ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МІСТА СЕВАСТОПОЛЯ
РІШЕННЯ

"06" листопада 2008 р.

справа № 5020-3/155

За позовом          Прокурора Гагарінського району м. Севастополя

(99014, м. Севастополь, вул. Корчагіна, 16)

в інтересах держави

в особі          Севастопольської міської Ради

(99011, м. Севастополь, вул. Леніна, 3)

до                    Товариства з обмеженою відповідальністю "Амирстрой"

(99055, м. Севастополь, пр. Ген. Острякова, 104, кв. 18)

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача –

Управління з контролю за використанням та охороною земель у м. Севастополі

(99045, м. Севастополь, вул. Д.Ульянова, 16)

Севастопольського міського Головного управління земельних ресурсів

(99011, м. Севастополь, вул. Леніна, 2)

про звільнення земельної ділянки та стягнення шкоди в розмірі 2002,48 грн.,

Суддя Головко В.О.,

Представники:

прокурора –Верьовкіна Г.П., посвідчення № 355 від 25.03.2004;

позивача –Антипенко А.В., представник, довіреність № 03-15/4080 від 27.10.2008;

відповідача –не з'явився;

третьої особи (Управління з контролю за використанням та охороною земель

у м. Севастополі) –Янчук А.П., державний інспектор,

довіреність № 349 від 21.02.2008;

третьої особи (Севастопольське міське Головне управління земельних ресурсів) –

не з'явився.

СУТЬ СПОРУ:

Прокурор Гагарінського району м. Севастополя звернувся до господарського суду міста Севастополя з позовом в інтересах держави в особі Севастопольської міської Ради до товариства з обмеженою відповідальністю "Амирстрой" про звільнення земельної ділянки та стягнення шкоди в розмірі 2002,48 грн.

Ухвалою господарського суду м. Севастополя від 17.10.2008 порушено провадження у справі, до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача, залучено –Управління з контролю за використанням та охороною земель у місті Севастополі; Севастопольське міське Головне управління земельних ресурсів.

Прокурор обґрунтовує позовні вимоги посиланням на обставини самовільного зайняття відповідачем спірної земельної ділянки шляхом проведення земельних робіт та встановленням металевої огорожі, яка виходить за межі землевідводу, що є порушенням статей 125, 126 Земельного кодексу України.

В судовому засіданні представники позивача та третьої особи (Управління з контролю за використанням та охороною земель у місті Севастополі) підтримали прокурора, просять позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Відповідач не скористався правом, наданим йому статтею 59 Господарського процесуального кодексу України: не надав господарському суду відзив на позовну заяву та документи, що підтверджують заперечення проти позову; явку повноважних представників в судове засідання не забезпечив, хоча про дату, місце та час судового засідання повідомлений належним чином –рекомендованою кореспонденцією.

З цього приводу суд зазначає наступне.

Стаття 22 Господарського процесуального кодексу України зобов’язує сторони добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного та об’єктивного дослідження всіх обставин справи. Оскільки явка в судове засідання сторін –це право, а не обов’язок, справу може бути розглянуто без їх участі, якщо їх нез’явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Статтею 77 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд відкладає в межах строків, встановлених статтею 69 цього Кодексу розгляд справи, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні.

Оскільки матеріали справи в достатній мірі характеризують взаємовідносини сторін, підстав для відкладення розгляду справи не вбачається. Також відповідно до статті 75 Господарського процесуального кодексу України, якщо відзив на позовну заяву і витребувані господарським судом документи не подано, справу може бути розглянуто за наявними в ній матеріалами.

Враховуючи вищевикладене, заслухавши думку прокурора, представників позивача та третьої особи (Управління з контролю за використанням та охороною земель у місті Севастополі), суд визнав за можливе розглянути справу за відсутності представника відповідача за наявними в справі матеріалами (в порядку статті 75 Господарського процесуального кодексу України).

Прокурору, представникам позивача та третьої особи в судовому засіданні роз'яснені їх процесуальні права і обов'язки, передбачені статтями 20, 22, 27, 29, 811 Господарського процесуального кодексу України.

За клопотанням представників позивача та третьої особи (Управління з контролю за використанням та охороною земель у місті Севастополі), відповідно до статті 10 Конституції України, статті 10 Закону України "Про судоустрій України", пояснення та клопотання по справі надавалися ними російською мовою.

Розглянувши справу за наявними в ній матеріалами, заслухавши прокурора, представників позивача, третьої особи, дослідивши надані докази, суд -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до рішень Севастопольської міської Ради від 03.06.2003 № 975 та 28.09.2004 № 2202 ТОВ "ПКФ "ГорСевМолПром" надано земельну ділянку площею 0,0216 га під будівництво спеціалізованого молочного магазину, що розташовується в Гагарінському районі м. Севастополя по вул. Косарєва, біля будинку № 6, про що 28.10.2004 укладено відповідний договір оренди земельної ділянки.

26.01.2007 між ТОВ "ПКФ "ГорСевМолПром" (Забудовник) та ТОВ "Компанія "Інвест-строй" (Пайовик) укладено договір про пайову участь в будівництві спеціалізованого молочного магазину на вищезазначеній земельній ділянці.

Згідно з підпунктом 3.1.4 пункту 3.1 Договору про пайову участь Пайовик брав на себе зобов’язання самостійно укладати договори з підрядними організаціями.

11.12.2007 ТОВ "Компанія "Інвест-строй" (Замовник) уклав із ТОВ "АмирСтрой" (Підрядник) договір підряду № 26, відповідно до якого останній в межах договірної ціни виконує на свій ризик власними і залученими силами й засобами всі передбачені замовленням роботи щодо будівництва молочного магазину з кафе за адресою: вул. Косарєва, біля будинку № 6.

06.02.2008 Управлінням з контролю за використанням і охороною земель у місті Севастополі проведено перевірку дотримання вимог земельного законодавства, за результатами якої складений Акт № 128. Під час проведення даної перевірки встановлений факт самовільного займання та використання без правовстановлювальних документів відповідачем земельної ділянки біля будинків № 3, 6 по вул. Косарєва шляхом проведення земляних робіт та встановлення металевої огорожі, яка виходить за межі землевідводу ТОВ "ПКФ "ГорСевМолПром". Площа землі, де проводяться земельні роботи, складає 0,0252 га, загальна площа обгородженої ділянки –0,0468 га.

За даним фактом відносно посадової особи – директора ТОВ "Амирстрой" пана Садихова І.М. складений протокол про адміністративне правопорушення № 000118 від 06.02.2008, за наслідками розгляду якого постановою № 000118 від 07.02.2008 на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510,00 грн.

Крім того, 06.02.2008 Управлінням з контролю за використанням і охороною земель у місті Севастополі директору ТОВ "Амирстрой" видано припис № 000118 щодо усунення порушень, виявлених під час перевірки. Згідно з проведеним розрахунком, розмір шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки становить 2002,48 грн.

Зазначене стало підставою для звернення Прокурора Гагарінського району м. Севастополя до суду із даним позовом в інтересах Севастопольської міської Ради.

Суд вважає позовні вимоги прокурора такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі, виходячи з наступного.

Правовідносини між сторонами у даній справі регулюються статтями 5, 7, 13, 14, 121, 140 Конституції України, статтями 9, 116, 125, 126, 152, 212 Земельного кодексу України, статтями 327, 1166 Цивільного кодексу України, статтею 10 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", статтями 3, 35, 48 Закону України "Про охорону земель", а також статтею 1 Закону України "Про державний контроль за використанням та охороною земель".

Відповідно до статті 121 Конституції України на прокуратуру покладається представництво інтересів громадян та держави в судах у випадках, передбачених законом. Згідно зі статтею 2 Господарського процесуального кодексу України, прокурор має право звертатися до господарського суду в інтересах держави. Рішенням Конституційного суду України № 3-рп/99 від 08.04.1999 про офіційне тлумачення статті 2 Господарського процесуального кодексу України визначено, що прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає, у чому саме полягає порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтує в позовній заяві необхідність їх захисту та визначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах. Згідно з пунктом 2 резолютивної частини Рішення Конституційного суду України, під поняттям "орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах", визначеним у частини другій статті 2 ГПК України, слід розуміти орган державної влади або орган місцевого самоврядування, якому законом надані повноваження органу виконавчої влади.

В силу статей 5, 7 Конституції України носієм суверенітету і єдиним джерелом влади в Україні є народ. Народ здійснює владу безпосередньо і через органи державної влади та органи місцевого самоврядування. В Україні визнається і гарантується місцеве самоврядування.

Згідно зі статтями 13, 14 Конституції України земля перебуває під охороною держави і владні повноваження з розпорядження землею здійснюють органи державної влади й місцевого самоврядування.

Відповідно до статті 140 Конституції України місцеве самоврядування здійснюється територіальною громадою в порядку, встановленому законом, як безпосередньо, так і через органи місцевого самоврядування: сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи.

Згідно з частиною 2 статті 327 Цивільного кодексу України управління майном, що є у комунальній власності, здійснюють безпосередньо територіальна громада та утворені нею органи місцевого самоврядування.

Відповідно до пункту 2 статті 152 Земельного кодексу України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Статтею 9 Земельного кодексу України передбачено, що до повноважень Севастопольської міської Ради у сфері земельних правовідносин відноситься розпорядження землями територіальної громади міста, у тому числі й надання земельних ділянок у користування, власність, прийняття рішень про звільнення самовільно зайнятих земельних ділянок.

Виходячи з аналізу наведених вище норм та положення пункту 1 статті 10 Закону України "Про місцеве самоврядування" від 21.05.1997 № 280/97-ВР (з наступними змінами і доповненнями), міська рада є органом місцевого самоврядування, що представляє відповідні територіальні громади та здійснює від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження органу місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Як представницький орган територіальної громади Рада у земельних відносинах за законом набуває повноважень суб'єкта права комунальної власності на землю, виконуючи надані їй територіальною громадою повноваження і, відповідно, набуває статусу виконавчого органу влади у системі органів самоврядування на території населеного пункту, як це визначено у мотивувальній частині та пункті 2 резолютивної частини рішення Конституційного Суду України від 08.04.1999 № 3-рп/99.

Таким чином, прокурор правомірно звернувся до суду з даним позовом в інтересах Севастопольської міської Ради.

Згідно з Типовим положенням "Про Київське та Севастопольське міські головні управління земельних ресурсів", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24.02.2003 № 200 (із змінами і доповненнями) на Севастопольське міське головне управління земельних ресурсів покладено державний контроль за дотриманням вимог земельного законодавства, у тому числі встановленого порядку викупу, вилучення, надання земельних ділянок, режиму використання земельних ділянок власниками, землекористувачами відповідно до їх цільового призначення.

Відповідно до статті 125 Земельного кодексу України право власності та право постійного користування на земельну ділянку або право оренди земельної ділянки виникає: після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації; після укладення договору оренди і його державної реєстрації. Приступати до використання земельної ділянки до встановлення її меж у натурі (на місцевості), одержання документа, що посвідчує право на неї, та державної реєстрації забороняється.

Згідно зі статтею 126 Земельного кодексу України, вказане право посвідчується державним актом встановленої форми або договором, який реєструється відповідно до закону.

Відповідно до статті 116 Земельного кодексу України підставами для набуття права на землю є рішення органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень.

Статтями 3, 35, 48 Закону України "Про охорону земель" встановлено, що основними принципами державної політики у сфері охорони земель, зокрема, є: забезпечення охорони земель як основного національного багатства Українського народу; дотримання вимог земельного законодавства України; відшкодування збитків, заподіяних порушенням законодавства України про охорону земель; забудова земельних ділянок, що надаються для містобудівних потреб лише після виникнення права власності чи користування, у тому числі на умовах оренди, земельною ділянкою, у порядку, передбаченому законом.

Статтею 1 Закону України "Про державний контроль за використанням та охороною земель" від 19.06.2003 № 963-ІV (із змінами і доповненнями) визначено термін "самовільне зайняття земельної ділянки, відповідно до якої самовільним зайняттям земельної ділянки є будь-які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки.

Статтею 212 Земельного кодексу України встановлено, що самовільно зайнята земельна ділянка підлягає поверненню власнику землі або землекористувачу, без відшкодування затрат понесених за час незаконного користування нею. При цьому приведення земельних ділянок у придатний для використання стан, включаючи знесення будинків, будівель і споруд, здійснюється за рахунок громадян або юридичних осіб, які самовільно зайняли земельні ділянки.

Згідно з частиною 3 статті 212 Земельного кодексу України повернення самовільно зайнятих земельних ділянок провадиться за рішенням суду.

Зібраними у справі доказами (актом перевірки дотримання вимог земельного законодавства № 128 від 06.02.2008, протоколом про адміністративне правопорушення № 000118 від 06.02.2008, постановою про накладення адміністративного стягнення № 000118 від 07.02.2008, приписом № 000118 від 06.02.2008, поясненням директора ТОВ "Амирстрой" від 06.02.2008) в їх сукупності підтверджується факт самовільного зайняття відповідачем земельної ділянки площею 0,0252 га, що розташована в м. Севастополі, біля будинків №№ 3, 6 по вул. Косарєва шляхом проведення земляних робіт та встановлення металевої огорожі, яка виходить за межі землевідводу ТОВ "ПКФ "ГорСевМолПром".

Контрдоказів, які б підтверджували правомірність використання зазначеної земельної ділянки відповідачем не надано.

Отже, позовні вимоги прокурора щодо зобов’язання Товариства з обмеженою відповідальністю "Амирстрой" звільнити земельну ділянку і повернути її власнику –Севастопольській міській Раді в стані, придатному для подальшого використання, є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 1166 Цивільного кодексу України кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Визначення розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок, використання земельних ділянок не за цільовим призначенням, зняття ґрунтового покриву (родючого шару ґрунту) без спеціального дозволу здійснюється на підставі відповідної Методики, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 25.07.2007 № 963 (з наступними змінами і доповненнями).

Згідно з проведеним Управлінням з контролю за використанням та охороною земель у місті Севастополі розрахунком, розмір шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття Відповідачем земельної ділянки площею 0,0252 га, розташованої біля будинків №№ 3, 6 по вул. Косарєва у м. Севастополі, становить 2002,48 грн., яка підлягає відшкодуванню ТОВ "Амирстрой" у повному обсязі.

Відповідно до статей 33, 34 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Для відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок порушення земельного законодавства необхідна наявність таких умов відповідальності, як безпосередній причинний зв'язок між відповідними діями (бездіяльністю), шкодою та виною відповідача.

Матеріалами справи в повній мірі підтверджується наявність шкоди, завданої власнику земельної ділянки порушенням вимог земельного законодавства, вина відповідача у спричиненні цієї шкоди та наявність причинно-наслідкового зв’язку між першим та другим. Будь-яких доказів, які б спростовували зазначене, відповідачем не надано.

За таких обставин позовні вимоги прокурора в інтересах держави в особі Севастопольської міської Ради є обґрунтованими та такими що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Судові витрати, за правилами статті 49 Господарського процесуального кодексу України, підлягають стягненню з відповідача в доход Державного бюджету України.

Беручи до уваги вищевикладене, керуючись ст. ст. 5, 7, 13, 14, 121, 140 Конституції України, ст. ст. 9, 116, 125, 126, 152, 212 Земельного кодексу України, ч. 2 ст. 327, ст. 1166 Цивільного кодексу України, ст. 10 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", ст. ст. 3, 35, 48 Закону України "Про охорону земель", ст. 1 Закону України "Про державний контроль за використанням та охороною земель", ст. ст. 49, 69, 82-85, 115, 116 Господарського процесуального кодексу України, суд –

В И Р І Ш И В:

1.          Позов задовольнити повністю.

2.          Зобов'язати Товариство з обмеженою відповідальністю "Амирстрой" (99055, м. Севастополь, пр. Ген. Острякова, 104, кв. 18, відомості про ідентифікаційний код та рахунки в установах банку в матеріалах справи відсутні) звільнити самовільно зайняту земельну ділянку площею 0,0252 га, розташовану біля будинку № 6 по вул. Косарєва в місті Севастополі і повернути її власнику –Севастопольській міській Раді (99011, м. Севастополь, вул. Леніна, 3, відомості про ідентифікаційний код та рахунки в установах банку в матеріалах справи відсутні) в стані, придатному для подальшого використання.

3.          Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Амирстрой" (99055, м. Севастополь, пр. Ген. Острякова, 104, кв. 18, відомості про ідентифікаційний код та рахунки в установах банку в матеріалах справи відсутні) на користь держави суму заподіяної шкоди в розмірі 2002,48 грн.

4.          Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Амирстрой" (99055, м. Севастополь, пр. Ген. Острякова, 104, кв. 18, відомості про ідентифікаційний код та рахунки в установах банку в матеріалах справи відсутні) в доход Державного бюджету України (р/р № 0007 в ГУ ДКУ м. Севастополя, МФО 824509, , код платежу 22090200, одержувач –Ленінський район) державне мито в сумі 85,00 грн.

5.          Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Амирстрой" (99055, м. Севастополь, пр. Ген. Острякова, 104, кв. 18, відомості про ідентифікаційний код та рахунки в установах банку в матеріалах справи відсутні) в доход Державного бюджету України (р/р № 0007 в УДК м. Севастополя, МФО 824509, , код платежу 22050000, одержувач –Ленінський район) витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 118,00 грн.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Суддя                                                                                                              В.О. Головко

Рішення оформлено згідно з вимогами

статті 84 Господарського процесуального

кодексу України та підписано 11.11.2008

Розсилка:

1.          Прокуратура Гагарінського району м. Севастополя

(99014, м. Севастополь, вул. Корчагіна, 16)

2.          Прокуратура міста Севастополя

(99011, м. Севастополь, вул. Павліченко, 1)

3.          Севастопольська міська Рада

(99011, м. Севастополь, вул. Леніна, 3)

4.          Севастопольське міське Головне управління земельних ресурсів

(99011, м. Севастополь, вул. Леніна, 2)

5.          Управління з контролю за використанням та охороною земель у м. Севастополі

(99045, м. Севастополь, вул. Д.Ульянова, 16)

6.          Товариство з обмеженою відповідальністю "Амирстрой"

(99055, м. Севастополь, пр. Ген. Острякова, 104, кв. 18)

7.          Справа

8.          Наряд