ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

22.02.08 р.                     Справа № 8/16пд

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Артемівський дерево-

переробний комбінат", , м.Артемівськ

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Шпон", ,

м.Артемівськ

про визнання недійсним договору

Суддя Ємельянов А.С.

Представники:

від позивача: Петухова Я.М.- по дов.

від відповідача: Павликов Є.І. - дир.

В засіданні суду брали участь:

Згідно із ст.77 ГПК України в засіданні суду

оголошувалась перерва з 21.02. по 22.02.2008р.

СУТЬ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Артемівський дерево-переробний комбінат", м.Артемівськ, позивач, звернувся до господарського суду з позовною заявою до відповідача, Товариство з обмеженою відповідальністю "Шпон", м.Артемівськ, про визнання недійсним договору оренди №1 від 10.01.2006р.

В обгрунтування своїх вимог позивач посилається на невідповідність спірного договору оренди вимогам закону, в зв'язку з відсутністю у відповідача права власності на предмет цього договору.

Відповідач в судовому засіданні 21.02.2008р. позовні вимоги не визнав, посилаючись на наявність у нього права власності на предмет спірного договору.

19.02.2008р. відповідач звернувся до господарського суду з зустрічною позовною заявою до позивача про визнання права власності на нерухоме майно, яке розташоване на земельній ділянці площею 2,6300 га, за адресою: Донецька область, м.Артемівськ, вул.Соборна, 1, а саме на:

- адміністративно-побутовий корпус літ.А II, загальною площею 345,97 кв.м.;

- цех №1 літ.Б, б, б', Г, загальною площею 1517,8 кв.м.;

- цех №10 літ.В, загальною площею 136,12 кв.м.;

- цех №4 літ.З, загальною площею 115,94 кв.м.;

- котельну літ.Н, загальною площею 120,23 кв.м.;

- розподільчий пристрій (трансформаторну) літ.О, загальною площею 27,63 кв.м.;

- уборну літ.П, загальною площею 7,5 кв.м.;

- цех №4 літ.М, загальною площею 143,17 кв.м.;

- цех №3 літ.Ж, загальною площею 508,2 кв.м.

Ухвалою від 19.02.2008р. зустрічна позовна заява прийнята до спільного розгляду з первісним позовом.

В обгрунтування зустрічних позовних вимог відповідач посилається на відсутність з його боку будь-яких порушень прав інших осіб під час проведення реконструкції спірних об'єктів.

Позивач заперечень по суті зустрічних позовних вимог не надав.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача та відповідача, господарський суд встановив:

10.01.2006р. між позивачем та відповідачем був підписаний договір №1 оренди капітальних споруд (з урахуванням додаткових угод від 01.08.2006р., 05.02.2007р.).

За умовами вказаного договору відповідач передав позивачу у строкове платне користування комплекс будівель та споруд за адресою: Донецька область, м.Артемівськ, вул.Соборна, 1, а саме:

- адміністративно-побутовий корпус літ.А II, загальною площею 345,97 кв.м.;

- цех №1 літ.Б, б, б', Г, загальною площею 1517,8 кв.м.;

- цех №10 літ.В, загальною площею 136,12 кв.м.;

- цех №4 літ.З, загальною площею 115,94 кв.м.;

- котельну літ.Н, загальною площею 120,23 кв.м.;

- розподільчий пристрій (трансформаторну) літ.О, загальною площею 27,63 кв.м.;

- уборну літ.П, загальною площею 7,5 кв.м.;

- цех №4 літ.М, загальною площею 143,17 кв.м.;

- цех №3 літ.Ж, загальною площею 508,2 кв.м.

Виходячи зі змісту позовної заяви, у відповідача відсутні правоустановчі документи на вказані вище приміщення.

За таких обставин, приймаючи до уваги, що згідно із ст.761 Цивільного кодексу України право передання майна у найм належить власникові речі, за твердженням позивача, передача відповідачем в оренду нежитлового приміщення, яке не є його власністю, протирічить вимогам закону.

На підставі викладеного, позивачем заявлені вимоги про визнання недійсним договору оренди №1 від 10.01.2006р.

Відповідач в судовому засіданні 21.02.2008р. проти позовних вимог заперечує, посилаючись на наявність у нього права власності на спірні приміщення.

З урахуванням викладеного, а також приймаючи до уваги невизнання позивачем його права власності на передане в оренду майно, відповідач звернувся до господарського суду з зустрічною позовною заявою до позивача про визнання права власності на перелічене вище майно.

Позивач заперечень по суті зустрічних позовних вимог не надав.

Виходячи з принципу повного, всебічного та об'єктивного розгляду всіх обставин справи, суд вважає зустрічні позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, а первісний позов неправомірним, з огляду на таке:

Згідно зі свідоцтвом про право власності, виданим 05.10.2001р. Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю м.Артемівська, відповідач є власником цеху №1 шпону, котельної №1, контори цеху №1, слюсарної майстерні, пілорами, підстанції, розташованих по вул.Соборній, 1 у м.Артемівську.

Крім цього, на підставі договору купівлі-продажу від 13.11.2003р. у відповідача також виникло право власності на нежитлові будівлі та споруди, їх частини, що знаходяться за адресою: м.Артемівськ, вул.Соборна, 1.

Зокрема, згідно з витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно, виданим Комунальним підприємством "Бюро технічної інвентаризації м.Артемівська", відповідач є власником вказаних об'єктів.

Згідно з поясненнями відповідача, у зв'язку з проведенням ним реконструкції спірних об'єктів за адресою: м.Артемівськ, вул.Соборна, 1, фактично знаходяться адміністративно-побутовий корпус літ.АII, загальною площею 345,97 кв.м.; цех №1 літ.Б, б, б', Г, загальною площею 1517,8 кв.м.; цех №10 літ.В, загальною площею 136,12 кв.м.; цех №4 літ.З, загальною площею 115,94 кв.м.; котельна літ.Н, загальною площею 120,23 кв.м.; розподільчий пристрій (трансформаторна) літ.О, загальною площею 27,63 кв.м.; уборна літ.П, загальною площею 7,5 кв.м.; цех №4 літ.М, загальною площею 143,17 кв.м.; цех №3 літ.Ж, загальною площею 508,2 кв.м.

Відповідно до ст.16 Цивільного кодексу України способами захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Пунктом 5 ст.376 Цивільного кодексу України встановлено, що на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб.

Таким чином, з урахуванням вимог вказаної статті, необхідними умовами для визнання права власності на самочинно збудоване майно є наявність у сторони права власності (користування) на земельну ділянку, на якій розташоване спірне майно, а також встановлення того факту, що самочинне будівництво не порушує прав інших осіб.

Відповідно до ст.4-3 Господарського процесуального кодексу України судочинство в господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

За приписом ст.33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести обставини, на які вона посилається в обгрунтування своїх вимог або заперечень.

Як встановлено судом, згідно з наданим до матеріалів справи договором оренди земельної ділянки від 09.08.2006р. для розміщення та обслуговування промислової бази відповідачу в оренду було передано земельні ділянки площами 2,5147 га та 0,1153 га, які знаходяться за адресою: м.Артемівськ, вул.Соборна, 1.

При цьому, як вказує відповідач, самовільне будівництво проведено ним у межах площ земельних ділянок, визначених договором оренди від 09.08.2006р. Ці обставини з боку позивача не спростовані.

Таким чином, суд дійшов висновку, що відповідач як землекористувач має право на звернення до суду з вимогою про визнання його права власності на підставі п.5 ст.376 Цивільного кодексу України.

Згідно з наданим до матеріалів справи експертним висновком №374/23, складеним 31.01.2008р. Донецьким науково-дослідним інститутом судових експертиз, спірні конструкції відповідача відповідають встановленим будівельним нормам та правилам, придатні для експлуатації.

За приписом ст.43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об’єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Виходячи з того, що Донецьким науково-дослідним інститутом судових експертиз надане право здійснювати обстеження та оцінювання технічного стану будівельних конструкцій, суд приймає до уваги вказаний вище висновок як доказ дотримання відповідачем будівельних норм і правил при будівництві спірних об’єктів.

На підставі вищевикладеного, виходячи з того, що спірні об’єкти збудовані на земельній ділянці, користувачем якої є відповідач, приймаючи до уваги надані до матеріалів справи документи щодо оцінки технічного стану спірних конструкцій, суд дійшов висновку про відсутність порушень встановлених норм та правил при будівництві спірного майна.

За таких обставин, враховуючи вимоги п.5 ст.376 Цивільного кодексу України, приймаючи до уваги надані до справи документи, а також відсутність будь-яких доказів порушення будівництвом спірного об’єкту прав інших осіб, зустрічні позовні вимоги про визнання за відповідачем права власності на нерухоме майно, яке розташоване на земельній ділянці площею 2,6300 га, за адресою: Донецька область, м.Артемівськ, вул.Соборна, 1, а саме:

- адміністративно-побутовий корпус літ.А II, загальною площею 345,97 кв.м.;

- цех №1 літ.Б, б, б', Г, загальною площею 1517,8 кв.м.;

- цех №10 літ.В, загальною площею 136,12 кв.м.;

- цех №4 літ.З, загальною площею 115,94 кв.м.;

- котельна літ.Н, загальною площею 120,23 кв.м.;

- розподільчий пристрій (трансформаторну) літ.О, загальною площею 27,63 кв.м.;

- уборну літ.П, загальною площею 7,5 кв.м.;

- цех №4 літ.М, загальною площею 143,17 кв.м.;

- цех №3 літ.Ж, загальною площею 508,2 кв.м., підлягають задоволенню.

Згідно із ст.215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення стороною (сторонами) вимог, які встановлені, зокрема, ч.1 ст.203 Цивільного кодексу України.

За приписом ч.1 ст.203 Цивільного кодексу України зміст правочину не може суперечити цьому кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства.

Виходячи зі змісту позовної заяви, за твердженням позивача, договір оренди від 10.01.2006р. не відповідає вимогам закону.

Як встановлено судом, в обгрунтування факту невідповідності спірного договору оренди від 10.01.2006р. вимогам закону позивач посилається на відсутність у відповідача права власності на майно, яке є предметом цього договору.

Зокрема, як вказує позивач, у відповідності з вимогами ст.761 Цивільного кодексу України право передання майна у найм має власник речі або особа, якій належать майнові права.

Проте, згідно з висновками суду, викладеними вище, відповідач є власником нежитлових приміщень, розташованої за адресою: м.Артемівськ, вул.Соборна, 1.

Інших доказів невідповідності спірного договору оренди №1 від 10.01.2006р. вимогам закону позивачем всупереч ст.ст.4-3, 33 Господарського процесуального кодексу України до матеріалів справи не надано, судом не встановлено.

За таких обставин, враховуючи, що вимоги про визнання недійсним договору №1 від 10.01.2006р. недоведені фактичними обставинами справи, первісний позов підлягає залишенню без задоволення.

Судові витрати за первісним та зустрічним позовами підлягають віднесенню, відповідно, на позивача та відповідача повністю.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,

ВИРІШИВ:

Відмовити повністю в задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Артемівський дерево-переробний комбінат", м.Артемівськ до Товариства з обмеженою відповідальністю "Шпон", м.Артемівськ про визнання недійсним договору оренди №1 від 10.01.2006р.

Зустрічні позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Шпон", м.Артемівськ до Товариства з обмеженою відповідальністю "Артемівський дерево-переробний комбінат", м.Артемівськ задовольнити повністю.

Визнати право власності Товариства з обмеженою відповідальністю "Шпон", м.Артемівськ на нерухоме майно, яке розташоване на земельній ділянці площею 2,6300 га, за адресою: Донецька область, м.Артемівськ, вул.Соборна, 1, а саме:

- адміністративно-побутовий корпус літ.А II, загальною площею 345,97 кв.м.;

- цех №1 літ.Б, б, б', Г, загальною площею 1517,8 кв.м.;

- цех №10 літ.В, загальною площею 136,12 кв.м.;

- цех №4 літ.З, загальною площею 115,94 кв.м.;

- котельна літ.Н, загальною площею 120,23 кв.м.;

- розподільчий пристрій (трансформаторну) літ.О, загальною площею 27,63 кв.м.;

- уборну літ.П, загальною площею 7,5 кв.м.;

- цех №4 літ.М, загальною площею 143,17 кв.м.;

- цех №3 літ.Ж, загальною площею 508,2 кв.м.

В судовому засіданні 22.02.2008р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Повний текст рішення підписано 29.02.2008р.

Суддя