ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.04.2008 р.                                                                      Справа №22/374

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Харківнафтопродукт", м. Харків

до Закритого акціонерного товариства "Торговий дім "Укртатнафта", м.Кременчук

третя особа:Товариство з обмеженою відповідальністю "Татарстан-Експорт", м. Київ

про стягнення 16 962,93 грн.

Суддя Георгієвський В.Д.

Представники:

від позивача: не з'явився

від відповідача: Полоненко О.А. ( за дов. №55 від 24.12.2007р.)

від третьої особи: не з'явився

Справа прийнята до провадження після зміни складу суду відповідно ухвали заступника голови суду від 21.04.08р.

Суть спору: Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Харківнафтопродукт" звернулося до Господарського суду Полтавської області з позовною заявою про стягнення з Закритого акціонерного товариства "Торговий дім "Укртатнафта" суми нестачі дизпалива з урахуванням інфляційних в розмірі 16 962,93 грн. та судових витрат.

Представник позивача в судове засідання не з"явився, будучи належним чином повідомлений про день і час розгляду справи.

Відповідно до ст.75 ГПК України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

В обґрунтування позову в позовній заяві, запереченнях на відзив (лист від 13.09.2006р. за №1038), поясненнях позивача (лист від 04.12.2006р. за № 1291, лист 07.03.2008р. за № 08/н/4) Позивач посилається на те, що актом приймання нафтопродуктів по кількості № 56 від 17.05.2005р., № 56/1 від 18.05.2005р., актом експертизи № 1-55 від 19.05.2005р. встановлено понаднормативну недостачу 5452 кг дизпалива, що надійшло у вагоно-цистерні № 79520250. Крім того, Позивач зазначає, що недостача виникла внаслідок невиконання Відповідачем –ЗАТ "Торговий дім "Укртатнафта", який є вантажовідправником вказаного нафтопродукту, зобов’язань з відвантаження нафтопродуктів в належній кількості.

Відповідач проти позову заперечує з підстав, вказаних у відзиві на позовну заяву (лист №17-1112/23ю/1170 від 14.08.2006р.), додатковому відзиві на позовну заяву (лист №17-1651/23ю/1911 від 02.11.2006р.), додатковому відзиві на позовну заяву (лист №17-482/23ю-552 від 27.03.2007р.), запереченнях по справі (лист №17-381/23ю-476 від 24.03.2008р.), та просить суд відмовити Позивачу в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Розглянувши наявні матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд-

ВСТАНОВИВ:

За умовами генерального договору поставки нафтопродуктів №33/05ТЭ від 26.01.2005р. (далі - Генеральний договір) та додаткової угоди №33 від 13.05.2005р. до даного Генерального договору, укладених між ТОВ "Торговий дім "Харківнафтопродукт" (Позивачем) та ТОВ "Татарстан-Експорт" (Третя особа), Третя особа взяла на себе зобов’язання здійснити Позивачу поставку нафтопродуктів на умовах FCA- станція Кагамлицька ПЗ (згідно з "ІНКОТЕРМС-2000").

Згідно з умовами Генерального договору послуги по відвантаженню та доставці до станції призначення, вказаних Покупцем в заявці, здійснюються Вантажовідправником, з якими Продавцем укладений відповідний договір (п.4.6. Генерального договору). Датою відвантаження товару, за умови відвантаження залізничним транспортом, є дата відмітки станції Кагамлицька, зазначена в залізничній накладній (п.4.8. Генерального договору). Згідно з п. 4.9. Генерального договору товар вважається поставлений Постачальником та прийнятий Покупцем по кількості і якості, а право власності на Товар таким, що перейшло від Постачальника до Покупця в момент підписання документів, передбачених п. 4.8. Договору (тобто з моменту оформлення залізничної накладної). Після передачі Товару Вантажовідправнику, претензії по кількості та якості пред’являються до Вантажовідправника (п. 6.2. Генерального договору). Вага Товару, зазначена в залізничній накладній та визначена на електронних вагах ЗАТ "Торговий дім "Укртатнафта", є кінцевою та обов'язковою для обох сторін (п.6.3. Генерального договору).

12.05.2003 р. між ЗАТ "Торговий дім "Укртатнафта" (Відповідачем) та ТОВ "Татарстан-Експорт" (Третьою особою) було укладено договір № ТД-10252 (далі –Договір) предметом якого є надання послуг по оформленню прийманню, відвантаженню вантажів по договорам замовника (ТОВ „Татарстан-Експорт”) з третіми особами по території України.          На виконання умов вказаного Договору та Генерального договору Відповідач відвантажив у вагоно-цистерну № 79520250 дизпаливо в кількості 103 650 кг та уклав від свого ім’я договір перевезення нафтопродукту в цистерні № 79520250 з Південною залізницею.

Згідно п. 2.1.1. Договору укладення договору перевезення із залізницею є обов’язком Відповідача. Факт укладення договору перевезення Відповідачем із Південною залізницею підтверджено залізничною накладною № 43571620 від 15.05.2005 року, квитанцією в прийманні вантажу № 43571620 від 15.05.2005 року та відомістю номерів ЗПП від 15.05.2005 року.

У відповідності до п. 2.2. Договору ЗАТ „Торговий дім „Укртатнафта” вважається таким, що належним чином виконало свої обов’язки в частині надання послуг по оформленню і відвантаженню нафтопродуктів з моменту приймання вантажу до перевезення. Момент приймання вантажу визначається відміткою залізниці в квитанції про приймання вантажу.

Факт належного виконання своїх обов’язків по Договору з боку ЗАТ „Торговий дім „Укртатнафта” підтверджується квитанцією в прийманні вантажу № 43571620 від 15.05.2005 року.

Згідно Договору ТОВ „Татарстан-Експорт” здійснює передачу нафтопродукту ЗАТ „Торговий дім „Укртатнафта” шляхом завантаження в залізничні цистерни.

Факт відповідності маси дизельного палива зазначеного в перевізних документах масі фактично завантаженій ТОВ „Татарстан-Експорт” в цистерну № 79520250 підтверджується квитанцією зважування від 15.05.2005 р. на електронних вагах вантажопідйомністю 200 тон - інформаційно-вимірювальній системі „SCALEX-2200” та актом експертизи № В-2316/4 від 15.05.2005 року Кременчуцького відділення Полтавської торгово-промислової палати. Факт належності зазначеного засобу вагоновимірювальної техніки підтверджено матеріалами справи, зокрема Технічним паспортом вагів, керівництвом з експлуатації, свідоцтвом про метрологічну атестацію, свідоцтвом про повірку.

Відвантаження нафтопродукту, зважування та опломбування вагоно-цистерни ЗПП № 6556071, №6556019 здійснювалось за участю представника залізниці, опломбована вагоно-цистерна № 79520250 була прийнята під охорону залізницею (стрілком ВОХР), що підтверджено наявними матеріалами справи, зокрема, квитанцією про прийманні вантажу до перевезення та відомістю номерів ЗПП.

Претензій з приводу неналежного виконання зобов’язань по Договору від ТОВ „Татарстан-Експорт” до ЗАТ „Торговий дім „Укртатнафта” не надходило.

Копії всіх вищевказаних документів додані до матеріалів справи, оригінали оглянуті в судовому засіданні.

Відповідно до офіційних правил тлумачення торгівельних термінів Міжнародної торгової палати ІНКОТЕРМС (редакція 2000 року) при поставці на умовах FCA поставка вважається здійсненою: а) коли товар завантажений у транспортний засіб, наданий перевізником, що призначений покупцем, чи іншою особою, що діє від імені останнього, якщо названим місцем поставки є площа продавця; б) коли товар наданий у розпорядження перевізника чи іншої особи, призначеної покупцем або обраної продавцем, не розвантаженим з транспортного засобу продавця, якщо назване місце перебуває за межами площ продавця, при цьому у випадку укладення продавцем договору з перевізником всі ризики перевезення покладаються на покупця. Також, покупець несе всі ризики втрати чи пошкодження товару з моменту, коли товар є поставленим відповідно до наведених вище положень.

Згідно з п. 4.2 Договору Відповідач не несе відповідальності за недостачу вантажу, яка виникла після передачі транспортній організації (перевізнику), тобто залізниці. Вагою відвантаженого нафтопродукту вважається вага, вказана в перевізних документах.

Виходячи з наявних в справі матеріалів суд приходить до висновку про належне виконання Відповідачем своїх обов’язків як вантажовідправника та про відсутність правових підстав для покладення на нього відповідальності.

Як вбачається з матеріалів справи, вагоно-цистерна № 79520250 прибула на станцію Богодухів 17.05.2005р. (про що свідчить відмітка у відповідній графі залізничної накладної №43571620 від 15.05.2005р.) та була видана Позивачу без перевірки в порядку ст. 52 Статуту залізниць України (про що свідчить відмітка в графі 6 залізничної накладної №43571620 від 15.05.2005р.).

Позивач на підтвердження факту недостачі посилається на акт приймання нафтопродуктів по кількості № 56 від 17.05.2005р. згідно з яким маса понаднормативної недостачі дизпалива у вагоно-цистерні № 79520250 склала 5452 кг (Позивачем було визначено масу нафтопродуктів за допомогою уровньомера ультразвукового портативного (УУП1-М1)), акт приймання нафтопродуктів по кількості №56/1 від 18.05.2005р., акт експертизи № 1-55 від 19.05.2005р.

При дослідженні вказаних актів та інших матеріалів справи судом встановлено, що приймання нафтопродуктів Позивачем здійснювалось з грубим порушенням вимог єдиного порядку приймання нафтопродуктів за кількістю, що надійшли залізницею, встановлених «Інструкцією про порядок приймання, транспортування, зберігання, обліку і відпуску нафтопродуктів на підприємствах і в організаціях України»№ 81/38/101/235/122 від 02.04.1998 року (надалі-Інструкція №81), в актах виявлено цілий ряд недоліків та розбіжностей в наслідок чого вони не приймаються до уваги судом як належний доказ факту недостачі, з огляду на наступне.

Єдиним документом, що є належним доказом факту недостачі, є Акт приймання нафтопродуктів за кількістю 5-НП передбачений Інструкцією № 81. Складання Позивачем 17.05.2005 р. акту „первинного” приймання № 56 не передбачено Інструкцією № 81, так само в чинному законодавстві не існує поняття акт „первинного” приймання.

Акт №56 від 17.05.2005р. складено з грубим порушенням вимог п.4.1.3.19 Інструкції № 81: п. 9 „Масса груза определена” - не зазначено метод визначення маси вантажу; п.12. - не вказано час початку та час закінчення приймання вантажу; п.13. „при вскрытии цистерн и проверке массы оказалось следуещее”, заповнено, що протирічить твердженню Позивача, що цистерна не відкривалась; не заповнені графи "уровень заполнения", "плотность", "температура", "содержание воды", "масса нетто", "результат: недостача всего, сверхнормативная недостача".

Позивачем порушено порядок прийомки нафти та нафтопродуктів, який визначається Інструкцією №81, зокрема: п. 4.1.3.19 Інструкції №81 передбачено, що на всі поставлені нафтопродукти складається „Акт прийомки нафтопродуктів за кількістю” в день надходження нафтопродуктів та затверджується керівництвом не пізніше наступного дня після його складання. Відповідно до накладної № 43571620 в графі „Оформлення видачі вантажу” зазначена дата 17.05.2005 року. Акт прийомки нафтопродуктів за кількістю № 56/1, який мається в справі складений 18.05.2005 року. В зазначеному Акті також зазначається час видачі вантажу, а саме 17.05.2005 року.

Таким чином, позивачем було складено акт прийомки нафтопродуктів за кількістю на день пізніше, ніж як то передбачено чинним законодавством.

Позивач не надав доказів проведення звірення маси нафтопродуктів після зливу з масою в резервуарі, як того вимагає п. 4.1.3.15 Інструкції. Також Позивачем не надано доказів належного зберігання нафтопродуктів від часу прийняття вагоно-цистерни від залізниці 17.05.2005 р. до часу прийняття нафтопродуктів за кількістю 18.05.2005 р. Сам факт того, що основною діяльністю ТОВ «Торговий дім «Харківнафтопродукт»- надання послуг по збереженню нафтопродуктів, не є належним доказом схоронності нафтопродуктів та неможливості доступу до них сторонніх осіб.

Згідно зі ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Зазначені вище обставини у своїй сукупності свідчать про те, що Позивачем не доведено належними доказами факт схоронності (збереження) вантажу в період з 17.05.2005р. по 18.05.2005р., факт неможливості доступу до вантажу сторонніх осіб, факт понаднормативної недостачі дизпалива у вагоно-цистерні № 79520250.

Посилання Позивача на визначення маси вантажу без врахування погрішностей є безпідставним і необгрунтованим, оскільки, зважування на електронних вагах –інформаційно-вимірювальній системі „SCALEX-2200” проводилось з врахуванням похибки вимірювання, похибка вимірювання визначалась відповідно до свідоцтва про повірку засобу вимірювання.

Таким чином, всупереч ст.33 ГПК під час розгляду справи, Позивачем не було доведено обґрунтованості та правомірності заявлених позовних вимог.

За таких обставин, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову. На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.43,49,82-85 ГПК України суд,-

ВИРІШИВ:

1.          В задоволенні позовних вимог ТОВ "Татарстан-Експорт" до ЗАТ "Торговий дім "Укртатнафта" відмовити.

Суддя                                                                      В.Д. Георгієвський