ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

"17" січня 2008 р.            Справа № 10/648-07

розглянувши справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю

“Стройсервіс монтаж”, м. Бровари

до Товариства з обмеженою відповідальністю “Укрпромінвестгруп”, м. Бровари

про стягнення 168 652,92 грн

суддя Тищенко О.В.

Представники: згідно протоколу судового засідання.

Обставини справи:

До господарського суду Київської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю “Стройсервіс монтаж” (далі –позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю “Укрпромінвестгруп” (далі –відповідач) про стягнення 168 652,92 грн, з яких 145 259,18 грн –основний борг, 1 647,60 грн –3% річних, 6 246,14 грн – інфляційні, 15 500 грн –витрати на юридичні послуги.

Ухвалою господарського суду Київської області від 15.10.2007р. було порушено провадження в справі та призначено до розгляду на 20.11.2007р.

Представник позивача позовні вимоги обґрунтовує неналежним виконанням відповідачем свого зобов’язання по договору № 23/01/07 від 23.01.2007р. щодо оплати виконаних будівельних та монтажних робіт.

Відповідач у відзиві на позовну заяву № 388 від 12.12.2007р. проти позову заперечив, посилаючись на те, що 03.05.2007р. комісією у складі робітників підприємства відповідача було виявлено дефекти не допустимі для подальшого використання підлоги за призначенням. А оскільки відповідно до ч.6 ст. 193 ГК України зобов’язана сторона має право відмовитися від виконання зобов’язання у разі неналежного виконання другою стороною обов’язків, що є необхідною умовою виконання, то саме тому відповідач і призупинив остаточний розрахунок за виконані роботи.

У зв’язку з необхідністю витребування додаткових доказів розгляд справи неодноразово відкладався.

17.01.2008р. в судовому засіданні представник позивача надав письмові пояснення, якими повідомив суд про те, що 15.11.2007р. відповіда частково сплатив заборгованість в розмірі 40000грн.

Відповідач проти позову заперечив з підстав зазначених у відзиві на позов.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, дослідивши докази та оцінивши їх в сукупності, суд встановив:

23 січня 2007 року між Товариством з обмеженою відповідальністю “Стройсервіс монтаж” та Товариством з обмеженою відповідальністю “Укрпромінвестгруп” було укладено договір на виконання будівельних робіт і монтажних робіт № 23/01/07 (далі - Договір), відповідно до п.1.1 якого Підрядник (позивач) зобов’язується на свій ризик виконати та здати Замовнику (відповідачу) в установлені даним Договором строки роботи по влаштуванню щебеневої підготовки, та бетонної підлоги площею 4100 кв. м. на об’єкті відповідача, який розташований за адресою: м. Бровари, вул. Лісова 22, у відповідності з переліком робіт, вказаних в кошторисі №1 (Додаток №1), який є невід’ємною частиною даного Договору, а відповідач зобов’язується прийняти та оплатити виконані позивачем роботи в строки та на умовах, передбачених даним Договором.

Відповідно до п.п 2.1, 2.2 та 2.3 Договору загальна вартість робіт та матеріалів відповідно до даного Договору складає 948 381, 20 грн. Оплата за виконані позивачем роботи здійснюється в українській національній валюті шляхом перерахування грошових коштів відповідачем на поточний рахунок позивача в порядку і розмірах, передбачених графіком проведення оплат (Додаток №2), який є невід’ємною частиною даного Договору. Вказана в п.2.1. ціна є попередньою. Кінцева ціна Договору визначається по проектно-

кошторисній документації, що представляється позивачем. Ціна Договору може бути змінена внаслідок інфляції за згодою обох сторін.

Передача-приймання виконаних робіт у відповідності з даним Договором оформляється Сторонами шляхом підписання Акту здачі-приймання виконаних робіт (п. 6.1 Договору).

Згідно з п. 2.4 Договору обсяг робіт, визначений цим договором, може коригуватись виходячи з фактично виконаних обсягів робіт, що підтверджується остаточним Актом здачі-приймання виконаних робіт з перерахуванням вартості робіт, що підтверджується додатковим складанням відповідних документів згідно п 2.2. цього Договору.

Як вбачається з матеріалів справи позивач свої зобов’язання за Договором виконав належним чином. Крім того, у зв’язку зі збільшенням обсягів робіт та підвищенням цін, сторонами була підвищена вартість проведених робіт та визначена в розмірі 990 259,18 грн, що підтверджено підписаними сторонами актами виконаних робіт та формою № КБ - 3 від 26.04.2007р.

Таким чином, належним та своєчасним виконанням позивачем робіт, передбачених Договором є підписання позивачем та відповідачем наступних двохсторонніх документів:

- Акт № 3/1 за квітень 2007 року, що посвідчує виконання позивачем та прийняття відповідачем робіт на суму 474 298,38 грн,

-          Акт № 4 за квітень 2007 року, що посвідчує виконання позивачем та прийняття відповідачем робіт на суму 16 287,50 грн,

-          Акт № 3 за березень 2007 року, що посвідчує виконання позивачем та прийняття відповідачем робіт на суму 499 673,30 грн,

-          Довідка про вартість виконаних робіт за формою КБ-3 від 30.03.2007р.,

-          Довідка про вартість виконаних робіт за формою КБ-3 від 26.04.2007р.

Відповідно до п. 2.2 Договору оплата за виконані позивачем роботи здійснюється в українській національній валюті шляхом перерахування грошових коштів відповідачем на поточний рахунок позивача в порядку і розмірах, передбачених графіком проведення оплат (Додаток №2), який є невід’ємною частиною даного Договору.

Проте, як свідчать матеріали справи станом на 31.08.2007р. відповідач перерахував позивачу лише 845 000,00 грн.

Заборгованість відповідача перед позивачем становить 145 259,18 грн. визнається та підтверджується і відповідачем в двохсторонньому Акті звіряння розрахунків станом на 31.08.2007р. (в матеріалах справи), підписаного представниками сторін та скріпленими печатками підприємств.

В письмових поясненнях позивача, наданих до суду, останній зазначив, що 15.11.2007р., тобто після звернення до суду з позовом, відповідач сплатив позивачу ще 40000,00грн. Даний факт визнаний представниками обох сторін в судових засіданнях.

Згідно п. 1-1 ст. 80 ГПК України господарський суд припиняє провадження у справі, якщо відсутній предмет спору. Виходячи з того, що стосовно вимог, які стосуються стягнення з відповідача заборгованості в розмірі 40000,00грн. предмет спору між сторонами відсутній, провадження у справі підлягає припиненню в цій частині.

Таким чином, з урахуванням сплати відповідачем частини заборгованості в розмірі 40000,00грн., заборгованість відповідача перед позивачем становить 105259,18грн.

За змістом положень частини першої та частини сьомої статті 193 ГК України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

За договором будівельного підряду підрядник зобов'язується збудувати і здати у встановлений строк об'єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов'язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов'язок не покладається на підрядника, прийняти об'єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх (ч.1 ст. 875 ЦК України).

Якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов'язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк (ч.1 ст. 854 ЦК України).

Оплата робіт провадиться після прийняття замовником збудованого об'єкта (виконаних робіт), якщо інший порядок розрахунків не встановлений за погодженням сторін (ч.6 ст. 879 ЦК України)..

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, одностороння відмова від виконання зобов’язання не допускається.

Необґрунтованим є посилання відповідача у відзиві на неякісність виконаних робіт, оскільки в підписаних сторонами актах прийняття-передачі виконаних робіт сторони зазначили про відсутність взаємних претензій з приводу виконання робіт за Договором.

Посилання ж відповідача на фіксування недоліків у виконаних роботах комісією у складі 3-х працівників відповідача не може вважатися належним доказом неякісності робіт, оскільки згідно з п. 7.2 Договору перелік недоробок визначається дефектним актом, що укладається сторонами.

За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги про стягнення з відповідача 105 259,18 грн. заборгованості за виконані роботи за Договором на виконання будівельних робіт і монтажних робіт № 23/01/07 від 23.01.2007 року є обґрунтованими, документально підтверджуються, тому підлягають задоволенню.

Крім того, відповідно до частини другої ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір відсотків не встановлений договором або законом.

Тому господарський суд задовольняє позовні вимоги позивача в частині стягнення з відповідача 6 246,14 грн. –інфляційних та 3% річних у розмірі 1 647,60 грн.

Щодо позовних вимог в частині стягнення з відповідача 15 500 грн витрат на юридичні послуги, які пов’язані із стягненням з відповідача заборгованості за Договором, суд зазначає наступне.

18 серпня 2007 року між Товариством з обмеженою відповідальністю “Стройсервіс монтаж” та Товариством з обмеженою відповідальністю “Дельта М” було укладено договір про надання правових послуг (копія в матеріалах справи), відповідно до умов якого (п.1) ТОВ “Дельта М” зобов’язується надати позивачу послуги щодо захисту інтересів останнього в процесі стягнення з відповідача заборгованості за Договором на виконання будівельних робіт і монтажних робіт № 23/01/07 від 23.01.2007р. За надані послуги позивач сплачує ТОВ “Дельта М” плату в розмірі 15 500 грн (п. 3.1).

На виконання зазначеного Договору про надання правових послуг ТОВ “Дельта М” було підготовлено текст претензії, акт звірки розрахунків, позовну заяву, здійснено представництво інтересів позивача в суді першої інстанції.

Як вбачається з платіжного доручення № 270 від 19.09.2007р. (в матеріалах справи) вартість наданих ТОВ “Дельта М” юридичних послуг у сумі 15 000,00 грн була сплачена позивачем.

Отже, понесення позивачем вказаних додаткових витрат безпосередньо обумовлено невиконанням відповідачем своїх обов’язків по Договору на виконання будівельних робіт і монтажних робіт № 23/01/07 від 23.01.2007р.

Частина друга ст. 16 Цивільного кодексу України встановлює, що відшкодування збитків є одним із способів захисту цивільних прав та інтересів.

Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв’язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

До реальних збитків мають зараховуватися, зокрема, витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновленого свого порушеного права.

Частиною третьою ст. 22 ЦК України встановлено, що збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Таким чином, зазначена стаття проголошує принцип повного відшкодування збитків, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Під відшкодуванням збитків у повному обсязі необхідно розуміти, що такий обсяг має бути рівнозначним обсягу заподіяної особі шкоди. Тобто, мають відшкодовуватися усі реальні збитки.

Згідно зі ст. 224 Господарського кодексу України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов’язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту, права або законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

До складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються, зокрема додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб’єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов'язання другою стороною (ч.1 ст. 225 ГК України).

Таким чином, витрати, сплачені позивачем Товариству з обмеженою відповідальністю “Дельта М” в якості оплати наданих юридичних послуг, пов’язаних із стягненням з відповідача заборгованості по Договору на виконання будівельних робіт і монтажних робіт № 23/01/07 від 23.01.2007р., є реальними збитками позивача, понесеними внаслідок невиконання відповідачем вказаних грошових зобов’язань.

З урахуванням наведеного позовні вимоги в частині стягнення з відповідача 15 500 грн витрат на юридичні послуги, які пов’язані із стягненням з відповідача заборгованості за Договором є обґрунтованими, документально підтверджуються, тому підлягають задоволенню.

Керуючись, ст.ст. 49, 82-85 ГПК України суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю “Укрпромінвестгруп” (07400, Київська область, м. Бровари, вул. Лісова, 22, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “Стройсервіс монтаж” (юридична адреса: 04073, Київська обл., м. Бровари, пер. Парковий, 4; фактичне місцезнаходження: 04073, м. Київ, пр-т. Московський, 21; ) 105 259,18 грн –заборгованості, 6 246,14 грн. –інфляційних, 1 647,60 грн. –3% річних, 15 500,00 грн. - збитків, а також судові витрати: 1 686,53 грн. державного мита та 118 грн. витрат за інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

3. Припинити провадження у справі в частині позовних вимог щодо стягнення з відповідача частини заборгованості за виконані роботи на підставі Договору

№23/01/07 від 23.01.2007р. в розмірі 40000,00грн.

Видати наказ.

Дане рішення господарського суду Київської області набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його належного оформлення і підписання та може бути оскаржено в апеляційному або касаційному порядку.

Суддя                                                                                Тищенко О.В.