ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2008 р.

№ 06-12/4081

Доповідач –суддя Мележик Н.І.

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Дунаєвська Н.Г. - головуючого,

Мележик Н.І.,

Михайлюк М.В.

розглянувши у відкритому

судовому засіданні касаційну

скаргу                               Товариства з обмеженою відповідальністю "Макот"

на постанову                                        Київського міжобласного апеляційного

господарського суду від 11.08.2008 року

у справі                                                  № 06-12/4081

господарського суду                              Черкаської області

за позовом                              Товариства з обмеженою відповідальністю

"Торговий Дім "Логос"

до                              Товариства з обмеженою відповідальністю

"Макот"

про                                                            стягнення 102 350,28 грн.

за участю представників:

позивача –          Дубовик Л.М.

відповідача –          Нікіфорова І.К.

В С Т А Н О В И В:

В серпні 2007 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "Логос" звернулось до господарського суду Черкаської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Макот" про стягнення заборгованості у розмірі 102 350,28 грн та судових витрат.

Справа розглядалась судами неодноразово.

Останнім рішенням господарського суду Черкаської області від 27.05.2008 року (суддя Анісімов І.А.), залишеним без змін постановою Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 16.01.2008 року (судді: Агрикова О.В., Зеленіна Н.І., Разіна Т.І.) позов задоволено повністю; стягнуто з відповідача на користь позивача 102 350,28 грн. заборгованості та судові витрати.

В касаційній скарзі Товариство з обмеженою відповідальністю "Макот" просить скасувати рішення місцевого та постанову апеляційного господарських судів, посилаючись на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та порушення норм процесуального права, що призвело до прийняття незаконних судових актів.

Колегія суддів, обговоривши доводи касаційної скарги, заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування господарськими судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п. 1 ст. 1119 ГПК України касаційна інстанція за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити рішення першої інстанції або постанову апеляційної інстанції без змін, а скаргу - без задоволення. Касаційна скарга залишається без задоволення, коли суд визнає, що рішення або постанова господарського суду прийняті з дотриманням вимог матеріального та процесуального права.

Вирішуючи спір по суті заявлених вимог, місцевий та апеляційний господарські суди встановили, що 01 липня 2005 року позивач згідно накладної №РН-0000147 відвантажив відповідачу товар на загальну суму 102 350,28 грн., в якій зазначено як підставу договір ДГ-0000028 (19.02.2004 року). Підтверджуючи факт продажу товару відповідачеві, позивач посилається на податкову накладну №787 від 01.07.2005 року та лист-запит ДПІ у м. Черкаси №9722/23-214 від 11.07.2007 року, в якому зазначено про придбання відповідачем товару у позивача.

Посилаючись на помилковість зазначення договору у накладній №РН-0000147 від 01.07.2005 року та фактичною неоплатою Товариством з обмеженою відповідальністю "Макот" отриманого ним товару, позивач просив задовольнити його вимоги.

Місцевий господарський суд, з позицією якого погодилась апеляційна інстанція, повно, всебічно дослідив надані сторонами докази і доводи, належно їх оцінив та дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позову, виходячи з порушення відповідачем умов договору та вимог ст.ст.525, 526 ЦК України в частині оплати отриманого у позивача товару. Також суди попередніх інстанцій вказали на порушення відповідачем норм ст.530 ЦК України щодо сплати заборгованості у семиденний строк з моменту отримання від позивача листів-вимог №189 від 28.08.2007 року та №5 від 18.01.2008 року.

Відповідно до статті 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно частини 2 статті 530 ЦК України передбачено, що якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Статтями 525, 526 цього ж Кодексу передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

З огляду на несплату відповідачем вартості придбаного у позивача товару, колегія суддів погоджується з висновками господарського суду Черкаської області та Київського міжобласного апеляційного господарського суду, виходячи із приписів вказаних норм, про задоволення позову та стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Макот" заборгованості.

Доводи касаційної скарги про неналежне повідомлення Товариства з обмеженою відповідальністю "Макот" про судове засідання апеляційної інстанції, що позбавило його права брати участь у розгляді справи, спростовуються обізнаністю його представника про судове засідання, яке відкладалось у зв"язку з його неявкою.

Інші доводи, наведені у касаційній скарзі, зводяться до намагань відповідача надати перевагу одних доказів над іншими, що суперечить вимогам ст. 1117 ГПК України, а тому до уваги не беруться.

На підставі викладеного, колегія суддів Вищого господарського суду України вважає, що відповідно до вимог ст. 43 ГПК України рішення місцевого та постанова апеляційного господарських судів ґрунтуються на всебічному, повному та об’єктивному розгляді всіх обставин справи, які мають значення для вирішення спору, відповідають нормам матеріального та процесуального права, а доводи касаційної скарги не спростовують висновків господарських судів попередніх інстанцій, в зв’язку з чим підстав для їх скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119, 11111 Господарського процесуального кодексу України Вищий господарський суд України, -

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Макот" залишити без задоволення.

Постанову          Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 11.08.2008 року у справі № 06-12/4081 залишити без змін.

Головуючий суддя

Н.Г. Дунаєвська

Судді

Н.І. Мележик

М.В. Михайлюк