ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2008 р.

№ 21/25-8/18

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Головуючого судді:

Шевчук С.Р.,

суддів:

Владимиренко С.В.,

Барицької Т.Л.

розглянув касаційну скаргу

Відкритого акціонерного товариства "Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча"

на постанову

Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 14.07.2008р.

та рішення

господарського суду Полтавської області від 24.04.2008р.

у справі

№21/25-8/18

за позовом

Відкритого акціонерного товариства "Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча"

до

1)          Закритого акціонерного товариства "Транснаціональна фінансово-промислова нафтова компанія "Укртатнафта"

2)          Закритого акціонерного товариства "Торговий дім "Укртатнафта"

третя особа,

яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Донецька залізниця України

про

стягнення збитків, які виникли від нестачі продукції у сумі 2218,5 грн. грошових коштів,

Розпорядженням голови Вищого господарського суду України від 04.11.2008р. №02-12/485 у зв'язку з перебуванням судді Кота О.В. у відпустці для розгляду касаційної скарги у справі №21/25-8/18 змінено склад колегії суддів та призначено колегію суддів у складі головуючого судді Шевчук С.Р., суддів Владимиренко С.В., Барицької Т.Л.

за участю представників:

-          позивача: Команов В.В., дов. №09/284 від 28.01.2008р.;

-          відповідача 1: Остапенко А.М., дов. №14/03-144 від 18.08.2008р.;

-          відповідача 2: не з'явились;

-          третьої особи: не з'явились.

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2007 року Відкрите акціонерне товариство "Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча" звернулось до господарського суду з позовом до Закритого акціонерного товариства "Транснаціональна фінансово-промислова нафтова компанія "Укртатнафта" про стягнення збитків у вигляді вартості відсутньої продукції у сумі 2218,5грн.

11.06.2007р. позивач, в порядку ст.22 ГПК України, уточнив позовні вимоги та просив стягнути з відповідача 831,83грн. збитків у вигляді вартості відсутньої продукції.

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 12.06.2007р. у справі №21/25 залучено до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Донецьку залізницю України.

Справа судами розглядалась неодноразово.

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 19.02.2008р. у справі №21/25-8/18 до участі у справі залучено в якості другого відповідача Закрите акціонерне товариство "Торговий дім "Укртатнафта".

Рішенням господарського суду Полтавської області від 24.04.2008р. у справі №21/25-8/18 (суддя Плеханова Л.Б.) в позові відмовлено.

Постановою Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 14.07.2008р. у справі №21/25-8/18 (колегія суддів у складі головуючого судді Агрикової О.В., суддів Фаловської І.М., Разіної Т.І.) рішення господарського суду Полтавської області від 24.04.2008р. у даній справі залишено без змін, а апеляційну скаргу позивача –без задоволення.

Не погоджуючись з рішенням місцевого суду та постановою суду апеляційної інстанції Відкрите акціонерне товариство "Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча" звернулось до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просило рішення господарського суду Полтавської області від 24.04.2008р. та постанову Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 14.07.2008р. у справі №21/25-8/18 скасувати та прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог.

В судове засідання 06.11.2008р. представники відповідача-2 та третьої особи не з’явилися. Враховуючи, що про час, дату та місце розгляду справи учасники судового процесу були повідомлені своєчасно та належним чином, Вищий господарський суд України вважає за можливе розглянути касаційну скаргу за їх відсутності.

У відзиві на касаційну скаргу Закрите акціонерне товариство "Транснаціональна фінансово-промислова нафтова компанія "Укртатнафта" просить постанову Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 14.07.2008р. у справі №21/25-8/18 залишити без змін, а касаційну скаргу Відкритого акціонерного товариства "Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча" –без задоволення.

Розглянувши матеріали справи, касаційну скаргу, відзив на неї, заслухавши суддю-доповідача, присутніх у судовому засіданні представників сторін, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Вищого господарського суду України дійшла висновку, що касаційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до Роз’яснень Пленуму Верховного Суду України, викладених у п.п. 1, 6 постанови від 29.12.1976 №11 “Про судове рішення”, рішення є законним тоді, коли суд виконавши всі вимоги процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а за їх відсутності –на підставі закону, що регулює подібні відносини, або виходячи із загальних засад законодавства України.

Обґрунтованим визнається рішення, в якому повністю відображені обставини, що мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими у судовому засіданні.

Рішення місцевого господарського суду та постанова суду апеляційної інстанції відповідають зазначеним вимогам, оскільки ґрунтуються на всебічному, повному і об’єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що 01.07.1999р. між Закритим акціонерним товариством "Торговий дім "Укртатнафта" (виконавець) та Закритим акціонерним товариством "Транснаціональна фінансово-промислова нафтова компанія "Укртатнафта" (замовник) було укладено договір №2570/10, згідно умов якого замовник доручав, а виконавець зобов'язувався надавати послуги з оформлення, приймання та відвантаження вантажів по договорам замовника з третіми особами.

Згідно п.2.1.5 договору виконавець зобов’язується забезпечити подачу під налив вантажів справні, придані в комерційному розумінні вагоно-цистерни.

В п. 6.6 договору сторони передбачили, що даний договір діє безстроково.

10.01.2006р. між Закритим акціонерним товариством "Транснаціональна фінансово-промислова нафтова компанія "Укртатнафта" (постачальник) та Відкритим акціонерним товариством "Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча" (покупець) був укладений договір №280(295/2/2118), відповідно до якого постачальник зобов’язався поставити покупцеві нафтопродукти узгодженими партіями, а останній –оплатити їх та прийняти в асортименті, кількості відповідно до поданих заявок, узгоджених з постачальником, на умовах FCA (франко-перевізник на естакаді наливу) згідно з правилами "ІНКОТЕРМС-2000" (п.3.1 цього договору).

Пунктом 3.2 даного договору сторони погодили, що вантажовідправником за даним договором є ЗАТ "Торговий дім "Укртатнафта".

Датою поставки товару по залізничній дорозі постачальником вважається дати приймання вантажу до перевезення, що вказана у залізнично-дорожній накладній станції вантажовідправника (п.3.9 названого договору).

11.09.2006р. постачальником-відповідачем була передана вантажовідправнику - ЗАТ "Торговий дім "Укртатнафта" продукція: бензин автомобільний А-76 у кількості 48т550кг загальною вартістю 199459,43грн., вантажоотримувачем якої є Відкрите акціонерне товариство "Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча", відповідно до копії рахунку-фактури №69599 від 11.09.2006р.

Згідно залізнично-дорожньої накладної №43900049 було відвантажено 48т550кг бензину А-76, датою поставки товару постачальником є 15.09.2006р. На підставі цієї накладної суд апеляційної інстанції зазначив, що вантаж прибув у справній вагоно-цистерні зі справними (не пошкодженими) пломбами вантажовідправника та 15.09.2006р. був виданий вантажоотримувачу.

Суд першої інстанції зазначив, що під час приймання нафтопродуктів за кількістю позивачем було складено акт приймання нафтопродуктів за кількістю №45 датований 19.09.2006р. за формою №5-ПН, передбаченою "Інструкцією про порядок приймання, транспортування, зберігання, відпуску та обліку нафти і нафтопродуктів на підприємствах і в організаціях України", затвердженої наказом Державного комітету нафтової, газової та нафтопереробної промисловості України, Міністерства економіки України, Міністерства транспорту України від 02.04.1998р. №81/38/101/235/122.

Згідно акту експертизи №Э-522 від 21.09.2006р. Донецької торгово-промислової палати (відділення у м. Маріуполі), при перевантажуванні отриманої за договором продукції за участю представника ТПП у вагоно-цистерні №74005000 була виявлена нестача поставленої продукції у кількості 450кг.

Суд першої інстанції встановив, що даний акт складений неналежним чином та з порушенням п.4.1.3.19 Інструкції, оскільки не містить необхідних відомостей про знаки та відбитки на пломбах, і вимірювального пристрою, яким проводилось зважування, а саме: тип вагів і дата повірки. Крім того, судом першої інстанції правильно зазначено, що в графі 6 залізничної накладної №43900049 вказана дата видачі вантажу 15.09.2006р., а акт №45 датований 19.09.2006р.

За таких обставин, місцевий господарський суд, зазначив, що за наявності в прийомних документах вад, через які ці документи позбавлені доказової сили, слід вважати недоведеним факт недостачі, а не вину вантажовідпраника, та дійшов висновку про відмову у задоволенні позову.

Апеляційний господарський суд, погодився з висновками місцевого господарського суду та зазначив що акт №45 складений 19.09.2006р., тобто з порушенням вимог п.4.1.3.19 Інструкції, в зв’язку з чим не може бути належним доказом нестачі вантажу.

Водночас суд апеляційної інстанції не прийняв до уваги посилання Відкритого акціонерного товариства "Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча" на акт експертизи №Э-522 від 21.09.2006р., оскільки складання такого акту при нестачі отриманого вантажу не передбачене "Інструкцією про порядок приймання, транспортування, зберігання, відпуску та обліку нафти і нафтопродуктів на підприємствах і в організаціях України", затвердженої наказом Державного комітету нафтової, газової та нафтопереробної промисловості України, Міністерства економіки України, Міністерства транспорту України від 02.04.1998р. №81/38/101/235/122.

В порушення статтей 33, 34 ГПК України, Відкритим акціонерним товариством "Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча" не надано ані місцевому господарському суду, ані суду апеляційної інстанції належних доказів в підтвердження своїх вимог. Наданим сторонами доказам судами першої та апеляційної інстанції було дано відповідну оцінку, на підставі чого встановлені обставини справи.

Згідно ст. 1117 ГПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові судів попередніх інстанцій чи відхилені ними, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази; у касаційній інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Обгрунтованих доводів про порушення норм процесуального законодавства при оцінці доказів заявником касаційної скарги не надано.

На підставі викладеного, Вищий господарський суд України вважає, що підстави для скасування постанови Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 14.07.2008р. та рішення господарського суду Полтавської області від 24.04.2008р. у справі №21/25-8/18 відсутні.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119, 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Відкритого акціонерного товариства "Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча" залишити без задоволення.

Постанову Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 14.07.2008р. та рішення господарського суду Полтавської області від 24.04.2008р. у справі №21/25-8/18 залишити без змін.

Головуючий суддя:

С. Шевчук

Судді:

С. Владимиренко

Т. Барицька