ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

"28" жовтня 2008 р. Справа № 10/383-08

за позовом Закритого акціонерного товариства «Ельфа»

до Приватного підприємства “Фарм-Експресс”

про стягнення 5 696,91 грн.

Суддя Тищенко О.В.

Представники:

Від позивача : Кузьміна Є.Ю. (довіреність від 01.01.08р. № 3/2008)

Від відповідача: не з’явився

Обставини справи:

До господарського суду Київської області надійшла позовна заява Закритого акціонерного товариства «Ельфа»до Приватного підприємства “Фарм-Експресс” про стягнення 5 696,91 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані поставкою відповідачу на підставі договору купівлі –продажу від 23.06.07р. № 23/07-1 та видаткових накладних товару та неналежним виконанням відповідачем свого зобов’язання щодо його оплати. Станом на день звернення позивача до суду з позовом заборгованість відповідача за поставлений товар склала 4728,24 грн.

Крім того, на підставі п.10.2 договору купівлі –продажу та ст.625 ЦК України позивачем нараховано до стягнення з відповідача 376,05 грн. пені, 49,53грн. 3% річних та 543,09грн. інфляційних втрат.

Ухвалою господарського суду Київської області від 26.08.2008р. порушено провадження у справі, розгляд справи призначався на 07.10.2008р.

Ухвалою господарського суду Київської області від 07.10.2008р. на підставі ст.77 ГПК України у зв’язку із неявкою в судове засідання відповідача розгляд справи відкладався на 28.10.2008р. о 12:00год.

В судовому засіданні 28.10.08р. позивач подав Доповнення до позову та письмові пояснення, якими підтримав позов в повному обсязі з підстав викладених в позовній заяві.

Відповідач в судове засідання без поважних причин повторно не з’явився, письмовий відзив не надав, хоча про час, дату, та місце слухання справи був повідомлений належним чином.

В силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов'язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§66 –69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі “Смірнова проти України”).

Відповідно до ст. 75 ГПК України, якщо відзив на позовну заяву і витребувані господарським судом документи не надано, справу може бути розглянуто за наявними в ній матеріалами.

Враховуючи зазначене, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи за відсутності представника відповідача.

Оцінюючи наявні в матеріалах справи та досліджені в судових засіданнях докази, господарський суд вважає позовні вимоги позивача такими, що підлягають задоволенню. При цьому господарський суд виходить з наступного

23.06.2007р. між Закритим акціонерним товариством «Ельфа»(продавець) та Приватним підприємством “Фарм-Експресс” (покупець) був укладений Договір купівлі –продажу товару №23/07-01 (надалі - договір), згідно положень якого продавець зобов’язався згідно замовлень покупця поставляти покупцю товар (парфюмерно - косметичну продукцію) на умовах визначених договором за вільними цінами у кількості, асортименті та в строки узгоджені сторонами. Покупець зобов’язався прийняти та сплатити за отриманий товар в стоки обумовлені договором.

Згідно п.2.1 договору, ціна на товар встановлюється згідно з відпускними цінами (прайс - лист) продавця на момент відвантаження товару і зазначається у видаткових накладних на товар.

Як вбачається з п.2.3 договору, загальна сума договору складає сумарну вартість відпущеного товару згідно видаткових накладних.

Відповідно до п.3 договору, форма оплати: готівковий або безготівковий платіж на рахунок продавця згідно видаткових накладних на товар. Оплата покупцем здійснюється на протязі 30 календарних днів з дня отримання товару. Датою отримання товару вважається дата видачі видаткових накладних на товар.

Судом встановлено, що позивач свої зобов’язання за договором виконав належним чином, в січні –травні 2008 року поставив відповідачу товар на загальну суму 4791,66 грн., що підтверджується видатковими накладними №183 від 10.01.08р., №195 від 06.02.08р., №3018 від 06.02.08р., № 3020 від 06.02.2008р. №5609 від 27.02.08р., № 5687 від 27.02.2008р., №11917 від 23.04.2008р., №11936 від 25.04.2008р.

Оригінали вищевказаних накладних оглянуті в судовому засіданні, а їх належним чином засвідчені копії залучені до матеріалів справи.

Відповідач, в свою чергу, за отриманий по накладним товар, розрахувався частково в сумі 63,42 грн. Отже, борг відповідача перед позивачем становить 4728,24 грн.

Згідно зі статтею 173 ГК України господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до статті 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Як вбачається з статті 691 ЦК України покупець зобов'язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу, або, якщо вона не встановлена у договорі і не може бути визначена виходячи з його умов, - за ціною, що визначається відповідно до статті 632 цього Кодексу, а також вчинити за свій рахунок дії, які відповідно до договору, актів цивільного законодавства або вимог, що звичайно ставляться, необхідні для здійснення платежу.

Згідно статті 692 ЦК України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

За змістом положень частини першої та частини сьомої статті 193 ГК України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України.

З матеріалів справи вбачається, що заборгованість відповідача за отриманий товар станом на 28.10.2008року повністю не сплачена і становить 4 728,24 грн.

За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення з відповідача 4728,24 грн. заборгованості за отриманий по накладним товар є обґрунтованими, документально підтверджуються, а тому підлягають задоволенню.

Щодо стягнення з відповідача 376,05 грн. пені, 49,53грн. 3% річних та 543,09грн. інфляційних втрат суд зазначає наступне.

Як вбачається із п. 3 статті 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Статтею 547 ЦК України передбачено, що правочин щодо забезпечення виконання зобов'язання вчиняється у письмовій формі. Правочин щодо забезпечення виконання зобов'язання, вчинений із недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Згідно п. 5.1. договору, у випадку несвоєчасної або неповної сплати товару, Покупець сплачує Продавцю неустойку у вигляді пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період прострочення платежу за кожен день прострочки виходячи із суми простроченого платежу. Пеня нараховується та сплачується за весь період прострочення.

Як вбачається із ст.ст. 1, 3 Закону України “Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов’язань” № 543/965-ВР від 22.11.1996р. платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений ст. 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Таким чином, Закон України “Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов’язань” обмежує нарахування пені подвійною обліковою ставкою Національного банку України.

Відповідно ч. 6 ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Отже, у зв’язку із несвоєчасним виконанням відповідачем зобов’язань за спірним договором, позивачем правомірно нараховано до стягнення з відповідача 376,05 грн. пені (борг* подвійна облікова ставка НБУ /100/365 *кількість днів прострочення)

Крім того, ч. 2 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд звертає увагу, що проценти річних, передбачені ст. 625 ЦК України, є самостійною формою цивільно-правової відповідальності за порушення грошових зобов'язань та можуть стягуватися поряд із пенею (Аналогічна думка з цього приводу викладена в Постанові Судової палати у господарських справах Верховного Суду України від 19 серпня 2003 року)

З огляду на вищевикладене, вимоги позивача щодо стягнення з відповідача 376,05 грн. пені, 49,53грн. 3% річних та 543,09 грн. інфляційних втрат є обґрунтованими, а отже, такими, що підлягають задоволенню.

Таким чином, стягненню з відповідача підлягає 4 728,24 грн. заборгованості, 376,05 грн. пені , 49,53 грн. 3% річних та 543,09грн. інфляційних втрат.

Судові витрати відповідно до ст. 49 ГПК України покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 49, 82-85 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Приватного підприємства „Фарм –експресс” (07354, Київська область, Вишгородський район, с.Нові Петрівці, вул..Горького,70, ) на користь Закритого акціонерного товариства „Ельфа” (03148, м. Київ, Святошинський район, вул. Сім’ї Сосніних, буд. 9, ) 4 728,24 грн. заборгованості, 376,05 грн. пені, 49,53грн. 3% річних та 543,09грн. інфляційних втрат, а також судові витрати: 102 грн. державного мита та 118 грн. витрат за інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Видати наказ.

Дане рішення господарського суду Київської області набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його належного оформлення і підписання та може бути оскаржено в апеляційному або касаційному порядку.

Суддя