КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.04.2008                                                                                           № 8/297

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:          Смірнової Л.Г.

суддів:           Коротун О.М.

при секретарі:

За участю представників:

від прокуратури: не з’явився

від позивача: не з’явився

від відповідача 1:Прокопович Т.Г., дов. №3-16/139 від 05.02.2008

від відповідача 2:Посмашний Р.В., дов.№1/07 від 21.03.2007

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу першого заступника прокурора міста Чернігова

на рішення Господарського суду м.Києва від 20.12.2007

у справі № 8/297

за позовом                               Першого заступник прокурора м. Чернігова

до                                                   Чернігівської міської ради

ЗАТ "Чернігівська фабрика лозових виробів"

третя особа відповідача

третя особа позивача

про                                                  визнання договору недійсним

ВСТАНОВИВ:

На розгляд суду передано вимоги Першого заступника прокурора містаЧернігова в інтересах держави в особі Управління з контролю за використанням та охороню земель у Чернігівській області (далі-позивач) до Чернігівської міської ради (далі-відповідач 1) та Закритого акціонерного товариства „Чернігівська фабрика лозових виробів” (далі-відповідач 2) про визнання недійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки №3від 09.08.2007, посвідченого приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Коваленко В.В., за номером у реєстрі 3745.

Рішенням господарського суду Чернігівської області від 20.12.2007 у справі №8/297 в задоволенні позову відмовлено повністю.

Рішення суду першої інстанції ґрунтується на тому, що спірний договір відповідає вимогам чинного законодавства, які регулюють правовідносини купівлі-продажу, в тому числі земельних ділянок. Прокурором не обґрунтовано в чому полягає порушення прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а позивачем не зазначено в чому полягає порушення його прав та охоронюваних законом інтересів у зв’язку з укладенням оспорюваного договору.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, перший заступник прокурора міста Чернігова в інтересах держави в особі позивача звернувся з апеляційним поданням, в якому просив Київський апеляційний господарський суд скасувати рішення господарського суду Чернігівської області від 20.12.2007 та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити повністю.

В апеляційному поданні перший заступник прокурора міста Чернігова посилається на порушення місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, незаконність та необґрунтованість судового рішення.

Зокрема, перший заступник прокурора міста Чернігова наполягає на тому, що спірний договір було укладено з порушенням вимог статті 127 Земельного кодексу України, відповідно до якої продаж земельних ділянок державної та комунальної власності громадянам та юридичним особам здійснюється на конкурентних засадах (аукціон, конкурс), крім викупу земельних ділянок, на яких розташовані об’єкти нерухомого майна, що є власністю покупців цих ділянок, а земельна ділянка, що є предметом спірного договору, вільна від забудови. Крім того, скаржник наполягає на помилковому застосуванні судом приписів статті 134 Земельного кодексу, положення якої до спірних правовідносин не застосовуються. Щодо порушення прав та охоронюваних законом інтересів позивача, скаржник зазначив, що позивач є органом, уповноваженим державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах, тобто саме позивач зобов’язаний здійснювати певну діяльність у спірних правовідносинах, спрямовану на захист інтересів держави.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 26.02.2008 було порушено апеляційне провадження, розгляд апеляційного подання призначено на 11.03.2008.

В порядку приписів статті 77 Господарського процесуального кодексу України (далі-ГПК України), розгляд апеляційного подання було відкладено на 01.04.2008.

У судове засідання 01.04.2008 з’явилися представники відповідачів, які повністю заперечили проти доводів, викладених в апеляційному поданні, посилаючись на законність та обґрунтованість судового рішення та просили рішення суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційне подання без задоволення.

Представник відповідача 1 зазначив, що відповідачу 2 на праві власності належать об’єкти нерухомості, розташовані на земельній ділянці, яка є предметом оспорюваного договору, а тому земельна ділянка передана у власність відповідача 2 для експлуатації об’єктів нерухомості, що повністю відповідає вимогам чинного законодавства.

Представник відповідача 2 пояснив, що оспорюваний договір було укладено на підставі рішення відповідача 1, якому належать повноваження щодо розпорядження земельною ділянкою, що є предметом оспорюваного договору. Зазначене рішення є чинним та не оспорювалося у судовому порядку. Крім того, спірна земельна ділянка на момент винесення рішення належала відповідачу 2 на праві постійного користування.

Представник прокуратури та позивача у судове засідання 01.04.2008 не з’явився, письмово та нормативно обґрунтовані пояснення по суті обставин, викладених в апеляційному поданні суду не надали.

Враховуючи те, що матеріали справи містять докази повідомлення всіх учасників судового процесу про час та місце судового засідання щодо розгляду апеляційного подання, а також те, що явка представника прокуратури та позивача у засідання апеляційної інстанції не визнана обов’язковою, колегія вважає можливим здійснити перевірку рішення господарського суду Чернігівської області за наявними у справі матеріалами без представника прокуратури та позивача.

Статтею 101 ГПК України встановлено, що в процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі та додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Апеляційний господарський суд не зв’язаний доводами апеляційної скарги (подання) і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Дослідивши доводи апеляційної скарги, наявні матеріали справи та заслухавши пояснення представників відповідачів, колегія суддів встановила наступне:

30.07.2007 відповідачем 1 було прийнято рішення „Про продаж земельних ділянок несільськогосподарського призначення”. Як вбачається із витягу згаданого рішення міська рада вирішила продати відповідачеві 2 у власність земельну ділянку площею 0,8843га по вул.Толстого,28 (землі промисловості), для експлуатації будівель та споруд промислового призначення за договірною ціною, затвердженою у розмірі 362563,00грн. без податку на додану вартість.

На підставі вищезазначеного рішення, 09.08.2007 між відповідачами було укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки, посвідчений приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Коваленко В.В., про що в реєстрі зроблено запис за №3745.

Відповідно до умов договору, продавець (відповідач 1) керуючись пунктом 12 Перехідних положень Земельного кодексу України та на підставі витягу із рішення Чернігівської міської ради від 30.07.2007 зобов'язався передати у власність покупця (відповідача 2), а покупець прийняти у власність земельну ділянку площею 0,8843 (нуль цілих вісім тисяч вісімсот сорок три десятитисячних)га, що знаходиться за адресою: м.Чернігів. вулиця Толстого, 28, і оплатити її вартість за ціною та на умовах, встановлених у договорі.

Кадастровий номер земельної ділянки - :01:038:0049.

Відповідно до підпункту 1.2. пункту 1 договору вищезазначена земельна ділянка несільськогосподарського призначення перебувала у віданні відповідача 1 та передана відповідачу 2 для експлуатації будівель та споруд промислового призначення.

За змістом підпунктів 2.1 та 2.3. пункту 2 договору продаж земельної ділянки було здійснено за 362563,00грн. без податку на додану вартість з оплатою договірної ціни земельної ділянки із розстроченням до 01.12.2007, щомісячно до 10 числа наступного місяця рівними частинами до місцевого бюджету міста Чернігова.

При цьому, відповідно до звіту про оцінку земельної ділянки, що знаходилась в користуванні відповідача 2 за адресою: м.Чернігів, вул.Толстого 28, складеного оцінювачем - Товариством з обмеженою діяльністю експертно-консалтинговою фірмою „Десна-Експерт" 13.07.2007 та погодженого висновком державної експертизи від 17.07.2007 за №813, експертна грошова оцінка земельної ділянки, яка відчужувалась за договором купівлі-продажу, становила 271556,00грн. (без урахування ПДВ) (підпункт 2.2 пункту 2 договору).

Договір купівлі-продажу є одним із видів двосторонніх правочинів, до якого застосовуються вимоги, необхідні для чинності цього правочину, передбачені статтею 203 Цивільного кодексу України (далі-ЦК України). Виходячи із приписів даної статті, договір за своїм змістом має відповідати нормам ЦК України, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства, сторони договору повинні мати необхідний обсяг цивільної дієздатності, їх волевиявлення має бути вільним, договір повинен вчинятися у формі, встановленій законом та спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. В силу статті 215 ЦК України недодержання в момент вчинення договору вимог, які встановлені для дійсності право чину (договору), є підставою для недійсності цього договору. При цьому, згідно з частини третьої статті 215 ЦК України, дійсність договору на підставах, встановлених законом, може заперечуватися сторонами договору або іншою заінтересованою особою.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, прокурор зазначає, що оспорюваний договір укладений з порушенням порядку продажу земельних ділянок комунальної власності юридичним особам, який встановлений статтею 127 Земельного кодексу України, а саме: без проведення конкурсу або аукціону.

Зі змісту статті 127 Земельного кодексу України вбачається, що даною нормою встановлений загальні підстави та порядок продажу земельних ділянок: на конкурентних умовах, але за виключенням тих земельних ділянок, на яких розташовані об'єкти нерухомого майна, що є власністю покупців цих ділянок, а також визначено коло осіб, яким можуть бути продані земельні ділянки. Більш конкретний порядок продажу земельних ділянок на конкурентних засадах визначається статтею 134 Земельного кодексу України (в редакції чинній на момент укладення оспорюваного договору), в якій визначено, що на земельних торгах підлягають продажу ділянки, призначені для продажу суб'єктам підприємницької діяльності під забудову. Це означає, що такі земельні ділянки мають бути вільними від капітальних будівель і споруд і перелік таких земельних ділянок мають визначатися органами місцевого самоврядування.

Отже, судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції, що на конкурентних засадах підлягають продажу визначені органами місцевого самоврядування земельні ділянки, вільні від капітальних будівель та споруд, з цільовим призначенням під забудову.

Як вбачається із матеріалів справи, земельна ділянка, яка є предметом договору купівлі-продажу від 09.08.2007, знаходилася у відповідача 2 у постійному користуванні на підставі Державного акту на право постійного користування землею від 15.12.1993, виданого відповідно до рішення виконкому Чернігівської міської ради народних депутатів від 15.06.1992 №176. Земельна ділянка надавалася у користування відповідачу 2 для виробничих цілей. Відповідно до пункту 1 рішення Чернігівської міської ради від 30.07.2007 „Про продаж земельних ділянок несільськогосподарського призначення” передана відповідачу 2 у власність земельна ділянка віднесена до земель промисловості. У підпункту 1.2. пункту 1 договору визначено її цільове використання - експлуатація будівель та споруд промислового призначення.

Відповідно до приписів статті 66 Земельного кодексу України до земель промисловості належать землі, надані для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд промислових підприємств, їх під'їзних шляхів, інженерних мереж, адміністративно-побутових будівель, інших споруд.

Таким чином, при укладенні оспорюваного договору купівлі-продажу цільове призначення земельної ділянки не змінювалося, та не відбувалося продаж земельної ділянки під забудову.

Крім того, як вбачається з підпункту 1.1. пункту 1 Статуту відповідача 2, державна реєстрація змін до якого проведена 01.12.2006, товариство створено на базі майна викупленого організацією орендарів Чернігівської фабрики лозових виробів. Відповідно до підпункту 1.1. пункту 1 договору купівлі-продажу державного майна організації орендарів „Чернігівська фабрика лозових виробів” від 11.09.1995, укладеного з Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Чернігівській області. 11.09.1995, посвідченого державним нотаріусом Другої чернігівської державної нотаріальної контори та зареєстрованого в реєстрі за №1-3216, предметом купівлі-продажу даного договору є цілісний майновий комплекс Чернігівської фабрики лозових виробів, розташований за адресою: м.Чернігів, вул.Толстого, 28, на земельній ділянці 0,98га.

За таких обставин, з урахуванням приписів статті 191 ЦК України, судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідач 2, є єдиним майновим комплексом, що використовується для здійснення підприємницької діяльності, до його складу входять усі види майна, призначені для його діяльності, включаючи земельні ділянки, будівлі, споруди, і таке інше. Тобто, відокремлення для продажу на конкурентних засадах окремих частини земельної ділянки, на якій в цілому розташований майновий комплекс Закритого акціонерного товариства „Чернігівська фабрика лозових виробів” призведе до порушення його цілісності.

Враховуючи, що за своїм змістом оспорюваний договір відповідає вимогам чинного законодавства, які регулюють правовідносини купівлі-продажу, в тому числі земельних ділянок, об'єктом даного договору є земельна ділянка, яка відповідно до статей 66,83 Земельного кодексу України, може перебувати у приватній власності, сторони договору на момент його укладення мали відповідний обсяг цивільної дієздатності, а також той факт, що договір укладений на підставі рішення Чернігівської міської ради від 30.07.2007, яке на момент вирішення спору у встановленому порядку не визнано недійсним, судова колегія не вбачає підстав для визнання його недійсним. При цьому судовою колегією критично оцінено твердження прокурора, що оспорюваний договір не відповідає вимогам статті 127 Земельного кодексу України, а тому має бути визнаний недійсним, оскільки дання стаття фактично визначає процедуру продажу земельних ділянок, що не є підставою для визнання договору недійсним. Про наявність будь-яких інших підстав для визнання договору купівлі-продажу недійсним в позовній заяві не зазначено.

Крім того, слід зазначити, що в силу частини третьої статті 215 ЦК України договір, недійсність якого прямо не визначена законом, може оспорюватися стороною договору або іншою зацікавленою особою. Прокурором даний позов поданий в інтересах Управління з контролю за використанням та охороною земель у Чернігівській області, яке не є стороною договору. Згідно зі статтею 1 ГПК України юридичні особи мають право звертатися до господарського суду за захистом своїх порушених або оспорюваних прав та охоронюваних законом інтересів. В силу статті 2 ГПК України, прокурор який звертається до господарського суду в інтересах держави, самостійно визначає, в чому полягає порушення інтересів держави, та обґрунтовує необхідність їх захисту. Позивач не надав суду будь-яких пояснень та доказів, що підтверджують, які саме його права та інтереси порушені відповідачами при укладенні оспорюваного договору купівлі-продажу, і які потребують захисту шляхом визнання цього договору недійсним. Перший заступник прокурора міста Чернігова також не зазначив в позовній заяві, в чому полягають порушення інтересів держави внаслідок укладення між сторонами спірного договору, та які потребують захисту визначеним способом.

За таких обставин та керуючись ст.ст. 66, 99, 101-106, Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд –

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційне подання першого заступника прокурора міста Чернігова нарішення господарського суду Чернігівської області від 20.12.2007 у справі №8/297 залишити без задоволення.

2 Рішення господарського суду Чернігівської області від 20.12.2007 у справі №8/297 залишити без змін.

3 Матеріали справи №8/297 повернути до господарського суду Чернігівської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом одного місяця з дня набрання законної сили.

Головуючий суддя

Судді                                                                                          Коротун О.М.

09.04.08 (відправлено)