КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.10.2008                                                                                           № 31/228

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:          Отрюха Б.В.

суддів:

при секретарі:

За участю представників:

від позивача – представник не з’явився

від відповідача– представник не з’явився

від відповідача – Тітова Л.І. – юр.

від відповідача – Мартиросов В.І. – представник за довір.

від відповідача – Суркова Л.П. – юр.

від відповідача – представник не з’явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Акціонерне товариство закритого типу "Київсоюзшляхпроект"

на рішення Господарського суду м.Києва від 03.07.2008

у справі № 31/228

за позовом                               Акціонерне товариство закритого типу "Київсоюзшляхпроект"

до                                                   Міністерство промислової політики України

Регіональне відділення Фонду державного майна України по Харківській області

ЗАТ "Грантполіс"

ЗАТ "Страхова компанія "Грантсервіс"

ВАТ "Український гірничий інститут по проектуванню підприємств рудної, флюсової, вогнетривкої сировини та будівельних матеріалів"

про                                                  визнання недійсним актів та повернення акцій

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду м. Києва від 03.07.2008р. у справі №31/228 в задоволенні позовних вимог було відмовлено повністю.

Не погоджуючись з рішенням суду позивач звернувся з апеляційною скаргою та просить його скасувати, оскільки вважає, що воно було прийнято з порушенням вимог чинного законодавства та не відповідає дійсним обставинам справи.

Розглянувши у судовому засіданні апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін, колегією встановлено наступне:

На виконання Указу Президента України від 15.06.1993 року № 210 „Про корпоратизацію підприємств", та наказу Міністерства Економіки України „Про затвердження переліку підприємств, що підлягають корпоратизації" від 27.08.1993 року №54 на підставі положення „Про порядок корпоратизації підприємств", затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 05.07.1993 року, Міністерством промисловості України було видано Наказ „Про створення відкритого акціонерного товариства „Український гірничий інститут по проектуванню підприємств рудної, флюсової вогнетривкої сировини та будівельних матеріалів" - ВАТ „Укргіпроруда" від 01.08.1994 року № 253.

30.12.1994 року регіональним відділенням Фонду державного майна України по Харківській області (далі РВ ФДМУ) було прийнято рішення у формі Наказу № 937-П про приватизацію державного відкритого акціонерного товариства „Укргіпроруда".

13.01.1995 року, відповідно до чинного законодавства, РВ ФДМУ по Харківській області було опубліковано повідомлення про приватизацію державного ВАТ „Укргіпроруда", в ході якої акції товариства, відповідно до „Положення про застосування способів приватизації майна державних підприємств" від 04.02.1993 року № 56 в редакції станом на вересень 1994 року, реалізовувалися:

- працівникам об'єкта приватизації за приватизаційні майнові сертифікати;

- громадянам України, інвестиційним фондам та довірчим товариствам - шляхом відкритого продажу за приватизаційні майнові сертифікати;

- продаж нереалізованих за приватизаційні майнові сертифікати акцій

здійснювався за грошові кошти.

Позивач звернувся до господарського суду з позовом, в якому просив визнати недійсним План розміщення акцій ВАТ „Укргіпроруда", наказ РВ ФДМУ по Харківській області № 937-П від 30.12.1994р. „Про приватизацію Державного ВАТ „Укргіпроруда", рішення комісії по продажу акцій, оформлене протоколом № 4 від 19.01.1998р. та затвердженого наказом РВ ФДМУ по Харківській області № 91-П від 26.01.1998р., наказ РВ ФДМУ по Харківській області № 91-П від 26.01.1998р. та зобов'язати ЗАТ СК „Грантсервіс" повернути у власність держави в особі РВ ФДМУ по Харківській області акції ВАТ „Укргіпроруда" 2 750 000 шт., що складає 78,21% статутного фонду; зобов'язати ЗАТ „Грантполіс" внести зміни до реєстру ВАТ „Укргіпроруда" шляхом списання з рахунку ЗАТ СК „Грантсервіс" акцій ВАТ „Укргіпроруда" в кількості 2 750 000 шт., що складає 78,21% статутного фонду, на рахунок РВ ФДМУ по Харківській області. При цьому у якості порушень законодавства Позивач вказув на наступне:

- Процес приватизації ВАТ „Укргіпроруда" був розпочатий без отримання

відповідного погодження з боку КМУ;

- Зміст плану розміщення акцій є незаконним та безпідставним, затверджений без

обов'язкового використання секторного аналізу економіки;

- План розміщення акцій затверджено із порушенням строків такого затвердження.

Рішенням господарського суду м. Києва від 03.07.2008р. в задоволенні позову було відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій підставами його скасування скасування, зокрема, зазначає:

1- неправильне застосування судом першої інстанції п.2.4. Державної програми приватизації на 1994р. та помилковий висновок суду про те, що для приватизації акцій ВАТ „Укргіпроруда” не потрібно отримувати згоду Кабінету Міністрів України;

2- порушення абз.9 ч.1 ст.2 Закону України „Про приватизацію майна державних підприємств” та помилкове визнання судом першої інстанції того, що інформація з приводу приватизацій акцій ВАТ „Укргіпроруда” належним чином публікувалась в ЗМІ;

3- неправильне застосування судом першої інстанції абз. 3 розділу VIII наказу Фонду державного майна України від 10.11.1992 року № 476 „Про затвердження Положення про план приватизації” шляхом визнання в рішенні суду законності затвердження Плану розміщення акцій ВАТ „Укргіпроруда”;

4- апелянт вважає, що суд помилково прийшов до висновку про необов’язковість проведення секторального аналізу економіки під час приватизації акцій ВАТ „Укргіпроруда”, що є порушенням норм Державної програми приватизації на 1994 рік;

5- помилковий висновок суду щодо відсутності порушень законодавства щодо строків затвердження плану розміщення акцій ВАТ „Укргіпроруда”;

6- порушення прав позивача під час приватизації акцій ВАТ „Укргіпроруда”.

Дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази, колегія приходить до висновку про те, що підстав для задоволенні апеляційної скарги немає, а рішення суду першої інстанції відповідає нормам чинного законодавства та обставинам справи, виходячи із наступного:

Відповідно до п. 2.4. Державної програми приватизації на 1994 рік, затвердженої Постановою ВРУ від 26.0101994р., за погодженням з Кабінетом Міністрів України приватизуються у тому числі галузеві головні і територіальні науково-дослідні, проектні, проектно-конструкторські та конструкторсько-технологічні організації, підрядні реставраційні підприємства.

Доказами віднесення ВАТ „Укргіпроруда” до даної категорії підприємств позивач вважає Статут ВАТ „Укргіпроруда” та інформацію, яка розміщена на офіційній Інтернет-сторінці ВАТ „Укргіпроруда”, тобто на думку позивач факт належності ВАТ „Укргіпроруда” до проектних та проектно-конструкторських установ України є загальновідомим фактом, та не потребує доказування в силу ст. 35 ГПК України.

Відповідно до ст.35 ГПК України обставини, визнані господарським судом загальновідомими, не потребують доказування. Відповідно до ст.34 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Розглянувши доводи позивача, колегія не вважає загальновідомим факт належності ВАТ „Укргіпроруда” до проектних та проектно-конструкторських установ на підставі його Статуту та інформації з його Інтернет-сторінки. Позивачем належних доказів віднесення ВАТ „Укргіпроруда" до даної категорії підприємств не надано та необхідності отримання відповідного дозволу КМУ.

Крім того, чинне приватизаційне законодавство не передбачає наслідком відсутності такого погодження КМУ недійсність плану розміщення акцій. Таким чином колегія не вбачається порушень законодавства щодо початку процесу приватизації ВАТ „Укргіпроруда".

Колегія вважає необґрунтованим посилання позивача в апеляційній скарзі на порушення судом першої інстанції ст.2 Закону України „Про приватизацію майна державних підприємств” щодо інформування громадян про порядок приватизації ВАТ „Укргіпроруда”, оскільки матеріали справи містять докази виконання вимог законодавства відносно інформування громадян про приватизаційний процес ВАТ „Укргіпроруда” шляхом оприлюднення такої інформації як в місцевій пресі (газета „Приват кур'єр”), так і в друкованому органі, яким на цей час здійснювалось оприлюднення інформації щодо процесів приватизації на всієї території України („Українська інвестиційна газета”).

Колегія також відзначає, що ст. 2 Закону України „Про приватизацію майна державних підприємств” не містить вимог щодо змісту публікації (іншої форми надання інформації) та щодо засобу масової інформації, за допомогою якого має відбуватись таке інформування громадян.

Отже, суд першої інстанції вірно встановив відсутність порушень вимог чинного законодавства України щодо інформування громадян про приватизаційний процес ВАТ „Укргіпроруда”.

Відповідно до абзацу 3 розділу 8 чинного на момент затвердження Плану розміщення акцій ВАТ „Укргіпроруда" Наказу ФДМУ від 10.11.1992р. № 476 „Про затвердження Положення про план приватизації” продаж об'єктів груп Б, В передбачає їх корпоратизацію, перетворення у відкриті державні акціонерні товариства з наступною реалізацією акцій. До продажу пропонуються контрольні пакети акцій, які дозволяють їх власнику на загальних зборах акціонерів проводити свої рішення, а також пакети акцій. У випадку, коли щодо придбання контрольного пакета акцій об'єкта приватизації не надійшли пропозиції від покупців, орган приватизації пропонує їх до продажу шляхом відкритої підписки на акції.

Позивачем доказів надходження пропозиції від покупців щодо придбання контрольного пакета акцій не надав. Посилання позивача в апеляційній скарзі на об’єктивну неможливість надходження пропозицій від покупців щодо придбання контрольного пакету акцій у зв’язку з відсутністю загальнодоступної інформації про приватизаційний процес ВАТ „Укргіпроруда”, колегія не може прийняти до уваги через відсутність порушень вимог ст. 2 Закону України „Про приватизацію майна державних підприємств” щодо інформування громадян, що було встановлено вище.

Таким чином колегія не вбачає порушень законодавства при затвердженні Плану розміщення акцій ВАТ „Укргіпроруда".

Відповідно до п.3.1. Державної програми приватизації на 1994 рік Міністерство економіки України, Міністерство статистики України, Фонд державного майна України, Антимонопольний комітет України, інші міністерства і відомства разом з Урядом Республіки Крим, обласними, Київською та Севастопольською міськими державними адміністраціями забезпечують проведення секторного аналізу економіки та використання його результатів під час прийняття рішень щодо приватизації окремих об'єктів відповідних галузей економіки.

Для проведення секторного аналізу економіки утворюються міжвідомчі комісії, які діють у відповідних галузях згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 4 серпня 1993 року № 602 „Про проведення секторного аналізу економіки".

Таким чином обов’язок проведення органами державної влади секторального аналізу економіки та врахування його результатів під час прийняття рішень щодо приватизації (зокрема під час затвердження Плану розміщення акцій) стосується лише певних об’єктів, які діють у відповідних галузях економіки, які передбачені в постанові КМУ від України від 4 серпня 1993 року № 602.

Проте позивачем не надано доказів віднесення ВАТ „Укргіпроруда" до окремих об'єктів відповідних галузей економіки, щодо яких повинен проводитися секторний аналіз в обов'язковому порядку.

Відповідно до п.4 Указу Президента України „Про порядок підготовки до продажу акцій відкритих акціонерних товариств, які створені шляхом корпоратизації" від 18.03.1994р. № 98/94 органи приватизації у тижневий строк з дня одержання повідомлення про реєстрацію випуску акцій, інформації про їх випуск та проектів планів розміщення акцій відкритих акціонерних товариств, які створені шляхом корпоратизації, приймають рішення щодо продажу цих акцій, затверджують плани їх розміщення та повідомляють про це засновників. Свідоцтво про реєстрацію випуску цінних паперів ВАТ „Укргіпроруда" було надано 16.09.1994р. План розміщення акцій ВАТ „Укргіпроруда" був затверджений заступником Міністра промисловості у вересні 1994р. тобто в межах встановленого тижневого строку.

Таким чином, колегія не вбачає порушень порядку затвердження плану розміщення акцій ВАТ „Укргіпроруда”.

Позивач також посилається як на підставу своїх позовних вимог на частину 1 статті 1212 ЦК України. Відповідно до зазначеної норми особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно.

Як свідчать матеріали справи ЗАТ СК „Грант сервіс” набув права власності на 2 750 000 шт. акцій ВАТ „Укргіпроруда" у юридичних та фізичних осіб на підставі цивільно-правових правочинів (що засвідчується довідкою ЗАТ „Грантполіс" від 09.06.2008р. та Планом розміщення акцій ВАТ „Укргіпроруда"), а не в результаті приватизації державного майна.

Відповідно до статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Доказів визнання недійсними договорів купівлі-продажу вказаних акцій у судовому порядку позивачем надано не було.

Таким чином відсутні підстави вважати що ЗАТ СК „Грантполіс" є особою, що набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави, а отже й відсутні підстави для витребування пакету акцій у кількості 2 750 000 штук, що складає 78,21% статутного фонду ВАТ „Укргіпроруда", тобто лише його частину, у власність держави та зобов'язання ЗАТ „Грант поліс” до вчинення відповідних дій, щодо внесення змін до реєстру акцій ВАТ „Укргіпроруда”.

Відповідно до ч.1 ст. 1 ГПК України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організацїі), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Відповідно до ч. 1 от. 6 Закону України „Про господарські товариства» (в редакції, чинній як станом на 1995 р., так і на цей час) та ст. 8 Закону України «Про підприємництво” (чинного станом на 1995 р., в редакції, чинній станом на 1995 р.) та матеріалів справи № 31/228 (свідоцтва про державну реєстрацію апелянта) позивач набув прав юридичної особи лише 08.02.1995 р.

Отже, як на момент затвердження „Плану розміщення акцій ВАТ „Укргіпроруда”, так і на момент складання одного з наказів РВ ФДМУ по Харків, обл. (30.12.1994 р.) позивач не являвся „стратегічним інвестором” з підстав його відсутності як юридичної особи взагалі.

Також, відповідно до Статуту позивача такі види господарської діяльності, як проектування кар'єрів, шахт, виконання комплексних проектів гірничо-збагачувальних комбінатів позивач не мав права здійснювати ані в 1995 році, ані в 1996-2007 роках .

Згідно абзацу другого п. 2 Роз'яснень Президії Вищого арбітражного суду України від 26.01.2000 р. № 02-5/35 „Про деякі питання практики вирішення спорів, пов'язаних з визнанням недійсними актів державних чи інших органів” обов'язковою умовою визнання акта недійсним є також порушення у зв'язку з прийняттям відповідного акта прав та охоронюваних законом інтересів підприємства чи організації - позивача у справі. Якщо за результатами розгляду справи факту такого порушення не встановлено, у господарського суду немає правових підстав для задоволення позову.

Відповідно ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Позивач не довів суду першої інстанції факту порушення його законних прав та інтересів актами, прийнятими органами приватизації.

Враховуючи викладене, колегія приходить до висновку про те, що рішення господарського суду м. Києва від 03.07.2008р. є обґрунтованим та відповідає дійсним обставинам справи, а отже підстав для задоволення апеляційної скарги немає.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103, 105 ГПК України, суд –

ПОСТАНОВИВ:

1. Рішення Господарського суду м. Києва від 03.07.2008р. у справі №31/228 залишити без змін, а апеляційну скаргу Акціонерного товариства закритого типу „Киїсоюзшляхпроект” – без задоволення.

2. Матеріали справи №31/228 повернути Господарському суду м. Києва.

Головуючий суддя

Судді