношенню до норм загальних щодо регулювання порядку провадження у справах про банкрутство.

Згідно з ч. 2 ст. 106 апеляційні скарги на ухвали місцевого господарського суду розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення місцевого господарського суду.

На підставі ст. 112 ГПК України судове рішення може бути переглянуто за умови істотності нововиявлених обставин для вирішення спору і виявлення їх після прийняття судового рішення у справі.

Як вбачається з матеріалів справи, при прийнятті оскаржуваної ухвали суд першої інстанції керувався тим, що відповідно до ст. 25 Закону ліквідаційну масу підприємства-банкрута формує саме ліквідатор, а не суд. Тому клопотання голови комітету кредиторів банкрута від 09.02.2007 року про включення судом гуртожитку до ліквідаційної маси банкрута не підлягає розгляду судом по суті. Ліквідатором не надано суду доказів наявності у банкрута права власності на приміщення гуртожитку, розташованого у м. Золотоноша, вул. Обухова, 48-в, також його перепрофілювання або зміни призначення.

За таких обставин судом першої інстанції, встановлено, що ухвала господарського суду Черкаської області від 16.02.07 року не відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам справи.

Згідно ч. 1 ст. 25 ліквідатор з дня свого призначення формує ліквідаційну масу.

Відповідно до ст. 26 Закону до ліквідаційної маси не включаються об’єкти житлового фонду, в тому числі гуртожитки, дитячі дошкільні закладі та об’єкти комунальної інфраструктури, які в разі банкрутства підприємства передаються в порядку, встановленому законодавством, до комунальної власності відповідних територіальних громад без додаткових умов і фінансуються в установленому порядку.

Таким чином, перевіряючи на підставі встановлених фактичних обставин справи застосування судом першої та апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла висновку про відповідність оскаржуваної ухвали вимогам чинного законодавства.

Колегія суддів Київського міжобласного апеляційного господарського суду дійшла висновку про необхідність відхилення апеляційної скарги ліквідатора Гуріна Р.А., а ухвалу господарського суду Черкаської області № 10-01/1952 від 26.11.2007 року залишити без змін.

З огляду на вищезазначене, керуючись ст. ст. 99, 101-105, 106 ГПК України, Законом України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом”, Київський міжобласний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1.          Апеляційну скаргу апеляційну скаргу ліквідатора Гуріна Р.А. на ухвалу господарського суду Черкаської області від 26.11.2007 року у справі № 10-01/1952 залишити без задоволення.

2.          Ухвалу господарського суду Черкаської області від 26.11.2007 року залишити без змін.

3.          Матеріали справи № 10-01/1952 повернути до господарського суду Черкаської області.

4.          Копію постанови надіслати учасникам провадження.

Головуючий                                                                       Тарасенко К. В.

Судді :

Шкурдова Л. М.

Яковлєв М. Л.