ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25.11.2008 Справа № 11/460-08

Господарський суд Херсонської області у складі судді Чернявського В.В. при секретарі Борхаленко О.А. за участю представників учасників процесу

від позивача: Пташника А.А.- уповн. предст., дов. № 11 від 10.09.2008р.

від відповідача: Тищенка В.В.- уповн. предст., дов.03.07.2008р.

розглянув у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Приватного підприємства "Хімагромаркетинг Агро", м.Київ

до Закритого акціонерного товариства "Бургунське", с.Бургунка, Бериславський район

про стягнення коштів.

Про обставини справи зазначено в ухвалі суду від 04.11.2008р., якою розгляд справи відкладався.

В редакції заяви позивача від 04.11.2008р. про збільшення розміру вимог у справі розглядається позов про стягнення 62286,22грн., в тому числі 31665,35грн. боргу, 6296,65грн. в якості 15% річних, 9989,35грн. втрат від інфляції, 8085,12грн. пені, 6249,75грн. штрафу.

Відповідач письмового відзиву на позовну заяву не надав, представник відповідача у судовому засіданні визнав позов щодо вимог про стягнення боргу, заперечує проти вимог про стягнення річних, втрат від інфляції, пені, штрафу, стверджуючи про їх безпідставність та про неправильність розрахунків сум річних, втрат від інфляції, пені, штрафу.

С у д в с т а н о в и в:

Визнання позову є процесуальним правом відповідача, з яким кореспондується повноваження суду за ч.5 ст.78 ГПК України прийняти рішення про задоволення позовних вимог за умови, що дії відповідача не суперечать законодавству або не порушують прав і охоронюваних законом інтересів інших осіб.

У справі № 11/460-08 суд задовольняє позов у частині вимог про стягнення 31665,35грн. боргу на підставі ч.5 ст.78 ГПК України, не встановивши, щоб дія відповідача з визнання позову в цій частині суперечила законодавству або порушувалаи чиї-небудь права або охоронювані законом інтереси.

Відповідач дійсно має борг в сумі 31665,35грн. перед позивачем у відносинах за договором поставки № Ап-11-0002 від 27.02.2007р. Відповідач отримав у позивача засоби захисту рослин загальною вартістю в 199882,69грн. за видатковими накладними № Ап-11-0005 від 28.03.2007р., № Ап-11-007 від 11.04.2007р., № Ап-11-0008 від 16.04.2007р., № Ап-11-0017 від 18.05.2007р., № Ап-11-0019 від 21.05.2007р., № Ап-11-0022 від 21.05.2007р., № Ап-11-0037 від 29.05.2007р., № Ап-11-0062 від 12.06.2007р. Розрахувався за них частково, залишившись винним 31665,35грн. За умовами договору мав розрахуватися сплативши 60128,61грн. не пізніше 15.03.2007р., решту - не пізніше 01.11.2007р.

Вимоги про стягнення відсотків річних, втрат від інфляції та пені підлягають задоволенню, у вимогах щодо стягнення штрафу слід відмовити у зв'язку з наступним.

Згідно з ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Пунктом 5.5 договору сторони встановили інший розмір процентів, зазначених в ч.2 ст.625 ЦК України, а саме - 15%.

Позивачем заявлено до стягнення 6296,65грн. в якості 15% річних за період прострочки виконання відповідачем своїх зобов'язань з 16.03.2007р. по 04.11.2008р., 9989,35грн. в якості втрат у зв'язку з інфляцією за період прострочки з травня 2007р. по вересень 2008р. Розрахунки вказаних сум (а.с.29) судом перевірені, є правильними.

Пунктом 5.2 договору сторони обумовили відповідальність покупця за несвоєчасну оплату товару у вигляді пені в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від суми заборгованості за кожний день прострочення платежу. У пункті 5.3 договору його учасники зазначили, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання припиняється через три роки від дня, коли це зобов'язання мало бути виконаним, визначивши при цьому інший строк для нарахування штрафних санкцій, ніж передбачений у ч.6 ст.232 ГК України (6 міс.). Зміст зазначеної статті ГК дозволяє сторонам у договорі визначати інший, ніж 6-місячний, строк нарахування штрафних санкцій.

Позивачем заявлено до стягнення з відповідача в редакції заяви про збільшення розміру позовних вимог 8085,12грн. в якості пені за період прострочки виконання грошових зобов'язань з 02.11.2007р. по 04.11.2008р. Як слідує з дати на поштовому штемпелі на конверті позов заявлено 23.09.2008р.

Розрахунок пені, наведений позивачем, судом перевірено, є правильним.

Пеня підлягає стягненню на підставі ст.549-551 ЦК України, які містять визначення пені, підстави її виникнення та предмет.

В тому ж п.5.2 договору та п.5.4 договору сторони зазначили, що у випадку прострочення покупцем виконання грошового зобов'язання більше ніж 30 днів покупець додатково сплачує продавцеві штраф у розмірі 15% від ціни договору; продавець має право застосувати цю штрафну санкцію лише у випадку прострочення оплати покупцем понад 30 днів.

Поряд з ЦК України, ГК України, де містяться норми щодо дефініцій, предмету, підстав застосування пені, штрафу, відповідальність за несвоєчасне виконання саме грошових зобов'язань врегульована і Законом України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань". За цим Законом відповідальністю за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань є пеня, вона встановлюється за угодою сторін в розмірі, що не перевищує подвійної облікової ставки Національного банку України від суми простроченого платежу.

Передбачений вказаними п.5.2, 5.4 договору штрафу за порушення строку виконання грошового зобов'язання понад 30 днів поряд з обумовленою пенею є відповідальністю, встановлюваною за розміром понад обмеження, в порушення обмеження, передбаченого названим Законом України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань".

Відтак, цей штраф стягненню не підлягає.

Позов задовольняється на 89,97%, відповідно, 89,97% судових витрат покладається на відповідача, решта - на позивача.

Керуючись ст.ст.82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

в и р і ш и в:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Закритого акціонерного товариства "Бургунське" (, вул. Жовтнева, буд.13 с.Бургунка, Бериславський район, Херсонська обл., р/р у ВАТ "Райффайзен банк Аваль", м. Херсон, МФО 352093) на користь Приватного підприємства "Хімагромаркетинг Агро" (, пр-т Возз'єднання, буд.15, м.Київ, р/р 01 в "Банк Фінанси та Кредит, ТОВ" Севастопольська філія, МФО 384812) 31665грн. 35коп. боргу, 6296грн. 65коп. в якості 15% річних, 9989грн. 35коп. втрат від інфляції, 8085грн. 12коп. пені, 560грн. 36коп. на відшкодування витрат з оплати держмита, 106грн. 16коп. на відшкодування витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

3. Відмовити у позові щодо стягнення 6249грн. 75коп. штрафу.

Суддя В.В. Чернявський

Дата підписання рішення

відповідно до вимог ст. 84 ГПК України

27.11.2008р.