ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

02.12.08 р.                     Справа № 11/74

Господарський суд Донецької області у складі головуючого судді Л.Ф.Чернота

при секретарі судового засідання Руденко Ю.В.

За участю представників:

від позивача: не з’явився

від відповідача: не з’явився

Розглянув у відкритому судовому засіданні справу:

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю „СВК” м. Донецьк

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю „АСАЛ-СТРОЙ” м. Донецьк

про стягнення суми в розмірі 73 793,00грн., штрафу в розмірі 32 160грн., 3% річних в розмірі 888,90грн., витрат за послуги адвокату в розмірі 5 878,05грн.

за зустрічним позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю „АСАЛ-СТРОЙ” м. Донецьк

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю „СВК” м. Донецьк

про стягнення неустойки в розмірі 8% за прострочку поставки продукції за Договором поставки № 23/04/08 від 23.04.2008р., укладеним між ТОВ „СВК” та ТОВ „АСАЛ-СТРОЙ” в розмірі 10 720,00грн.

У судовому засіданні оголошено перерву,

з 28.10.2008р. по 17.11.2008р.,

згідно ст. 77 ГПК України

В С Т А Н О В И В:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю „СВК” м. Донецьк звернувся до господарського суду до відповідача, Товариства з обмеженою відповідальністю „АСАЛ-СТРОЙ” м. Донецьк про стягнення заборгованості в розмірі 73 793,00грн., штрафу в розмірі 32 160грн., річних відсотків в розмірі 888,90грн.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на копію договору № 23/04/08 від 23.04.2008р., копію специфікації №1 до договору № 23/04/08 від 23.04.2008р., копію довіреності серії ЯНЖ № 937578 від 05.05.2008р., копію накладної № 25 від 06.05.2008р., договір про надання юридичної допомоги, неналежне виконання відповідачем умов договору та інше.

Відповідач надав відзив № 54 від 22.09.2008р., в якому заперечує проти стягнення штрафу та 3% річних, посилаючись на ст.ст. 549, 611 ЦК України. Повідомив про погашення суми в розмірі 73 793,00грн.

Від позивача надійшла заява про долучення додаткових документів до матеріалів справи. Суд розглянув заяву та долучив до справи.

03.10.2008р. через канцелярію суду надійшла зустрічна позовна заява ТОВ „АСАЛ-СТРОЙ” до ТОВ „СВК” про стягнення неустойки в розмірі 8% за прострочку поставки продукції за Договором поставки № 23/04/08 від 23.04.2008р. в розмірі 10 720,00грн.

В обґрунтування зустрічних позовних вимог ТОВ „АСАЛ-СТРОЙ” посилається на Положення „Про поставку продукції виробничо-технічного призначення”, затвердженого постановою Ради Міністрів СРСР від 25.07.1988р. № 888, на порушення ТОВ „СВК” строків поставки продукції.

ТОВ „СВК” надав відзив на зустрічний позов, в якому проти зустрічних вимог заперечує, посилаючись на те, що Положення „Про поставку продукції виробничо-технічного призначення”, затвердженого постановою Ради Міністрів СРСР від 25.07.1988р. № 888 не входить до переліку документів, які встановлюють підстави та порядок застосування господарських санкцій.

Представників сторін було ознайомлено з правами та обов’язками у відповідності із ст.22 Господарського процесуального кодексу України.

У судовому засіданні складено протокол, який долучено до матеріалів справи.

Відповідно до ст.33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Справа слуханням була відкладена, згідно ст.ст. 69, 77 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін, господарський суд встановив, що 23.04.2008р. між сторонами укладений договір № 23/04/08 (далі по тексту – Договір), згідно п. 1 якого продавець поставляє Покупателю труби водо-газопровідні ГОСТ 3262-75, електросварні ГОСТ 10705, профільні ГОСТ 8639-82 (квадратні труби), ГОСТ 8645-68 (прямокутні труби), в асортименті. Відправка металопродукції здійснюється за фізичною вагою.

Відповідно до п. 3 договору ціна на продукцію та строки оплати вказані у специфікації на кожну партію металопродукції, що поставляється.

Згідно п. 4 договору оплата здійснюється шляхом перерахування грошових коштів на р/р Продавця. Умови оплати обумовлюються у специфікації.

Договір підписаний сторонами без розбіжностей та зауважень.

На момент розгляду справи до матеріалів справи не надано а ні змін, ні доповнень щодо виконання умов договору, крім тих, що надано до позову.

Із матеріалів справи вбачається, що сторонами у специфікації №1 до договору 23/04/08 від 23.04.08р. погоджено вартість продукції та строки оплати (до 20.05.2008р.) за Договором.

Позивачем здійснено поставку продукції згідно накладної № 25 від 06.05.2008р. на суму 166 465,19грн., яка отримана відповідачем через Автухова Сергія Івановича згідно довіреності серії ЯНЖ № 937578 від 05.05.2008р.

Позивачем виставлений рахунок № 30 від 06.05.2008р. на суму 166 465,19грн.

Відповідач частково оплатив поставлену продукцію на суму 92 672,19ргн., що підтверджується платіжними дорученнями № 164 від 04.06.2008р., № 184 від 12.06.2008р.

Крім того, відповідачем в процесі судового розгляду відповідно до банківської виписки оплачено 75 000,00грн. згідно рахунку № 30 від 06.05.2008р.

Згідно вимог ст. ст. 525, 615 Цивільного кодексу України одностороння відмова від виконання зобов’язання і одностороння зміна умов договору не допускаються.

Зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст.526 ЦК України).

Зобов’язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст.599 ЦК України).

У зв’язку з врегулюванням спору між сторонами щодо стягнення суми в розмірі 73 793,00грн., провадження по справі в частині стягнення суми в розмірі 73 793,00грн. підлягає припиненню на підставі п. 1-1 ст. 80 ГПК України.

Щодо стягнення штрафу в розмірі 32 160,00грн., то згідно п. 9 Договору та специфікації №1 до договору, у випадку неуплати продукції до 20.05.2008р., стягується штрафні санкції в розмірі 20% від суми специфікації.

Відповідно до ст. 230 господарського кодексу України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

У разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов'язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов'язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг) (ч. 4 ст. 231 ГК України).

Отже, сторонами узгоджено всі істотні умови Договору, в тому числі і щодо стягнення саме штрафу.

Відповідачем не здійснено своєчасну оплату поставленої продукції відповідно до строків, передбачених п. 9 Договору та специфікацією №1 до Договору (до 20.05.2008р.).

Позивачем нарахований штраф в сумі 32 160,00грн. відповідно до п. 9 Договору та специфікації №1 до даного Договору, тому, позовні вимоги про стягнення штрафу в сумі 32 160,00грн. підлягають задоволенню.

Відносно вимог позивача про стягнення з відповідача 3% річних, то згідно з положеннями ст.625 Цивільного кодексу України, за наявності боргу, позивач має право на стягнення з відповідача даного боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочки, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

З матеріалів справи вбачається, що позивач просить стягнути саме 3% річних.

Тому, позовні вимоги про стягнення 3% річних в сумі 888,90грн., підлягають задоволенню.

Позивач просить стягнути витрати за послуги адвоката в розмірі 5 878,05грн.

Відповідно до ст. 48 ГПК України витрати, що підлягають сплаті за послуги адвоката, визначаються у порядку, встановленому Законом України „Про адвокатуру”.

Статтею 44 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що до складу судових витрат входять послуги адвоката. В контексті цієї норми, судові витрати за участь адвоката при розгляді справи підлягають сплаті лише в тому випадку, якщо вони сплачені адвокату стороною, котрій такі послуги надавались.

Поняття особи, яка є адвокатом наводиться у статті 2 Закону України “Про адвокатуру”.

Згідно свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю № 2493 Бичков Олег Євгенович має право на заняття адвокатською діяльністю.

До матеріалів справи позивачем наданий акт виконаних робіт щодо надання послуг адвоката по наданню юридичної допомоги згідно з договором № 10-07/2007 від 18.08.2008р., акт виконання робіт за договором № 10-07/2007 від 16.10.2008р., договір № 10-07/2007 від 10.07.2007р., копію додаткової угоди від 12.07.2008р. до договору № 10-07/2007 про надання юридичної допомоги, додаткову угоду до договору № 10-07/2007 про надання юридичної допомоги від 14.10.2008р., копію прибуткового касового ордеру про оплату послуг адвоката в розмірі 5 342,05грн., копію квитанції до прибуткового касового ордеру від 15.10.2008р. про оплату суми в розмірі 536,00грн.

Отже, позивачем надані докази відповідно до ст. ст. 33, 36 ГПК України про оплату послуг саме адвокату.

З огляду на вищевикладене, витрати адвоката підтверджені матеріалами справи, тому вимоги про стягнення витрат за послуги адвокату в розмірі 5 878,05грн.підлягають задоволенню.

Позивач не надав доказів у розумінні ст. 66 Господарського процесуального кодексу України, тобто не довів підстав забезпечення позову та доказів про те, що невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду, не надано перелік майна, яке знаходиться у власності відповідача, тому клопотання про накладення арешту на грошові рахунки на суму 106 841,90грн., безпідставне.

Крім того, відповідач оплатив розмір боргу.

03.10.2008р. через канцелярію суду надійшла зустрічна позовна заява ТОВ „АСАЛ-СТРОЙ” до ТОВ „СВК” про стягнення неустойки в розмірі 8% за прострочку поставки продукції за Договором поставки № 23/04/08 від 23.04.2008р. в розмірі 10 720,00грн.

Ухвалою від 06.10.2008р. суд прийняв зустрічну позовну заяву для сумісного розгляду з первісним позовом.

В обґрунтування зустрічних позовних вимог ТОВ „АСАЛ-СТРОЙ” посилається на Положення „Про поставку продукції виробничо-технічного призначення”, затвердженого постановою Ради Міністрів СРСР від 25.07.1988р. № 888, на порушення ТОВ „СВК” строків поставки продукції.

ТОВ „СВК” надав відзив на зустрічний позов, в якому проти зустрічних вимог заперечує, посилаючись на те, що Положення „Про поставку продукції виробничо-технічного призначення”, затвердженого постановою Ради Міністрів СРСР від 25.07.1988р. № 888 не входить до переліку документів, які встановлюють підстави та порядок застосування господарських санкцій.

ТОВ „АСАЛ-СТРОЙ” посилається на ст. 57 розділу „майнова відповідальність” даного Положення, згідно якого за прострочку поставки постачальник оплачує покупцю неустойку в розмірі 8% вартості непоставленої в строк продукції з окремих найменувань номенклатури (ассортименту).

Дія даного Положення розповсюджується на відносини між державними, кооперативними та іншими громадськими підприємствами з поставок продукції (включая поставку на внутрішньому ринку, якщо інше не передбачено законодавством), крім сільськогосподарської продукції, що реалізується за договорами контрактації.

З матеріалів справи вбачається, що поставку продукції здійснено за накладною № 25 від 06.05.2008р., тоді як строк поставки за специфікацією №1 – 26.04.2008р.

Отже, ТОВ „СВК” дійсно несвоєчасно поставлено продукцію.

Але, між сторонами складені цивільні правовідносини відповідно до умов Договору 23/04/08 від 23.04.2008р.

Умовами договору № 23/04/08 від 23.04.2008р. не передбачена відповідальність сторін на підставі Положення „Про поставку продукції виробничо-технічного призначення”, затвердженого постановою Ради Міністрів СРСР від 25.07.1988р. № 888.

Отже, сторони не дійшли згоди щодо застосування даного положення при порушенні строків поставки продукції відповідно до ст. ст. 230, 231 Господарського кодексу України.

ТОВ „АСАЛ-СТРОЙ” не надав доказів у розумінні ст. ст. 33, 36 ГПК України щодо правового обґрунтування застосування Положення „Про поставку продукції виробничо-технічного призначення”, затвердженого постановою Ради Міністрів СРСР від 25.07.1988р. № 888, до даних правовідносин.

Тому, зустрічні позовні вимоги про стягнення неустойки в розмірі 8% за прострочку поставки продукції за Договором поставки № 23/04/08 від 23.04.2008р. в розмірі 10 720,00грн., задоволенню не підлягають.

Господарські витрати підлягають розподілу в порядку, що передбачений ст.49 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 525, 526, 599, 615, 625 Цивільного кодексу України, ст.ст. 230, 231 Господарського кодексу України та на підставі ст.ст.42, 43, 22, 33, 36, 43, 44, 48, 49, 60, 66, 77, п. 1-1 ст. 80, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги – задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю „АСАЛ-СТРОЙ” м. Донецьк (вул. Магдебурзька, 1б, м. Донецьк, 83038, п/р № 31000 в ЗАТ „Донгорбанк”, МФО 334970, код 35343347) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю „СВК” м. Донецьк (пр-т. Ілліча, 101, м. Донецьк, 83053, вул. Хірургічна, 22, м. Донецьк, 83096, п/р № 531 у Донецькому відділенні АКБ „Правекс-банк” м. Донецьк, МФО 321983, код 32727728) штраф в розмірі 32 160,00грн., 3% річних в сумі 888,90грн., витрати за послуги адвокату в розмірі 5 878,05грн., витрати по сплаті державного мита в розмірі 1068,42грн., витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в розмірі 118,00грн.

Припинити провадження по справі в частині стягнення суми в розмірі 73 793,00грн.

У задоволенні зустрічних позовних вимог – відмовити.

Видати наказ.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття.

Суддя

Надруковано 4 примірники:

позивачу 2

відповідачу 1

у справу № 11/74