ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
РІШЕННЯ

"18" грудня 2008 р.

Справа № 4/170

Господарський суд Кіровоградської області в складі судді Хилька Ю.І., розглянувши у судовому засіданні справу № 4/170

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю імені Фрунзе, с. Глодоси Новоукраїнського району

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-Гарант-Цукор", м. Кіровоград

про стягнення 460 520 грн. 89 коп.

За участю представників сторін:

від позивача: не з"явився;

від відповідача: не з"явився.

Про час та місце розгляду справи сторони належним чином повідомлені у відповідності до вимог Інструкції з діловодства в господарських судах України (вих.№27849 від 09.12.2008 року). Господарський суд вважає, що сторони не виявили бажання скористатись своїм процесуальним правом на участь у судовому засіданні та проігнорували вимогу суду викладену в ухвалі від 05.12.2008 року щодо представлення до суду матеріалів. Підстави для відкладення розгляду справи відсутні, оскільки оголошення перерви або відкладення розгляду справи можливе лише в межах строку, визначеного ст.69 ГПК України. Крім того, будь- які клопотання від сторін спору , в тому числі і щодо відкладення розгляду справи до суду не надійшли. Господарський суд вважає за можливе провести розгляд справи в порядку ст. 75 ГПК України на підставі наявних у справі матеріалів.

СУТЬ СПОРУ:

Заявлено позов про стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-гарант-цукор" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю імені Фрунзе, с. Глодоси Новоукраїнського району заборгованості по оплаті за поставлений товар та надані послуги з перевезення цього товару на суму 460520 грн. 89 коп. та судових витрат.

Відзиву на позовні вимоги відповідач до суду не подав, позовні вимоги фактично не заперечив.

Дослідивши матеріали справи та правовідносини між учасниками спору і надавши їм правову оцінку, господарський суд

ВСТАНОВИВ :

Правовідносини між учасниками спору виникли на підставі укладеного в результаті вільного волевиявлення сторін 05.05.2006 року договору купівлі- продажу, предметом якого повноважні представники сторін визначили порядок проведення господарських операцій по купівлі -продажу цукрового буряка в кількості 2000 тонни по ціні 235 грн. / тонну на загальну суму 470000 грн., в тому числі ПДВ 78320 грн. без урахування цукристості.

Крім того, згідно до п.3. 3 договору покупець зобов'язався компенсувати продавцю затрати на доставку цукрових буряків з розрахунку 0 грн. 54 коп. за 1тн/км включаючи ПДВ 20%.

За умовами п.3.1 договору оплата за поставлений товар здійснюється шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок продавця протягом 10 банківських днів з моменту здійснення поставки товару та надання товарно- транспортних та податкових накладних для проведення взаєморозрахунків.

У відповідності до підписаного акта приймання – передачі робіт (надання послуг) позивачем як виконавцем надано послуги з перевезення цукрового буряка в кількості 22345,2 тн/км по ціні 0,45 грн. на загальну суму 12066 грн. 40 коп. з ПДВ. Відповідач без будь- яких заперечень чи зауважень погодився з обсягом та вартістю наданих йому послуг.

Згідно до підписаного повноважними представниками сторін акту звірки розрахунків за урожай 2006 року станом на 01.12.2006 року визначено заборгованість Тов “Агро- Гарант-Цукор” на користь ТОВ “Фрунзе” в розмірі 481650 грн. 90 коп.

За спільною домовленістю сторін відповідачем в рахунок погашення заборгованості за поставлений товар та надані послуги з перевезення цукрового буряка було поставлено позивачу жом на суму 4330 грн. 01 коп. та вапно на суму 16800 грн., тому станом на 26.10.2007 року заборгованість позивача перед відповідачем складає 460520 грн. 89 коп.

Однак, відповідач зобов'язання по проведенню оплати вартості поставленого буряка та відшкодування витрат на доставку буряка не виконав, у зв'язку з чим виникла заборгованість в розмірі 460520 грн. 89 коп.

Проаналізувавши правовідносини між учасниками спору та надавши їм правову оцінку, господарський суд приходить до переконання, що позовні вимоги в частині стягнення основної суми заборгованості є обгрунтованими та підлягають до задоволення повністю, з відповідача підлягає до стягнення 460520 грн. 89 коп.

Такий висновок господарський суд робить на підставі наступного.

Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог- відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У відповідності до ст.ст. 525, 526 ЦК України, ст. 193 ГК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За приписом ст.265 Господарського кодексу України до правовідносин поставки, які не врегульовані цим кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договір купівлі-продажу.

Таким чином, між сторонами виникли правовідносини, що підпадають під дію глави 54 Цивільного кодексу України.

Так, згідно ст.712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Як вбачається із матеріалів справи, відповідач прийняв поставлений позивачем товар та не вжив заходів для повернення товару позивачу.

Суд вважає, що між сторонами досягнуто згоди по всіх істотних умовах договору, наявні договірні відносини у відповідності до вимог ст.ст. 11, 639,655,691 ЦК України підтверджують що це саме договір купівлі-продажу. Специфікація товару, ознаки, якість, ціна, вартість - визначені в договорі купівлі- продажу (а.с. 9).

На користь відносин купівлі-продажу свідчить і застереження в договорі про ціну з ПДВ.

Позивач передав майно повністю в кількості, що визначена умовами договору, а відповідач прийняв товар, але не розрахувався за нього, тим самим не виконавши свої зобов’язання.

Відповідач вимоги позивача в частині заборгованості в розмірі 460520 грн. 89 коп. не оспорив, однак не подав доказів належного виконання зобов’язання.

Відповідачем не оспорюється факт отримання товару.

Господарський суд вважає, що в договору купівлі- продажу є елементи іншого договору у зв'язку з чим його можна визнати у відповідності до ст.528 Цивільного кодексу України як змішаний договір. Зокрема, в розділі 3 договору “Порядок та форма розрахунків” п.3.3 передбачає компенсацію покупцем продавцю затрат на доставку цукрових буряків, що може засвідчувати про домовленість сторін про надання позивачем послуг з перевезення вантажу.

Згідно до ст. 903. Цивільного кодексу України замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Згідно до ст. 909 Цивільного кодексу України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов'язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов'язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Договір перевезення вантажу укладається у письмовій формі. Обсяги наданих послуг по перевезенню цукрового буряку підтверджуються підписаним повноважними представниками сторін актом на суму 12066 грн. 40 коп. (а.с.14), а фактичне отримання поставленого цукрового буряку накладними №1245 від 30.09.2006 року накладною №3095 від 30.10.2006 року (а.с. 10,12), довіреностями серії ЯМУ №697323 від 30.09.2006 року та серії ЯМУ №697229 від 30.10.2006 року на імя Стратонової С.Б.

Господарський суд приймає до уваги, що фактично сторонами спору проводились господарські операції по продажу і доставці цукрового буряка в межах дії договору від 05.05.2006 року лише в кількості 2000 тонн як визначено п.1.4 договору згідно до видаткової накладної №1245 від 30.09.2006 року.

Однак, проведене постачання цукрового буряка по накладній №3095 від 30.10.2006 року , яка має посилання на договір без зазначення номеру і дати такого договору може бути враховано як проведену господарську операцію на підставі договору від 05.05.2006 року лише в кількості 70,225 тонни, тобто у кількості яка не була поставлена за видатковою накладною №1245 від 30.09.2006 року в межах 2000 тонни які повинні бути поставлені за умовами договору.

Натомість, господарський суд вважає, що вартість поставленого цукрового буряка по накладній №3095 від 30.10.2006 року підлягає до стягнення з відповідача згідно до зазначеної в накладній ціни та загальної вартості 1186134 грн. 80 коп. включаючи ПДВ, оскільки вказану поставку проведено в період дії договору та в період коли за умовами договору сторони перебували в стадії взаєморозрахунків, в порядку черговості поставка партії була другою, поставку проведено за ініціативою відповідача, який надав позивачу довіреність серії ЯМУ № 697229 від 30.10.2006 року та отримав зазначений у довіреності товар по накладній, яка мала посилання як на підставу для поставки саме договір .

Тобто, зробивши заявку на проведення поставки шляхом передачі довіреності і отримавши товар за видатковою накладною з визначенням умов поставки діючого між сторонами договору, відповідач фактично взяв на себе зобов'язання про проведення оплати фактично отриманого товару . Крім того, до акту здачі- приймання робіт (надання послуг) включено і надані послуги з перевезення цукрового буряка поставленого по накладній №3095 від 30.10.2006 року.

Спір фактично виник через небажання відповідача провести оплату отриманого від позивача та використаного на власний розсуд товару і оплати отриманих послуг по перевезенню цього товару.

Укладений між сторонами договір та норми діючого законодавства не містять підстав для звільнення відповідача від обов'язку оплатити отриманий товар та вартість наданих послуг з перевезення.

Документів, що підтверджують повний розрахунок по договору з позивачем відповідач не представив.

Господарський суд приходить до переконання, що до стягнення підлягає 460520 грн. 89 коп. основного боргу, на підставі ст. 526 ЦК України, зобов’язання має бути виконано в натурі.

Згідно ст. 49 ГПК України судові витрати належить покласти на відповідача повністю, оскільки саме через невиконання ним зобов'язання позивач змушений був звертатись до суду для захисту своїх порушених прав та поніс додаткові витрати на сплату державного мита і витрат на інформаційно- технічне забезпечення судового процесу.

Керуючись ст.ст. 34, 49, 82, 83, 84 ГПК України, господарський суд,

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-гарант-цукор", м. Кіровоград вул. Луначарського 30/1 фактична адреса м.Кіровоград вул. Комарова 64 р/р 1001 КФ "Приватбанк" МФО 323583 код 31975271 заборгованість за отриманий товар та надані послуги з перевезення в розмірі 460 520 грн. 89 коп., суму сплаченого державного мита в розмірі 4605 грн. 21 коп. та 118 грн.. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу на користь Товариства з обмеженою відповідальністю імені Фрунзе, с. Глодоси Новоукраїнського району Кіровоградської області р/р 260033872 Райффайзен Банк "Аваль" м. Кіровоград МФО 323538 код 03757519.

Наказ видати.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття.

Сторони у справі протягом цього строку мають право подати апеляційну скаргу до Дніпропетровського апеляційного господарського суду на вказане рішення через господарський суд Кіровоградської області.

Суддя