КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.10.2008                                                                                           № 46/77

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:          Корсака В.А.

суддів:

при секретарі:

За участю представників:

від позивача -Холод І.П. (за довір.),

від відповідача - Тихоплав С.О. (за довір.),

від третьої особи - Доровський В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Квіза-Трейд"

на рішення Господарського суду м.Києва від 18.06.2008

у справі № 46/77

за позовом                               Відкрите акціонерне товариство "Страхова компанія "Нова"

до                                                   Товариство з обмеженою відповідальністю "Квіза-Трейд"

третя особа позивача

третя особа відповідача           Доровський Володимир Ігоревич

про                                                  стягнення 66400,00 грн.

ВСТАНОВИВ:

На розгляд Господарського суду міста Києва передано позовні вимоги про стягнення з відповідача в порядку регресу витрат на виплату страхового відшкодування в сумі - 66 400,00 грн., зумовленого наслідками дорожньо-транспортної пригоди, що сталася з вини Доровського В.І., який перебуває у трудових відносинах з відповідачем.

Рішенням господарського суду м. Києва від 18.06.2008 р. у справі №46/77 позов задоволено повністю.

Відповідач, не погоджуючись з прийнятим рішенням, оскаржив його до суду апеляційної інстанції з мотивів порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

В апеляційній скарзі відповідач посилається на неправомірну відмову суду в залученні до участі в якості третьої особи на стороні відповідача гр.. Доровського В.І., оскільки оскаржуване у справі рішення впливає на його права через можливість звернення відповідача до нього з регресним позовом. Стверджує, що судом не було встановлено вину гр.. Доровського В.І. у скоєнні ДТП, а також самі обставин пригоди.

Позивач проти доводів апеляційної скарги заперечує повністю, вважає їх необґрунтованими, та просить залишити апеляційну скаргу без задоволення. Оскільки оскаржуване рішення господарського суду вважає законним, просить залишити його без змін.

Ухвалою суду від 03.09.2008 р. гр.. Доровського Володимира Ігоревича залучено до участі у справі №46/77 в якості третьої особи без самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача.

Доровський Володимир Ігоревич підтримав доводи апеляційної скарги, та просить оскаржене рішення скасувати.

Розглянувши у судовому засіданні апеляційну скаргу, відзив, дослідивши матеріали справи та зібрані у ній докази, заслухавши пояснення представників сторін, судова колегія приходить до висновку, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованих висновків та правомірно задовольнив позов, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, спір між сторонами виник з приводу правомірності стягнення в порядку регресу з відповідача заборгованості з оплати страхового відшкодування, зумовленого наслідками дорожньо-транспортної пригоди, що сталася з вини Доровського В.І., який перебуває у трудових відносинах з відповідачем.

Як свідчать матеріали справи, підставою для подання позивачем позову було здійснення, внаслідок настання дорожньо-транспортної пригоди, виплати страхового відшкодування позивачем в сумі 91 390,00 грн. вигодонабувачу ВАТ "Мегабанк" за заявою страхувальника — Фабрики В.О., власнику застрахованого автомобіля та 1 800,00 грн. останньому за послуги евакуатора (у відповідності до умов договору добровільного страхування ризиків, пов'язаних з експлуатацією наземних транспортних засобів № 13 від 04.01.2007 р.)

Оскільки дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок порушення правил дорожнього руху водієм, котрий є працівником підприємства відповідача, позивач просить стягнути з ТОВ "Квіза-Трейд" вартість сплаченого страхового відшкодування.

Матеріалами справи підтверджується, що позивач, на виконання умов договору № 13 від 04.01.2007 р., на підставі заяви на виплату страхового відшкодування від 08.11.2007 р., страхового акту № 177 від 14.01.2008 р., угоди про виплату страхового відшкодування від 10.01.2008 р. здійснив виплату страхового відшкодування в сумі 91 390,00 грн. вигодонабувачу — відкритому акціонерному товариству "Мегабанк" (копія платіжного доручення від 15.01.2008 р.№ 808).

Оскільки цивільну відповідальність відповідача, як власника автомобіля Хюндай Соната державний номер ВА 9871 АЕ, застраховано ВАТ "Страхова компанія "Алькона" (поліс № ВВ/0536689 від 07.04.2007 р.), 23.04.2008 р. ВАТ "Страхова компанія "Алькона" перерахувало на поточний рахунок позивача суму завданих збитків в порядку регресу в розмірі 24 990,00 грн., враховуючи, що ліміт її відповідальності, виходячи з норм Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" становить 25 500,00 грн., франшизи, тобто частини збитків, що не відшкодовується страховиком — 510,00 грн.

Відповідач проти позову заперечує, вважаючи недоведеною вину у виникненні ДТП свого співробітника, а також розмір завданої при дорожньо-транспортній пригоді шкоди. Також відповідач посилається на те, що Постанова від 16.11.2008 р. не є належним доказом, оскільки в ній неправильно зазначено дату її прийняття.

Зазначені доводи колегія вважає необґрунтованими з наступних підстав:

Згідно Постанови Святошинського районного суду м. Києва від 16.11.2007 р. у справі № 3-42156 судом було встановлено, що гр.. Доровський В.І. 12.10.2007 р. приблизно о 19:10 год., керуючи транспортним засобом, автомобілем Шкода Октавія, державний номерний знак АА 0297 ЕА, рухаючись в м. Переяслав-Хмельницький по вул. Б. Хмельницького не вибрав безпечну швидкість руху, не врахував дорожню обстановку, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем Хюндай Соната, державний номер ВВ 9871 АЕ. В результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження.

Розглянувши обставини справи, колегія погоджується із висновком господарського суду щодо допущення Святошинським районним судом м. Києва технічної описки в даті постанови від 16.11.2008 р., зважаючи на те, що описані в ній події, мали місце у 2007 році, а на момент розгляду адміністративного матеріалу та даної справи судом - 16.11.2008 р. ще не наступило. Постанова суду загальної юрисдикції є процесуальним документом, прийнятим за наслідками розгляду справи про адміністративне правопорушення, у даному разі — порушення Правил дорожнього руху.

Статтями 33, 34 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Залучену до матеріалів справи постанову Святошинського районного суду м. Києва від 16.11.2007 р. слід вважати належним та допустимим доказом вини Доровського В.І, у скоєному ДТП, що призвели до спричинення збитку власнику взятого позивачем під страховий захист автомобіля та її відшкодування потерпілій особі.

Враховуючі зазначене, у даному випадку відсутні підстави для призначення судової експертизи щодо встановлення наявності порушень правил дорожнього руху в діях Домбровського В.І.

Через канцелярію суду представником відповідача подано письмове клопотання про зупинення розгляду справи №46/77 в зв’язку із оскарженням Доровським В.І. постанови Святошинського районного суду м. Києва від 16.11.2008 р. (2007 р.) по справі №3-42156.

Клопотання задоволенню не підлягає, оскільки постанова Святошинського районного суду м. Києва від 16.11.2008 р. (2007 р.) по справі №3-42156 набула законної сили з моменту її прийняття.

Що стосується розміру стягнення, колегія звертає увагу на те, що у справі містяться матеріали замовленого позивачем автотоварознавчого дослідження у Приватного підприємства "Науково-дослідна лабораторія судових експертиз" (висновком № 269/5 від 02.11.2007 р), яким встановлено вартість матеріального збитку, заподіяного власникові автомобіля Хюндай Соната, державний номер В А 9871 АЕ внаслідок його пошкодження без врахування витрат товарознавчої експертизи та з урахуванням зносу деталей станом на момент її проведення, що становить 106 524,44 грн.

Дане дослідження проведено спеціалістом, який має кваліфікацію судового експерта за спеціальністю 12.2 "Визначення вартості автомототранспорту та розміру матеріального збитку, заподіяного власнику транспортного засобу", і який як свідчать матеріали справи, під час проведення дослідження керувався Методикою товарознавчої експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів, затвердженою наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 08.12.2004 р. № 1375/2732, а у п. 1.2 дослужувалося питання визначення ринкової вартості.

За таких обставин колегія визнає необґрунтованими доводи відповідача про недоведеність розміру завданої при дорожньо-транспортній пригоді шкоди, оскільки висновки автотоварознавчого дослідження ґрунтуються на неправильних розрахунках та проведені з порушенням встановленого порядку (методики) проведення товарознавчої експертизи, та до уваги їх не приймає.

Згідно ч. 1 ст. 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків.

Частиною 1 ст. 1191 ЦК України встановлено, що особа, яка відшкодувала шкоду, заподіяну іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлено законом.

Виходячи з положень ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України "Про страхування" до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

За таких обставин судова колегія приходить до висновку про обгрунтованість заявлених позовних вимог у відповідності до вимог ст.ст.993, 1172, 1191 ЦК України, ст. 27 Закону України "Про страхування" та переходу до позивача права регресної вимоги до відповідача щодо сплати залишку страхового відшкодування, а тому вважає, що господарський суд обґрунтовано задовольнив позов.

Відповідачем в обґрунтування власної позиції належних доказів у відповідності до вимог ст.ст.33-34 ГПК України не надано, доводів позовної заяви не спростовано, тому апеляційна скарга визнається колегією необгрунтованою, і задоволенню не підлягає.

Враховуючи вищевикладене, колегія вважає, що оскаржуване рішення відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам справи та зібраним у справі доказам на час його прийняття, підстав для його скасування або зміни не вбачається.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1.          Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю „Квіза Трейд” залишити без задоволення.

2.          Рішення господарського суду м. Києва від 18.06.2008 р. у справі №46/77 залишити без змін.

3.          Матеріали справи №46/77 повернути до Господарського суду м. Києва.

Головуючий суддя

Судді