ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

24.09.08
Справа  № 2/37

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Львівський апеляційний
господарський суд в складі   колегії:

Головуючої-судді           Дубник О.П.

суддів          Процика Т.С.

Слуки М.Г.

При секретарі судового
засідання          Ніколайчук С.В.

розглянув     апеляційну
скаргу приватного підприємця (далі ПП) ОСОБА_1 без номера та дати

на рішення   господарського суду Івано-Франківської
області від 22.05.2008р.

у
справі         №2/37

за первісним позовом
Коломийської дитячої музичної школи №1, м.Коломия

до первісного
відповідача   ПП ОСОБА_1, м.Коломия

за участю третьої
особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача: Коломийської міської ради
Івано-Франківської області, м.Коломия

про          визнання договору оренди неукладеним та звільнення
приміщення

та за зустрічним
позовом  ПП ОСОБА_1, м.Коломия

до зустрічного
відповідача
Коломийської дитячої музичної школи №1, м.Коломия

про визнання договору оренди укладеним

за участю
представників

від
первісного позивача -
Іванчук Б.І. -директор, Калівошко В.В. - директор;

від первісного відповідача  -ОСОБА_2
-представник (дов. у справі);

від третьої особи -не з'явилась (належно повідомлена).

Розпорядженням
голови суду, яке знаходиться в матеріалах справи, проведено зміни в складі
колегії суддів.

Причини
відкладення розгляду справи викладено в ухвалах суду.

Сторони
та інші учасники судового процесу належним чином повідомленні про час та місце
розгляду справи, докази чого знаходяться в матеріалах справи.

Права  та
обов'язки  згідно  ст.22 ГПК
України роз'яснено, заяв  про  відвід
суддів  не  поступало.

За
відсутності відповідних клопотань технічна фіксації судового процесу не  здійснювалась.

Рішенням
господарського суду Івано-Франківської області від 22.05.2008р. у справі №2/37
(суддя Круглова О.М.) частково задоволено первісний позов Коломийської дитячої
музичної школи №1 до ПП ОСОБА_1, за участю третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача: Коломийської міської
ради Івано-Франківської області, та зобов'язано ПП ОСОБА_1 звільнити підвальне
приміщення музичної школи №1 в м.Коломия по вул.Театральній, 48 загальною
площею 106 кв.м.

В
частині вимоги за первісним позовом про визнання договору неукладеним
провадження у справі припинено. Задоволено зустрічний позов ПП ОСОБА_1 до
Коломийської дитячої музичної школи №1 та визнано укладеним договір оренди
підвального приміщення музичної школи №1 за адресою: в м.Коломия по
вул.Театральній, 48 загальною площею 85 кв.м. між Коломийською дитячою музичною
школою №1 та ПП ОСОБА_1. з терміном його дії з 10.08.03р. по 10.08.05р.

Рішення
суду в частині задоволення первісного позову мотивовано місцевим господарським
судом тим, що у первісного відповідача відсутні підстави для подальшого використання
орендованого ним підвального приміщення музичної школи №1 (фактична
використовувана площа становить 106 кв.м.) згідно договору оренди, укладеного
між Коломийською дитячою музичною школою №1 та ПП ОСОБА_1. 10.08.03р., оскільки
відповідно до повідомлення первісного позивача від 28.09.07р. про припинення
договірних стосунків останній припинив свою дію.

В
частині вимоги за первісним позовом про визнання договору неукладеним
провадження у справі припинено, оскільки такий спосіб захисту цивільних прав та
інтересів чинним законодавством не передбачено (ст.16 ЦК України) і такий спір
вирішенню в суді не підлягає.

Суд
першої інстанції, керуючись ст.12 Закону України «Про оренду державного та
комунального майна», зробив висновок про підставність зустрічних позовних
вимог, так як сторони досягли усіх істотних умов по договору оренди, який слід
вважати укладеним з 10.08.03р. по 10.08.05р.

З
мотивів, зазначених в апеляційній скарзі, ПП ОСОБА_1. оскаржив рішення суду, як
прийняте з порушенням норм матеріального права, зокрема ч.ч.1, 2 ст.12 Закону
України «Про оренду державного та комунального майна», наполягаючи на тому, що
визнання судом першої інстанції терміну дії спірного договору оренди з
10.08.03р. по 10.08.05р. є неправомірним, бо такий у разі передачі спору на
розгляд суду вважається укладеним  з
моменту набрання чинності рішенням суду про укладення цього договору, що в свою
чергу, на думку апелянта, призвело до прийняття незаконного рішення про
зобов'язання його звільнити займане приміщення.

Враховуючи
вищевикладені твердження, апелянт просить скасувати оскаржуване рішення суду та
прийняти нове, яким відмовити в задоволенні первісного позову та задоволити
зустрічний, визнати укладеним договір оренди підвального приміщення музичної
школи №1 за адресою: вул.Театральна, 48 в м.Коломия з моменту набрання чинності
рішення суду про укладення договору оренди терміном на 2 роки.

Заслухавши
представників сторін, розглянувши матеріали справи та апеляційної скарги, суд
встановив наступне:

Коломийська
дитяча музична школа №1 у позовній заяві просить на підставі ст.ст.10, 12, 17
Закону України «Про оренду державного та комунального майна»від 10.04.92р.
№2269-XII визнати неукладеним договір оренди №1 нежитлового приміщення, а саме:
підвального приміщення музичної школи №1 в м.Коломия по вул.Театральній, 48
площею 106 кв.м. у зв'язку з недосягненням домовленості по істотних умовах
договору та зобов'язати ПП ОСОБА_1 звільнити вказане приміщення.

21.05.08р.
первісний позивач заявив про відмову від його позовної вимоги про визнання
неукладеним спірного договору оренди.

ПП
ОСОБА_1. в свою чергу подав до місцевого господарського суду зустрічний позов
про визнання укладеним договору оренди підвального приміщення музичної школи №1
в м.Коломия по вул.Театральній, 48 площею 85 кв.м. з орендною платою (з
урахування ПДВ) 3,86 грн. за один кв.м. на місяць з урахуванням щомісячного
індексу інфляції з червня 2003 року терміном на 2 роки.

Як
вбачається з позовної заяви,  Коломийська
дитяча музична школа №1 як орендодавець вважає, що з ПП ОСОБА_1. (орендарем)
було укладено договір оренди від 24.05.2000р. нежитлового приміщення музичної
школи №1 в м.Коломия по вул.Театральній, 48 площею 35 кв.м., з терміном дії до
31.08.00р., який відповідно до п.18 даного договору з врахуванням відсутності заяв
сторін про припинення дії договору було продовжено на 3 роки, до 31.08.03р.

Такий
же висновок зроблено й місцевим господарським судом.

Однак,
висновки, викладені в оскаржуваному рішенні суду, не відповідають обставинам
справи.

Правильно
застосувавши до спірних правовідносин Закон України «Про оренду державного та
комунального майна»(далі Закон) місцевий господарський суд помилково встановив
перебування в орендних стосунках сторін до 31.08.03р. згідно договору від
24.05.2000р.

Відповідно
до ст.10 названого Закону істотними умовами договору оренди є: об'єкт оренди
(склад і вартість майна з урахуванням її індексації); термін, на який
укладається договір оренди; орендна плата з урахуванням її індексації; порядок
використання амортизаційних відрахувань; відновлення орендованого майна та
умови його повернення; виконання зобов'язань; відповідальність сторін;
страхування орендарем взятого ним в оренду майна; обов'язки сторін щодо
забезпечення пожежної безпеки орендованого майна.

Зважаючи
на відсутність у договорі від 25.05.2000р. таких істотних умов як-от: розміру
орендної плати з урахуванням її індексації: порядку використання амортизаційних
відрахувань; умов відновлення орендованого майна та умови його повернення; щодо
страхування орендарем взятого ним в оренду майна; щодо пожежної безпеки
-договір від 24.05.2000р. можна вважати таким, що неукладений, а користування
відповідачем приміщенням -без правових підстав.

Згідно
рішення №447 від 10.09.03р. власника майна - Коломийської міської ради,  музичній школі №1 було надано дозвіл
продовжити дію договору оренди з ПП ОСОБА_1. на підвальне приміщення, площею 85
кв.м. терміном на 2 роки.

Зміст
договору, укладеного на підставі правового акта органу державної влади, органу
влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування,
обов'язкового для сторін (сторони) договору, має відповідати цьому акту (ст.648
ЦК України).

Ініціативу
щодо оренди майна проявив приватний підприємець, однак порядок укладення
договору ним порушений, оскільки матеріали справи не містять доказів, з яких би
можна було встановити дату направлення позивачу відповідної заяви та проекту
договору. Крім цього, пункти 3.1 та 3.2 договору №1 без дати 2003 року прямо
суперечать рішенню власника щодо терміну оренди. До того ж, визнавши договір №1
укладеним, суд зіслався на погодження всіх істотних умов договору сторонами в
засіданні суду, що суперечить ст.10, 12 Закону.

Термін,
на який укладається договір, залишився неузгодженим; умов щодо страхування
орендарем взятого ним в оренду майна теж він не містить.

Оцінка
об'єкта оренди згідно затвердженої методики, що передує укладенню договору, не
проведена (ст.11 Закону).

Об'єкт
оренди не був переданий по акту, як було визначено договором.

Помилковим
також є висновок місцевого господарського суду, що термін укладення договору
п.1 слід визначати з дати прийняття рішення власника про дозвіл на передачу в
оренду приміщення, тобто з 10.08.03р. Такий суперечить обставинам справи,
оскільки згадане рішення власником прийняте 10.09.03р. До того ж, згідно з ч.1
ст.12 Закону договір оренди вважається укладеним з моменту досягнення
домовленості з усіх істотних умов і підписання сторонами тексту договору.

Власник
не є стороною договору і дата прийняття ним відповідного рішення аж ніяк не
свідчить про момент досягнення згоди сторонами договору з усіх істотних умов.

Враховуючи
вищенаведені обставини справи та норми матеріального права, судова колегія не
погоджується з висновком суду першої інстанції та вважає безпідставними
зустрічні позовні вимоги про визнання укладеним спірного договору оренди.

Однак,
суд апеляційної інстанції погоджується з рішенням місцевого господарського суду
щодо задоволення вимог первісного позивача про звільнення ПП ОСОБА_1.  приміщень, які останній займає безпідставно.

Відповідно
до ст.33 ГПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Апеляційна
інстанція за результатами розгляду апеляційної скарги (подання) має право
скасувати рішення повністю або частково і прийняти нове рішення (ст.103 ГПК
України).

З
огляду на викладене, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а
оскаржуване рішення частковому скасуванню.

На
підставі вищевикладеного, керуючись
ст.ст.103, 104, 105 ГПК України,

Львівський апеляційний господарський суд

П О С Т А Н О В И В :

1.          Апеляційну скаргу задоволити
частково.

2.          Рішення господарського
Івано-Франківської області від 22.05.08р. у цій справі скасувати частково в
частині задоволених зустрічних позовних вимог і прийняти в цій частині нове
рішення: в зустрічному позові ПП ОСОБА_1 до Коломийської дитячої музичної школи
№1 відмовити. В решті -рішення залишити без змін.

3.          Постанова суду набирає законної сили
з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку згідно
ст.ст.107, 109 ГПК України.

4.          Справу повернути в місцевий
господарський суд.

Головуюча-суддя
О.П. Дубник

суддя
Т.С.Процик

суддя
М.Г.Слука

Постанову підписано
29.09.08р.