ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

05.11.08
Справа  № 2/87

Львівський
апеляційний господарський суд,  в складі
колегії:

головуючого-судді:                     Бойко С.М.,

суддів:                                           Бонк Т.Б.,

Марко Р.І.,

при
секретарі Гунька О.,

з
участю представників:  не з»явилися,

розглянув
апеляційну скаргу
ОСОБА_1, с.Вишково Хустського району

ОСОБА_2,
м.Хуст

ОСОБА_3,
с.Вороняво Хустського району

ОСОБА_4,
с.Вороняво Хустського району

ОСОБА_5,
с.Горінчево Хустського району

ОСОБА_6а,
м.Хуст

ОСОБА_7,
с.Іза Хустського району

на рішення господарського суду
Закарпатської області від 02.09.2008 року,

суддя
Ремецькі О.Ф., в справі  за  № 2/87

за
позовом: ОСОБА_1,
с.Вишково Хустського району

ОСОБА_2,
м.Хуст

ОСОБА_3,
с.Вороняво Хустського району

ОСОБА_4,
с.Вороняво Хустського району

ОСОБА_5,
с.Горінчево Хустського району

ОСОБА_6а,
м.Хуст

ОСОБА_7,
с.Іза Хустського району

до
відповідача  товариства з
обмеженою відповідальністю «Укрторгбудматеріали», м.Хуст

про
визнання незаконним
та скасування рішення  загальних зборів
учасників ТОВ «Укрторгбудматеріали»від 15.07.2008 року «Про  ліквідацію товариства  та продаж його майна»,

ВСТАНОВИВ:

рішенням
господарського  суду Закарпатської
області від 02.09.2008 року відмовлено в задоволенні позовних вимог  ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5,
ОСОБА_6а, ОСОБА_7 до товариства з обмеженою відповідальністю
«Укрторгбудматеріали»про визнання незаконним та скасування рішення  загальних зборів учасників ТОВ
«Укрторгбудматеріали»від 15.07.2008 року «Про
ліквідацію товариства  та продаж
його майна».

Рішення
суду мотивоване тим, що позивачами не доведено, а судом не встановлено підстав
для визнання недійсним оскаржуваного рішення. Збори учасників від 15.07.2008
року скликані, підготовлені та проведені з дотриманням встановленого діючим
законодавством порядку; відбулися  за
наявності кворуму; прийняті на них рішення відповідають визначеним в порядку
денному в повідомленнях про скликання зборів та з питань, вирішення яких у
відповідності до закону належить до компетенції зборів учасників; право
позивачів прийнятими на цих зборах рішеннями також не порушено.

В
апеляційній скарзі позивачі просять рішення
суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким позов
задоволити, в зв”язку з неповним з»ясуванням судом обставин, що мають значення
для справи, апелюючи тим, що однією з підстав скасування рішення зборів
товариства є вирішення ними питання, яке не було включено до порядку денного -
про продаж  майна товариства.

Скаржник
не погоджується з висновком місцевого суду про те, що дане питання на зборах
було вирішено в порядку розгляду питання про ліквідацію товариства, оскільки
згідно ст.111 ЦК України ліквідаційна комісія здійснює продаж  майна юридичної особи, що ліквідується лише в
разі недостатності коштів для задоволення вимог кредиторів, а тому скаржник
вважає безпідставним вирішення спірного питання на зборах у тому випадку, коли
розпочалася процедура ліквідації товариства.

Також
неправильним є висновок суду щодо кількості учасників товариства 23 особи,
оскільки згідно статуту товариства кількість його учасників становить 26 осіб.
При цьому, скаржник покликається на те, що моментом виходу учасника з
товариства вважається момент реєстрації відповідних змін до установчих
документів, що в спірному випадку в порядку ст.89 ЦК України та ст.29 Закону
України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб
-підприємців»здійснено не було.

Скаржник
також покликається на те, що ОСОБА_8 обирався на посаду директора
товариства  відповідно до п.7.4 статуту
товариства строком на 5 років з вересня 2001 року та після цього не
переобирався, що свідчить про його нелегітимність з усіма передбаченими діючим
законодавством наслідками.

У
відзиві на апеляційну скаргу відповідач просить в її задоволенні відмовити,
мотивуючи тим, що розгляд питання про продаж майна товариства до порядку
денного окремим пунктом не включався, оскільки здійснювався в межах повноважень
ліквідаційної комісії та процедури. Після її створення всі повноваження
належать виключно ліквідаційній комісії.
Вищим органом товариства є загальні збори, тому вирішення цього питання
правомірно здійснено саме зборами для затвердження відповідних умов
реалізації  майна товариства.

Відповідач
також вважає безпідставним покликання скаржника на те, що моментом виходу
учасника з товариства вважається дата внесення змін до установчих документів
товариства, оскільки не базується на вимогах законодавства.

З
аналізу ст.10 Закону України «Про господарські товариства»моментом виходу
учасника з товариства вважається дата подання останнім заяви про вихід, а
згідно судової практики  таким моментом
вважається дата прийняття рішення зборами товариства за результатами розгляду
поданої заяви про вихід.

Щодо
покликання скаржників на те, що судом першої інстанції не взято до уваги, що
ОСОБА_8, не був директором товариства  на
час прийняття оскаржуваного рішення, в зв»язку із закінченням п»ятирічного
терміну обрання, то в суді першої інстанції позивачами це не оспорювалося. Крім
цього, статутом товариства не передбачено обрання директора на визначений
строк, що підтверджується змістом протоколу зборів про його обрання від
12.11.2001 року.

В
судове засідання представники сторін не з»явилися, хоча належним чином були
повідомлені про час та місце судового засідання, а тому  суд розцінює їх неявку як без поважних причин
та вважає за можливе розгляд справи провести за наявними в справі документами
про права і обов”язки сторін.

Суд,
дослідивши наявні докази по справі,
вважає, що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає.

Судом
встановлено, що 15 липня 2008 року загальними зборами учасників товариства з
обмеженою відповідальністю „Укрторгбудматеріали” прийнято рішення, оформлене
протоколом від 15.07.2008р., за оголошеним порядком денним „Про ліквідацію
товариства”. Одночасно, учасниками товариства при прийнятті відповідного
рішення вирішено питання з приводу забезпечення його виконання, тобто створено
ліквідаційну комісію товариства, визначено їх компетенцію, порядок та строки
проведення ліквідаційної процедури, строки прийняття претензій кредиторів, а
також основні умови продажу майна товариства в процесі ліквідації товариства.

Підставою
для визнання вказаного рішення недійсним позивачі зазначають відсутність при
його прийнятті кворуму, а також вирішення питань, що не були включені до
порядку денного зборів.

Згідно
статті 58 Закону України „Про господарські товариства”  вищим  органом  товариства
з  обмеженою  відповідальністю  є загальні
збори учасників. Вони складаються з учасників товариства або призначених
ними представників. Учасник
товариства  з  обмеженою
відповідальністю    вправі
передати  свої  повноваження
на  зборах  іншому
учаснику    або представникові
іншого учасника товариства.  Учасники
мають  кількість  голосів,
пропорційну  розміру  їх часток у статутному (складеному) капіталі.

Відповідно
до ст.60  вказаного закону загальні збори
учасників вважаються повноважними, якщо на них присутні   учасники
(представники  учасників),  що
володіють  у сукупності  більш як 60 відсотками голосів. Винятків із
цієї норми законом не передбачено. Учасники зборів, які беруть участь у  зборах,
реєструються  з  зазначенням кількості  голосів,
яку  має  кожний
учасник та яка завершується до початку роботи зборів і результати якої є
єдиною підставою визначити їх правомочність.

З
матеріалів справи вбачається, що реєстрація учасників товариства, які прибули
на загальні збори 15.07.2008р., проводилась товариством у відповідності до
вимог вищезазначеної норми , а загальна кількість учасників, які з'явились
на  збори та брала участь в них, склала
20 чоловік з 23, які на час проведення зборів були дійсними учасниками
товариства з відсотковим значенням до 100% заявленого статутного фонду у
розмірі 96,4%.

Зокрема,
матеріалами справи підтверджується, що голосування від імені учасників
товариства - ОСОБА_9. та ОСОБА_10, здійснювалось директором товаристваОСОБА_10.
за дорученням цих осіб від 08.11.2007р., строк дії яких визначено до
08.11.2010р., що відповідає вимогам діючого законодавства.

Покликання
скаржників на нелегітимність загальних зборів учасників товариства через
непроведення державної реєстрації змін до статуту товариства в частині
визначення загальної кількості його учасників з огляду на вихід з їх складу
учасників -ОСОБА_11, ОСОБА_12. та ОСОБА_13. є безпідставним та не
підтверджується жодним доказом по справі.

Відповідно
до ст.10 Закону України „Про господарські товариства" учасник товариства з
обмеженою відповідальністю має право вийти з товариства. Вихід учасника з
товариства зумовлює припинення корпоративних відносин між учасником і
товариством. Право учасника товариства на вихід не залежить від згоди
товариства чи інших його учасників.

Відповідно
до статті 148 ЦК України учасники товариств з обмеженою відповідальністю мають
право вийти з цих товариств. Учасники товариств з обмеженою відповідальністю
повинні повідомити товариство про свій вихід не пізніше, ніж за три місяці або
у інший передбачений статутом строк. Статутом товариства  передбачено, що учасник товариства вправі
вийти з нього, попередивши товариство за два місяці до виходу письмово,
нотаріально засвідченою заявою.

Подання
заяви про вихід з товариства є дією, спрямованою на припинення корпоративних
прав та обов'язків учасника товариства. Право учасника товариства на вихід з
товариства не залежить від згоди товариства чи інших його учасників. З
матеріалів справи вбачається, щоОСОБА_11, ОСОБА_12. та ОСОБА_13. подано заяви
про вихід зі складу учасників товариства, що зафіксовано рішенням зборів,  оформленим протоколом від 18.09.2007 р.

Враховуючи
викладене, учасник вважається таким, що вийшов з товариства з обмеженою
відповідальністю з дати закінчення строку, встановленого законом або статутом
товариства для повідомлення про вихід з товариства або з моменту прийняття
загальними зборами рішення про прийняття заяви про вихід до спливу
двохмісячного терміну, який встановлений Статутом цього товариства. Отже, на час
проведення спірних зборів, ці учасники вважаються такими, що вибули у
встановленому законом порядку.

З
наведеного суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що момент
виходу з складу учасників товариства не обчислюється   з внесенням змін до установчих документів
товариства. Разом з тим, прийняття нових учасників товариства, чи перерозподіл
часток пов»язується з моментом внесення змін до установчих документів
товариства, що передбачено ч.3 ст.29
Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців", оскільки згідно пункту 4 ст.89, ст.143 ЦК України,
внесення змін до установчих документів товариства надає право його учасникам
отримувати частину прибутку від діяльності товариства та мати кількість голосів
у зборах пропорційно розміру частки у статутному фонді товариства.

Проте,
як вбачається з рішення зборів від 18.09.2007 р., на якому здійснено
перерозподіл часток вибувших учасників між наявними, частка перших становила
лише 5,6% в статутному капіталі товариства, а згідно оскаржуваного рішення на
зборах були присутні учасники з кількістю голосів у розмірі 96,4 %, що свідчить
про безпідставність твердження скаржників щодо відсутності кворуму при
прийнятті оскаржуваного рішення загальними зборами учасників товариства.

Відповідно
до ст.59 Закону України „Про господарські товариства" до компетенції
зборів товариства з обмеженою відповідальністю віднесено прийняття  рішення
про  припинення діяльності
товариства, призначення
ліквідаційної  комісії,  затвердження
ліквідаційного балансу.

У
відповідності до статті 19 вказаного закону припинення  діяльності
товариства  відбувається  шляхом його реорганізації     (злиття,
приєднання,    поділу,   виділення, перетворення) або ліквідації з
дотриманням вимог законодавства про захист
економічної  конкуренції.

Товариство
ліквідується за рішенням вищого органу товариства. Ліквідація    товариства    проводиться    призначеною    ним ліквідаційною  комісією, а у разі припинення діяльності
товариства за  рішенням  суду - ліквідаційною комісією, що
призначається цими органами.

З дня
призначення ліквідаційної  комісії  до
неї  переходять повноваження  по
управлінню  справами  товариства.
Ліквідаційній комісії з метою забезпечення її повноважень надається
право здійснювати повідомлення про припинення діяльності товариства та порядок
і строк заявлення кредиторами вимог до нього, також забезпечується визначення
вартості майна товариства в порядку, встановленому  законодавством  про
оцінку майна, майнових прав та професійну   оціночну
діяльність,   виявлення   його
дебіторів  і кредиторів  та
розрахунки  з  ними,
вжиття заходів до оплати боргів
товариства  третім особам, а також
його учасникам, складення ліквідаційного
балансу  та  подання його вищому органу товариства або органу,   що
призначив  ліквідаційну  комісію.

З
матеріалів справи вбачається, що спірними
загальними зборами учасників 15.07.2008 року прийнято рішення про
ліквідацію товариства. Крім того, учасниками вирішено питання щодо визначення
повноважень створюваної ними ліквідаційної комісії, строки та порядок її дії,
порядок та повноваження з приводу вирішення нею в межах ліквідації товариства
питань про продаж майна як на погашення вимог кредиторів, так і на виплату
учасникам товариства належних їм часток у відповідності до вартості такого
майна та активів товариства.

Покликання
скаржників на неможливість вирішення загальними зборами питання про продаж
майна не приймаються судом до уваги, оскільки ст.98 ЦК України прямо передбачає
право загальних зборів  учасників
товариства приймати рішення з усіх питань діяльності товариства, а тому не може
бути визнано недійсним рішення загальних зборів учасників товариства з підстав
прийняття загальними зборами рішення з питань, віднесених до компетенції інших
органів товариства.

Крім
цього, в даному випадку учасниками вирішувалось питання не про відчуження майна
товариства конкретній особі та за певним порядком, а вирішувалося питання про
надання повноважень ліквідаційній комісії
щодо продажу майна товариства з метою забезпечення інтересів кредиторів
та учасників товариства. Місцевим судом правильно зазначено, що продаж майна в
межах здійснення ліквідаційної процедури не потребує винесення такого питання в
порядок денний в окремому визначеному порядку, оскільки випливає з повноважень
створюваної товариством ліквідаційної комісії та визначає умови, порядок та
повноваження з приводу вирішення нею в межах ліквідації товариства таких
питань.

Згідно
статті 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за
захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, зокрема
може захищати свої права та охоронювані законом інтереси шляхом звернення до
суду у випадку їх порушення, оспорювання чи невизнання самим акціонерним
товариством.

Підставами
для визнання недійсними рішень загальних зборів акціонерів (учасників)
господарського товариства можуть бути, зокрема: порушення вимог закону та/або
установчих документів під час скликання та проведення загальних зборів
товариства; акціонер (учасник) товариства був позбавлений можливості взяти
участь у загальних зборах; рішення загальних зборів порушує права чи законні
інтереси акціонера (учасника) товариства. Проте, не всі порушення
законодавства, допущені під час скликання та проведення загальних зборів господарського
товариства, є підставою для визнання недійсними прийнятих на них рішень.

Крім
цього, безумовною підставою для визнання недійсними рішень загальних зборів в
силу прямої вказівки закону є: прийняття загальними зборами рішення за
відсутності кворуму для проведення загальних зборів чи прийняття рішення
(статті 41, 42, 59, 60 Закону України «Про господарські товариства»); прийняття
загальними зборами рішень з питань, не включених до порядку денного загальних
зборів товариства (ч. 4 ст. 43 Закону України «Про господарські товариства»);
прийняття загальними зборами рішення про зміну статутного капіталу товариства,
якщо не дотримана процедура надання акціонерам (учасникам) відповідної
інформації (статті 40, 45 Закону України «Про господарські товариства»).

Згідно
п.4 частини третьої статті 129 Конституції України та ст.33 ГПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень. Позивачами не доведено, а судом не встановлено
наявність в спірному випадку підстав для визнання недійсним оскаржуваного
рішення.

Покликання
скаржників на нелегітимність директора товариства ОСОБА_8, на час прийняття
оскаржуваного рішення, то і ці доводи апеляційної скарги не приймаються
апеляційним судом до уваги, оскільки
статутом товариства, а також
протоколом зборів від 12.11.2001 року про його обрання не передбачено
обрання директора на певний строк.

З
наведеного суд першої інстанцї прийшов до правильного висновку про відсутність
підстав для задоволення позовних вимог про визнання незаконним та скасування
рішення  загальних зборів учасників ТОВ
«Укрторгбудматеріали»від 15.07.2008 року «Про
ліквідацію товариства  та продаж
його майна», оскільки  вказані збори
скликані, підготовлені та проведені з дотриманням встановленого діючим
законодавством порядку; відбулися  за
наявності кворуму; прийняті на них рішення відповідають визначеним в порядку
денному в повідомленнях про скликання зборів та з питань, вирішення яких у
відповідності до закону належить до компетенції загальних зборів, а право
позивачів на участь в цих  загальних
зборах жодним чином не було порушено, як і їх суб»єктивне право прийнятими на
цих зборах рішеннями.

З
вищенаведеного доводи скаржника про скасування рішення місцевого суду є
безпідставними.

Рішення
місцевого суду прийняте у відповідності з вимогами  діючого законодавства, а тому підстав для
його скасування апеляційний суд не вбачає.

Керуючись
ст.ст. 99, 101, 103, 105 ГПК України, суд,

постановив:

рішення
господарського суду Закарпатської області від 02.09.2008 року в справі за
номером  2/87 - залишити без змін, а
апеляційну скаргу  ОСОБА_1, ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6а, ОСОБА_7 -без задоволення.

Постанова
набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному
порядку.

Матеріали
справи  повернути в місцевий
господарський суд.

Головуючий
-суддя:
С.М.Бойко

Судді:
Т.Б.Бонк

Р.І.Марко