ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
-----------------------------------------------------------------------------------------------------------------
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" січня 2008 р.                                                             Справа № 02/3859

Господарський суд Черкаської області в складі головуючого судді Пащенко А.Д., із секретарем судового засідання Давиденко В.Г.,

за участю представників: позивача: Мельниченко О.О. –генеральний директор, Чорноіваненко Д.О.–за довіреністю,

відповідача: Даниленко С.В., Брайченко П.А., Топчій Ж.В. –за довіреностями,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Черкаси справу

за позовом закритого акціонерного товариства "Рось"

до Управління капітального будівництва Черкаської обласної державної адміністрації

про розірвання договору та стягнення 23 179 313 грн. 65 коп.,

ВСТАНОВИВ:

Заявлено позов про розірвання достроково договору підряду № 3 від 22.06.2004 року в зв’язку з істотним порушенням відповідачем умов договору та стягнення з відповідача коштів в сумі 19 094 160 грн. 78 коп., в тому числі вартість виконаних робіт за даними фактичних витрат на їх виконання по реконструкції школи в с. Шевченкове Звенигородського району та матеріально-технічних ресурсів на загальну суму 14 026 376 грн. 80 коп., 3 286 682 грн. 65 коп. збитків від інфляції, понесених позивачем внаслідок неналежного виконання відповідачем вказаного договору, 664 861 грн. 10 коп. неустойки, 1 063 080 грн. 23 коп. три проценти річних за невиконання відповідачем грошового зобов’язання.

Заявою від 03.01.2008 року позивач змінив позовні вимоги в зв’язку із встановленням судовою експертизою фактичної вартості виконаних позивачем робіт і понесених витрат та нарахуванням всіх сум станом на 31.12.2007 року, і позивач просить розірвати договір підряду № 3 від 22.06.2004 року та стягнути з відповідача 23 179 313 грн. 65 коп., в тому числі вартість виконаних робіт та матеріально-технічних ресурсів на загальну суму 13 935 027 грн. 60 коп., 5 337 565 грн. 39 коп. збитків від інфляції, 1 230 100 грн. 24 коп. три проценти річних, 2 631 620 грн. 42 коп. неустойки за невиконання відповідачем грошового зобов’язання.

Представники позивача у судовому засіданні, підтримуючи позов у збільшеній сумі, посилалися на доводи та міркування, викладені у позовній заяві і заяві про зміну позовних вимог, та пояснили, що відповідач не заперечує проти того, що позивач виконав завдання Президента України, виконав роботи, облаштував школу, але відповідач всіляко ухиляється від проведення розрахунку із позивачем, чим завдає позивачу значних збитків, фактично через несплату відповідачем заборгованості проти позивача порушена справа про банкрутство, завдано шкоди діловій репутації позивача; представники заперечили проти доводів відповідача, вважаючи їх безпідставними та необґрунтованими, оскільки ні договором, ні жодним законодавчим актом не встановлено обов’язкової умови укладення додаткових угод на додаткові суми; відповідач безпідставно не підписав акти приймання виконаних робіт, які були надані йому представником позивача, та надіслані відповідачу поштою для підписання відповідно до умов договору; відповідач знав про те, що на об’єкті проводяться роботи і не вчиняв жодних дій, спрямованих на зупинення виконання робіт, та навпаки, запевняв позивача, що кошти скоро надійдуть і із позивачем буде повністю проведено розрахунок, тому позивачем було складено повторно акти в цінах 2006 року (для можливості включення цих сум до бюджету), однак, позивач не отримав кошти, а відповідач в подальшому, за наявності діючого договору підряду № 3 від 22.06.2004 року, залучив іншого підрядник, якого вказав у акті робочої комісії; сума фактично виконаних робіт підтверджена у експертному висновку і відповідач не подав обґрунтованих заперечень проти цього висновку.

Відповідач у відзиві від 21.08.2007 року на позовну заяву (т. 2, а.с. 10) та у відзиві від 17.01.2008 року повністю заперечив проти вимог позивача з таких мотивів: - відповідач повністю виконав свої зобов’язання за договором підряду № 3 від 22.06.2004 року, в повній сумі оплатив виконані позивачем роботи та здані по актах приймання виконаних робіт за червень, грудень 2004 року; - сторонами не укладалися додаткові угоди до договору підряду на збільшені суми виконання робіт, тому вони виконані позивачем на свій страх і ризик і не повинні оплачуватися відповідачем; - відповідач не мав можливості перевіряти відповідність фактично виконаних робіт проектно-кошторисній документації, оскільки замовником коригування ПКД виступав позивач, який не надав відповідачу документацію, незважаючи на неодноразові вимоги відповідача; - законом заборонено підписувати акти виконаних робіт та їх оплату понад затверджений обсяг видатків бюджету; - фактично позивач виконав додаткові роботи (тобто роботи понад обсяг виділених бюджетних призначень) на свій ризик, без повідомлення відповідача про таке перевищення; об’єкт в експлуатацію державній комісії не зданий і по теперішній час; кредиторська заборгованість по даному об’єкту відсутня.

Представники відповідача у судовому засіданні, заперечуючи проти позову, посилалися на доводи і міркування, викладені у відзиві на позов, та пояснили, що відповідач вважає безпідставними позовні вимоги позивача, оскільки позивач виконав роботи на свій ризик, без оформлення належних документів, так як до початку робіт (понад замовлені на 2004 рік і оплачені об’єми) необхідно було ставити питання про включення додаткових об’ємів у план та виділення коштів із бюджету і підписати додаткові угоди, а оскільки цього не було зроблено, то фактично позивач виконав роботи на свій страх і ризик. тому відповідач не повинен сплачувати позивачу кошти, представники просили повністю відмовити позивачу в позові.

У судовому засіданні оголошувалася перерва із 11.01.2008 року по 17.01.2008 року та по 21.01.2008 року.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, в тому числі матеріали судової експертизи, заслухавши пояснення та доводи представників сторін і судового експерта, суд встановив наступне.

22 червня 2004 року закрите акціонерне товариство “Рось” (позивач у справі, підрядник за договором) та Управління капітального будівництва Черкаської обласної державної адміністрації (відповідач у справі, замовник за договором) уклали договір № 3 (Р-02-06.04-72) на виконання робіт по об’єкту «Школа в с. Шевченкове Звенигородського району. Будівництво.» (т.1. а.с. 14-18), за умовами якого позивач зобов’язався виконати на свій ризик власними та залученими коштами та засобами загально будівельні роботи у відповідності до технічних завдань та кошторисів, які додаються до договору, а відповідач зобов’язався оплатити виконані роботи у відповідності з умовами цього договору.

За своєю правовою природою договір № 3 від 22.06.2004 року є договором будівельного підряду.

Відповідно до частини 1 статті 173 Господарського кодексу України (далі –ГК України) зобов’язання, що виникає між суб’єктами господарювання, в силу якого один суб’єкт зобов’язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб’єкта, або утриматися від певних дій, а інший суб’єкт має право вимагати від зобов’язаної сторони виконання її обов’язку, є господарським зобов’язанням.

Згідно з частиною 1 статті 174 ГК України господарські зобов’язання можуть виникати з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Відповідно до частини 7 статті 179 ГК України господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним Кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.

Згідно статті 318 ГК України за договором підряду на капітальне будівництво одна сторона (підрядник) зобов’язується своїми силами і засобами на замовлення другої сторони (замовника) побудувати і здати замовникові у встановлений строк визначений договором об’єкт відповідно до кошторисної документації або виконати зумовлені договором будівельні та інші роботи, а замовник зобов’язується передати підряднику затверджену проектно-кошторисну документацію, надати йому будівельний майданчик, прийняти закінчені будівництвом об’єкти і оплатити їх. Договір підряду відповідно до цієї статті укладається, зокрема, на будівництво, розширення, реконструкцію, перепрофілювання об’єктів.

В частині 1 статті 317 ГК України вказано, що загальні умови договорів підряду визначаються відповідно до положень Цивільного кодексу України про договір підряду, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Згідно статті 875 ЦК України за договором будівельного підряду підрядник зобов’язується збудувати і здати у встановлений строк об’єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до кошторисної документації, а замовник зобов’язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, прийняти об’єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх. Договір будівельного підряду укладається на проведення нового будівництва, капітального ремонту, реконструкції (технічного переоснащення) підприємств, будівель, споруд.

Тобто, Господарський та Цивільний кодекси аналогічно визначають основні умови до договорів будівельного підряду чи підряду на капітальне будівництво.

В пункті 2.1. договору вказано, що вартість робіт визначається згідно договірної ціни, складеної відповідно з вимогами ДБН, загальна вартість якої складає з ПДВ 6 648,611 тис. грн.

Відповідно до пункту 2.2. договору договірна ціна є динамічною.

Джерелами фінансування є кошти субвенції із державного бюджету, бюджет розвитку, районний бюджет (п. 2.3. договору). В пункті 2.4. договору вказані суми виконання у 2004 році – 1 831 051 тис. грн.

Відповідно до пунктів 3.1., 3.2. договору початком дії договору є червень 2004 року, завершення – серпень 2004 р. по мірі надходження коштів на рахунок фінансування по даному об’єкту, початком робіт вважається остання із дат –отримання авансу, передачі будівельного майданчика. Разом з тим, в пункті 15.7. договору вказано, що договір дійсний з моменту підписання до повного виконання сторонами передбачених ним обов’язків.

Як вбачається із матеріалів справи, протягом серпня-грудня 2004 року було виділено на фінансування робіт по вказаному об’єкту 2 225 000 грн., відповідачем було перераховано позивачу за виконані роботи 2 130 461 грн. відповідно до актів за червень-грудень 2004 року, решту суми зараховано на утримання служби замовника –відповідача та авторський нагляд (т. 2, а.с. 13).

У листі від 10.06.2005 року на ім’я заступника голови обласної державної адміністрації Космини В.М. (т. 1, а. с. 34) відповідач вказує на недофінансування освоєних ЗАТ “Рось” робіт на суму 13600 тис. грн., проведення роботи по коригуванню проектно-кошторисної документації, призупинення експертизи проекту в зв’язку з відсутністю коштів, занепокоєння станом справ на будівництві школи.

В результаті системного аналізу всіх пунктів договору підряду та дій сторін, їх листування в процесі його виконання, суд приходить до висновку, що договір підряду № 3 від 22.06.2004 року діє до цього часу, його дія не закінчилася, він не розірваний за згодою сторін.

Зазначення відповідачем у вказаному листі ЗАТ “Рось” замовником по коригуванню проектно-кошторисної документації не підтверджено належними доказами, оскільки ні суду, ні судовому експерту не було подано відповідну угоду з цього питання; Як вбачається із вказаного листа, інших матеріалів справи, із пояснень сторін, позивач оплачував витрати по коригуванню ПКД в зв’язку із відсутністю достатніх коштів у належного замовника –УКБ Черкаської облдержадміністрації. Однак, факт оплати позивачем коригування проектно-кошторисної документації не може змінювати сторону за договором підряду № 3 від 22.06.2004 року.

В пункті 4.2. визначено порядок оформлення та підписання сторонами актів виконаних робіт, на підставі яких повинна проводитися оплата, та вказано, що Замовник перевіряє правильність акту на протязі 5-х робочих днів з дня його отримання та підписує, виходячи з реально виконаних робіт, або дає письмово обґрунтовану відповідь про причину відмови. В разі відсутності письмово обгрунтованої відповіді акт виконаних робіт вважається автоматично підписаним і підлягає оплаті в термін, зазначений нижче. Оплата здійснюється на протязі 5-ти днів після підписання акту виконаних робіт.

Як вбачається із матеріалів справи та не спростовано відповідачем, 11.01.2005 року позивач надсилав відповідачу акти приймання виконаних робіт на вказаному об’єкті, однак, відповідач акти не підписав, не подав обґрунтованої відповіді протягом 5-х робочих днів, як це передбачено пунктом 4.2. договору.

В зв’язку із запереченням відповідача проти позову та проти вказаної позивачем вартості виконаних робіт, для повного і об’єктивного дослідження всіх обставин справи, ухвалою суду від 21 серпня 2007 року було призначено судову експертизу.

На вирішення експертизи були поставлені наступні питання:

1) яка вартість виконаних у 2004 році закритим акціонерним товариством “Рось” робіт на об’єкті “Школа в с. Шевченкове Звенигородського району. Будівництво”;

2) чи є роботи, які виконані не у відповідності до будівельних норм і правил; якщо такі будуть виявлені, то вказати їх об’єм, вартість, чи можуть вони бути усунені без пошкодження результату роботи;

3) чи відповідають оформлені позивачем акти приймання виконаних підрядних робіт і довідки про вартість виконаних робіт та затрат кошторису і фактично виконаним роботам на об’єкті будівництва; якщо не відповідають, то в чому саме.

За результатами експертизи суду надано висновок судової будівельно-технічної експертизи № 574-БТ, в якому встановлено, що протягом 2004 року позивач виконав роботи на об’єкті «Школа в с. Шевченкове Звенигородського району. Будівництво.»на загальну суму 16 065 488,60 грн., в тому числі 2 130 461 грн. по актах, належним чином оформлених відповідачем, та 13 935 027,60 грн. по актах, які не оформлені відповідачем.

Експертом перевірені подані сторонами через господарський суд документи та складено висновок про фактичну вартість будівельних робіт, виконаних підрядником на вказаному об’єкті, в тому числі окремо по кожній позиції, та про суми і причини наявності розходження між сумою, вказаною позивачем, та сумою, яка встановлена експертизою.

По другому питанню експертизою встановлено, що будівельні роботи, виконані у 2004 році підрядником ЗАТ «Рось» на об’єкті «Школа в с. Шевченкове Звенигородського району. Будівництво.», в основному виконані згідно робочого проекту з дотриманням чинних державних будівельних норм України та в цілому відповідають державним будівельним нормам.

Разом з тим, експерт зазначив, що в ході обстеження виявлені дефекти, які обумовлені трирічним терміном експлуатації будівлі Блоку Б. і які можливо усунути при проведенні поточних ремонтних робіт. Дослідивши матеріали експертного висновку та заслухавши судового експерта у судовому засіданні, суд вважає, що вартість виявлених експертом дефектів не має значення для даної справи, оскільки експертом встановлено, що вони обумовлені трирічним терміном експлуатації будівлі Блоку Б., тобто відсутні докази допущення цих дефектів підрядником в процесі виконання робіт чи віднесення їх до скритих дефектів. Протягом цих років про них ні замовником, ні школою не заявлялося.

По третьому питанню експертом встановлено, що оформлені підрядником акти КБ-2в приймання виконаних підрядних робіт, довідка КБ-3 про вартість виконаних робіт та затрат, кошторис, фактичне виконання робіт на об’єкті (розрахунок експерта) мають між собою розбіжності двох видів: розбіжності між вартісними показниками та розбіжності інженерно-технічного характеру, які пов’язані з різницею цінових показників на будівельно-монтажні роботи та матеріальні ресурси в різних періодах, які обумовлені об’ємами робіт, не включеними підрядником в акти КБ-2в та об’ємами робіт, додатково внесеними підрядником в акти КБ-2в.

Позивач та відповідач не спростували висновки судової експертизи, не довели наявність правомірних заперечень проти висновку експертизи, відповідач не подав суду письмових заперечень проти висновку судової експертизи із посиланням на документи та нормативні акти. Задані експерту представниками відповідача у судовому засіданні 17.01.2008 року запитання суд вважає такими, що не піддають сумніву та не заперечують висновок експертизи, оскільки судовим експертом особисто у судовому засіданні підтверджено правильність та обґрунтованість висновку судової будівель-технічної експертизи, підтверджено відповідність його документам, фактичним обставинам та дійсному стану об’єкту. Представниками відповідача у судовому засіданні підтверджено доводи експерта про те, що вони були присутні під час судового обстеження та дослідження об’єкта –школи у с. Шевченкове, та те, що експерту не заявлялися усні чи письмові пояснення, заперечення, зауваження чи документи стосовно будівництва цього об’єкту. Суду не подано також нормативних актів чи інших документів на підтвердження обґрунтованості вказаних представниками запитань судовому експерту у судовому засіданні.

З огляду на викладене, суд приймає висновок судової будівельно-технічної експертизи № 574-БТ, як належний доказ вартості, об’ємів, якості виконаних позивачем робіт на об’єкті - «Школа в с. Шевченкове Звенигородського району. Будівництво.».

Доводи відповідача про заборону підписання актів без фінансування та включення у план не можуть спростовувати факти дійсного фактичного виконання робіт.

Як вбачається із матеріалів справи і не спростовано відповідачем, позивач надіслав відповідачу акти виконаних робіт №1, 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8, 9, 10, 11, 12, 13, 14, 15, 16 по контракту № 3 від 22.06.2003р. на 32 аркушах та довідку про вартість виконаних робіт на суму 14026376,80 грн. на 4 аркуші, що підтверджується описом цінного листа, надісланого Управлінню капітального будівництва 11.01.2005р. (відповідно до поштового штемпеля –т. 1, а.с. 27). Відповідач не подав доказів надіслання чи вручення позивачу в установлений договором строк обґрунтованих мотивів відмови від підписання актів приймання виконаних робіт. Доводи відповідача про неможливість перевірки фактично виконаних робіт проектній документації суд вважає такими, що не можуть заперечувати обов’язок відповідача прийняти роботи і оплатити їх, оскільки гарантія підрядником оплати проектній організації вартості проектно-кошторисної документації не може розглядатися як обов’язок підрядника надати її: за вказаними вище статтею 318 ГК України та статтею 875 ЦК України обов’язок забезпечення підрядника проектно-кошторисною документацією покладається на замовника, і договором підряду № 3 від 22.06.2004 року цей порядок не змінювався. Відповідач не подав суду доказів неможливості отримання ним скоригованої документації, не вказано, які саме дії виконав відповідач, щоб її отримати (крім листів на адресу позивача у травні та листопаді 2005 року, а лист від 21.01.2005р. без доказів його відсилання чи вручення).

Як вбачається, відповідач, як замовник по будівництву вказаного в договорі об’єкту, передав позивачу (підряднику) примірник не скоригованої проектно-кошторисної документації до початку роботи на об’єкті по накладних від 20.04.2004 року та 22.04.2004 року.

Оскільки судом встановлено і відповідачем не спростовано виконання загальнобудівельних робіт позивачем –ЗАТ “Рось”, тому доводи останнього про те, що у нього як у підрядника, повинна бути проектно-кошторисна документація, суд вважає правомірними і виходячи з викладеного, вимога відповідача про повернення йому ПКД є безпідставною.

З огляду на викладене, суд вважає обгрунтованою і законною вимогу позивача про стягнення з відповідача боргу за фактично виконані роботи на об’єкті «Школа в с. Шевченкове Звенигородського району. Будівництво.»в сумі 13 935 027 грн. 60 коп.

Заперечення відповідача щодо сплати коштів суд вважає безпідставними, виходячи із наступного.

Відповідно до пункту 15.7. договору № 3 від 22.06.2004 року він дійсний до повного виконання сторонами передбачених ним обов’язків. У договорі відсутня умова щодо обов’язкового підписання додаткових угод чи погодження або затвердження якихось умов, навпаки, пунктом 3.3. договору передбачено право відповідача розірвати договір у разі відставання ходу робіт позивача від терміну робіт. Суду не подано також доказів повідомлення відповідачем позивачу про припинення робіт в зв’язку з неможливістю їх оплати, як це передбачено пунктами 3.4., 12.1. договору. Тобто із умов договору вбачається, що у позивача не було в той момент законних підстав не виконувати замовлену роботу. Тим більше, що платежі здійснювалися і в грудні 2004 року.

Відповідно до частини 2 статті 193 Господарського кодексу України кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Згідно частини 3 статті 5 Господарського кодексу України суб’єкти господарювання та інші учасники відносин у сфері господарювання повинні здійснювати свою діяльність у межах встановленого правового господарського порядку, додержуючись вимог законодавства. А згідно частини 2 статті 13 Цивільного кодексу України при здійсненні своїх прав особа зобов’язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб.

Суд вважає необґрунтованими та безпідставними доводи відповідача в частині покладення на позивача (як підрядника) відповідальності за виконання роботи по завданню Президента України без оформлення додаткових угод до договору підряду, оскільки суду не подано доказів законності такої вимоги, не подано також доказів повідомлення позивачу про припинення роботи. Відповідачем не заперечується той факт, що об’єкт був зданий робочій комісії, але без участі підрядника (ЗАТ “Рось), і в ньому уже більше трьох років навчаються діти. Висновком експертизи підтверджується якісне виконання робіт по будівництву школи та відповідність їх державним будівельним нормам, і цей факт не заперечується відповідачем в жодному із листів, доданих до позовної заяви; суду не подано доказів надіслання підряднику жодної рекламації чи претензії щодо якості виконаних робіт протягом більше трьох років.

Суд вважає безпідставними доводи відповідача про обов’язковість письмової угоди щодо збільшення вартості фактично виконаних робіт за договором, виходячи також із того, що предметом договору підряду є виконання робіт на об’єкті “Школа в с. Шевченкове Звенигородського району. Будівництво”. В статті 5 договору йде мова про оформлення змін щодо виконання додаткових будівельних робіт. Але суду не подано доказів виконання саме додаткових будівельних робіт. Експертизою досліджувалися всі заявлені позивачем роботи та акти і встановлено виконання позивачем роботи саме на цьому об’єкті.

Відповідно до частини 1 статті 612 Цивільного Кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов’язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Суд приходить до висновку, що строк сплати коштів визначений позивачем вірно –не пізніше 21.01.2005 року, враховуючи дату надіслання відповідачу актів на підписання, виходячи із припису пункту 4.2. договору та статті 882 ЦК України. Отже, з 22.01.2005 року слід рахувати прострочення виконання відповідачем грошового зобов’язання по даному договору.

Суд вважає законною і обгрунтованою вимогу позивача про стягнення із відповідача відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України встановленого індексу інфляції та трьох процентів річних за прострочення відповідачем проведення розрахунку в установлений строк, виходячи із наступного:

- судом встановлено порушення відповідачем свого зобов’язання щодо оплати вартості виконаних позивачем та зданих відповідачем робіт в установлений договором строк;

- частиною 2 статті 20 ГК України встановлено можливість особи захищати своє право способами, передбаченими законом;

- оплата за виконані роботи є грошовим зобов’язанням відповідача;

- вимога до відповідача про сплату цих сум заявлена позивачем у позовній заяві і подання окремих вимог законом не вимагається.

Отже, суд приходить до висновку, що з відповідача підлягає стягненню встановлений індекс інфляції в сумі 5 337 565 грн. 39 коп. за прострочення виконання грошового зобов’язання в період з лютого 2005 року по грудень 2007 року та три проценти річних в сумі 1 230 100 грн. 24 коп. за період з 22.01.2005 року по 31.12.2007 року.

Також з відповідача підлягає стягненню неустойка в сумі 2 631 620 грн. 42 коп., яка відповідно до умови пункту 11.4. договору є пенею і повинна сплачуватися замовником за кожний день прострочки оплати вартості виконаних робіт. Розрахунок неустойки виконаний позивачем вірно, виходячи із розміру, встановленого в пункті 11.4. договору та з урахуванням припису статті 3 Закону України від 22.11.1996 року “Про відповідальність за невиконання грошового зобов’язання” (діючого на даний час без змін) про обмеження пені подвійною обліковою ставкою НБУ, яка діяла в період, за який розраховується пеня, та відповідно до пункту 6 статті 231 ГК України, яким встановлено право нараховувати штрафні санкції за увесь час користування чужими коштами.

Вимога позивача про розірвання договору № 3 від 22.06.2004 року є обгрунтованою та правомірною, з огляду на наступне.

Згідно статті 206 Господарського кодексу України господарське зобов’язання може бути розірвано сторонами відповідно до правил, встановлених статтею 188 цього Кодексу. Згідно статті 188 ГК України розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором.

Тобто, договір може бути розірваний за взаємною згодою сторін або рішенням суду.

В частині 2 статті 651 Цивільного Кодексу України вказано, що договір може бути розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

З огляду на викладене, суд вважає, що заявлена позивачем вимога відповідає його праву, встановленому законом, ним доведено істотне порушення договору замовником, доводи позивача не спростовані відповідачем, тому вимога про розірвання договору № 3 від 22.06.2004 року підлягає задоволенню.

На підставі статті 49 ГПК України із відповідача підлягають відшкодуванню позивачу понесені ним витрати на сплату державного мита в сумі 25 500 грн., 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, 3 525 грн. витрат на проведення експертизи.

Виходячи з викладеного, керуючись статтями 49, 82-85 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити повністю.

2. Розірвати договір № 3 від 22 червня 2004 року, укладений управлінням капітального будівництва Черкаської обласної державної адміністрації та закритим акціонерним товариством “Рось”.

3. Стягнути із управління капітального будівництва Черкаської обласної державної адміністрації (18000, м. Черкаси, вул. Хрещатик, 223, ідентифікаційний код 04014217) на користь закритого акціонерного товариства “Рось” (18029, м. Черкаси, вул. 30 років Перемоги, 70, ідентифікаційний код 14187396): 13 935 027 грн. 60 коп. боргу, 5 337 565 грн. 39 коп. інфляційних, 1 230 100 грн. 24 коп. три проценти річних, 2 631 620 грн. 42 коп. пені, 25 500 грн. витрат на сплату державного мита, 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, 3 525 грн. витрат на проведення експертизи.

Рішення може бути оскаржене до Київського міжобласного апеляційного господарського суду.

Суддя А.Д.Пащенко