ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

"20" листопада 2008 р. Справа № 4/151-08

Суддя Щоткін О.В., розглянувши справу

За позовом           Відкритого акціонерного товариства «СПК Меридіан», м. Київ

до           Дочірнього підприємства «Даніка Сурімі Факторі», с. Білогородка, Києво-Святошинський р-н

про           стягнення 312 487, 68 грн.

за участю представників:

від позивача: не з’явився;

від відповідача: не з’явився;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Відкрите акціонерне товариство «СПК Меридіан», м. Київ (далі - позивач) звернулося до господарського суду Київської області з позовом про стягнення з Дочірнього підприємства «Даніка Сурімі Факторі»(далі –відповідач) 312 487, 68 грн. заборгованості по орендній платі за договором оренди № 31 від 23.04.2003 р. нежилого приміщення в ТГ «Білогородка».

Вимоги позивача обґрунтовані тим, що відповідачем не в повному обсязі сплачена позивачу орендна плата.

Сторони в судове засідання не з’явились, хоча про час і місце судового засідання був повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили. Відповідач відзив на позов до суду не надіслав.

Позивачем на адресу суду було направлено уточнення позовних вимог, в якому останній просить стягнути з відповідача 193 801, 45 грн. основного бору та 171 273, 14 грн. штрафних санкцій.

Відповідно до ст. 75 ГПК України в разі якщо відзив на позовну заяву і витребувані господарським судом документи не подано, справу може бути розглянуто за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши докази та оцінивши їх в сукупності, суд

ВСТАНОВИВ:

23 квітня 2003 р. між Відкритим акціонерним товариством «СПК Меридіан»та ДП «Даніка сурімі факторі» був укладений договір № 31 оренди нежиловго приміщення в ТГ «Білогородка», відповідно до умов якого Відкрите акціонерне товариство «СПК Меридіан»(Орендодавець) передає, а ДП «Даніка Сурімі Факторі»(Орендар) приймає в тимчасове користування нежиле приміщення загальною площею 893,4 кв.м., що розташоване за адресою вул. Лісна, 17, с. Білогородка, Києво-Святошинський р-н Київської області.

Згідно з п.п. 5.2 Договору № 31 від 23.04.2003 р. місячна договірна орендна плата першого року оренди становить –10 720, 80 грн., з урахуванним ПДВ. Розмір договірної орендної плати за 1м2 за другий рік і наступні вісім років оренди складає 15, 00 грн., з урахуванням ПДВ.

Розмір договірної орендної плати за користування нежилим приміщенням буде переглядатись при зміні діючого законодавства, податкової політики держави, податку на землю, податку на нерухомість, державного регулювання цін.

Відповідно до пункту 5.3. Договору місячна орендна плата за користування приміщенням і податок на додану вартість сплачуються в безготівковому порядку на розрахунковий рахунок орендодавця не пізніше 15 числа кожного поточного місяця, згідно з наданим рахунком.

Даний договір набуває чинності з 01.08.2003 року і діє 10 (десять) років (п. 4.1 договору).

На виконання умов договору позивач передав, а відповідач прийняв у тимчасове платне користування (оренду) нежитлове приміщення загальною площею 893,4 квадратних метрів, яке розташоване по вул. Лісна, 17, с. Білогородка, Києво-Святошинського району Київської області.

Пунктом 10.2 Договору № 31 встановлено, що договір може бути достроково розірваний в односторонньому порядку, зокрема якщо орендар не вніс орендну плату до 31 числа поточного місяця, а індекс інфляції і комунальні послуги до 31 числа наступного місяця.

Статтею 615 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов’язання однією стороною друга сторона має право частково або в повному обсязі відмовитися від зобов’язання, якщо це встановлено договором або законом.

Відповідно до залучених до матеріалів справи належним чином завірених копій актів виконаних робіт за надані послуги згідно договору за березень-липень 2008р., позивачем були надані відповідачу послуги по оренді нежитлового приміщення площею 893,4 квадратних метрів. Згадані акти підписані повноважними представниками сторін та завірені їхніми печатками.

Як свідчать матеріали справи, орендар порушує свої зобов’язання по сплаті орендної плати, що підтверджується листами, які були направлені позивачем на адресу відповідача з вимогою погасити заборгованість. Відповідач заборгованість, у зв’язку з невиконанням вимог Договору визнав, про що свідчать гарантійні листи (копії в матеріалах справи), які останній направляв на адресу позивача.

Відповідно до ч. 6 статті 283 Господарського кодексу України до відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.ч. 1, 5 статті 762 Цивільного кодексу України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

Згідно частини першої та частини сьомої статті 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Позивачем на адресу суду було надіслано клопотання про уточнення позовних вимог, відповідно до якої сума заборгованості за Договором на даний час складає 193 801, 45 грн., про що також свідчить акт звірення наданих послуг згідно з договором, що підписаний уповноваженими представниками сторін.

За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги позивача про стягнення заборгованості з орендної плати з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог в сумі 193 801, 45 грн., є обґрунтованими, документально підтверджуються, і відповідно підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов’язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки, а згідно частини першої ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов’язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Відповідно до пункту 9.1 Договору, відповідач у випадку прострочення по сплаті платежів за оренду приміщень, комунальних послуг, індекса інфляції сплачує пеню в розмірі 0,5% від суми боргу за кожен день прострочення; починаючи з першого числа наступного місяця. За розрахунком позивача, сума штрафних санкцій становить 171 273, 14 грн.

Статтею 230 ГК України визначено, що штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми, які учасник господарських відносин зобов’язаний сплатити у разі неналежного виконання господарського зобов’язання. Цією ж статтею визначено види штрафних санкцій –штраф, пеня. При цьому порядок нарахування та розмір санкцій, які можуть бути встановлені договором, встановлені частиною 4 ст. 231 ГК України: у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов’язання, в певній визначеній грошовій сумі, у відсотковому відношенні до суми зобов’язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів.

Відповідно до частини 6 ст. 232 ГК України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов’язань припиняється через шість місяців від дня, коли зобов’язання мало бути виконано. Як вбачається з пункту 9.1 Договору, за порушення термінів оплати орендар сплачує орендодавцю пеню в розмірі 0,5% від несвоєчасно сплаченої суми за кожний день прострочення оплати.

Однак, відповідно до ст. 1 Закону України “Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов’язань” платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Статтею 3 вказаного закону встановлено, що розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня. Відповідно вищезазначених норм законодавства при розрахунку суми пені позивачем не застосовано подвійну облікову ставку НБУ.

Суд, перерахувавши пеню, застосовуючи подвійну облікову ставку НБУ, встановив, що пеня, яка підлягає стягненню з відповідача складає 21 370, 49 грн.

Таким чином, заявлена до стягнення з відповідача сума пені 171 273, 14 грн. підлягає задоволенню частково в розмірі 21 370, 49 грн.

Витрати по сплаті державного мита відповідно до статті 49 ГПК України та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу відповідно до ч. 5 статті 49 ГПК України покладаються на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

Стягнути з Дочірнього підприємства «Даніка Сурімі Факторі»(08140, Київська обл., Києво-Святошинський р-н, с. Білогородка, вул. Лісова, 17, ) на користь Відкритого акціонерного товариства «СПК Меридіан»(03124, м. Київ, бул. Івана Лепсе, 23, код 14315807) 193 801 (сто дев’яносто три тисячі вісімсот одну) грн. 45 коп. боргу, 21 370 (двадцять одну тисячу триста сімдесят) грн. 49 коп. штрафних санкцій, 2 151 (дві тисячі сто п’ятдесят одну) грн. 72 коп. витрат по сплаті державного мита та 69 (шістдесят дев’ять) грн. 55 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Суддя Щоткін О.В.

Рішення підписано 11.12.2008 р.