ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.08.2008 р.                                                                      Справа №16/195

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "АСС-Гофропак", вул Золочівська, 4, м.Харків, 61177

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Завод газорозрядних ламп"вул. Заводська, 3, м.Полтава, 36019

про стягнення 112 589, 61 грн.

Суддя Тимощенко О.М.

Представники:

від позивача: Зіньковська Я.В,, дов. б/н від 14.08.2008р.

від відповідача: Тарасова І.В., дов. б/н від 14.01.2008р.

В судовому засіданні 19.08.2008 року за згодою представників сторін було оголошено вступну та резолютивну частини рішення у відповідності до ст. 85 ГПК України.

СУТЬ СПОРУ: Розглядається позовна заява про стягнення 112 589, 61 грн., з них - 107307,92грн. основного боргу по договору № 73/11/07 від 12.09.07р., 5281, 69 грн. пені.

Позивач надав суду письмову заяву № 115 від 19.08.2008 про уточнення позовних вимог і просить суд стягнути з відповідача 69911,64 грн. основного боргу (у зв'язку з тим, що відповідач частково погасив суму заборгованості) та 11700,34 грн. пені.

Відповідач письмовий відзив на позов не надав, його представник у судовому засіданні повідомив про часткову проплату суми боргу.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив:

Згідно з договором № 73/11/07 поставки гофротари від 12.09.2007р., укладеного між сторонами, ТОВ "АСС-ГОФРОПАК" (Позивач, Постачальник) зобов'язався виробити та поставити і передати у власність ТОВ "Завод газорозрядних ламп" (Відповідач, Покупець) товар згідно замовлень, а Відповідач - прийняти товар та своєчасно здійснити його оплату на умовах даного договору. Асортимент і кількість товару визначається сторонами згідно замовлень покупця на підставі яких складаються специфікації, які є невід'ємною частиною цього договору.

На виконання своїх зобов'язань, Позивач виробив та поставив Відповідачу продукцію:

- згідно з видатковою накладною № ПС-0000019 від 10.01.2008р. (доручення ЯОХ № 072708 від 10.01.2008р.) гофротару у кількості 51710 шт. на загальну суму 38575,80 грн. з урахуванням ПДВ;

- згідно з видатковою накладною № ПС-0000028 від 12.01.2008р. продукцію: гофротару у кількості 16925 шт. на загальну суму 29447, 78 грн. з урахуванням ПДВ;

- згідно з видатковою накладною № ПС-0000113 від 31.01.2008р. (доручення ЯОХ № 072819 від31.01.2008р.) продукцію: гофротару у кількості 43 246 шт. на загальну суму 35970,53 грн. з урахуванням ПДВ;

- згідно з видатковою накладною № ПС - 0000158 від 08.02.2008р. продукцію: гофротару у кількості 24 374 шт. на загальну суму 13 699, 57 грн. з урахуванням ПДВ.

Згідно з п.п. 3.4, 3.5 Договору, відповідач повинен здійснити оплату кожної партії товару через 30 календарних днів з моменту її поставки. Датою оплати є дата надходження коштів на розрахунковий рахунок постачальника. Розрахунки між покупцем та постачальником здійснюються шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок постачальника.

Однак, як зазначає позивач, відповідачем не виконано належним чином зобов'язання по оплаті отриманої продукції, у зв'язку з чим, як вказує позивач у позовній заяві, за відповідачем станом на 20.05.2008р. рахувалась заборгованість у сумі 107307, 92 грн.

Крім того, згідно п. 5.2 Договору № 73/11/07 від 12.09.2007р. за несвоєчасну оплату вартості продукції покупець зобов'язаний сплатити пеню у розмірі 0,1% від суми заборгованості за кожен прострочений календарний день.

На підставі цього позивач нарахував та просить стягнути з відповідача 11700,34 грн. пені, а саме: 3135,33 грн. пені за період з 10.02.2008р. по 12.08.2008р. (по видатковій накладній № ПС-0000019 від 10.01.2008р.), 3375,61 грн. пені за період з 12.02.2008р. по 19.08.2008р. (видаткова накладна " ПС-0000028 від 12.01.2008р.), 3801,48 грн. пені за період з 02.03.2008р. по 19.08.2008р. та 1387,92 грн. пені за період з 10.03.2008р. по 19.08.2008р. (з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог).

Згідно ст.526 ЦК України зобов'язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог , що звичайно ставляться.

Суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах ставляться.

Згідно ст.610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, встановлених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.525 Цивільного кодексу України).

Згідно ст.530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно повинно бути виконане у встановлений строк (термін).

Як свідчать докази, надані сторонами, відповідач після 20.05.2008р. провів часткову оплату заборгованості, а саме:

- платіжним дорученням № 3556 від 12.08.2008р. було сплачено 10 000, 00 грн.;

- платіжним дорученням № 3501 від 08.08.2008р. - 17 396, 28 грн.;

- платіжним дорученням № 2888 від 20.06.2008р. - 10 000, 00 грн.

З матеріалів справи вбачається, що провадження у даній справі було порушено 26.06.2008р., а позивач звернувся до суду з даною позовною заявою 23.06.2008р., що підтверджується штампами поштової установи на конверті, у якому позовна заява надійшла до суду.

Таким чином, проплата у сумі 10000 грн. (платіжне доручення від 20.06.2008р.) була здійснена відповідачем до моменту звернення позивача до суду з відповідним позовом, отже, позовні вимоги у цій частині не підлягають задоволенню; у частині стягнення 27 396,28 грн. (сума, що була сплачена відповідачем після порушення провадження у справі) провадження у справі підлягає припиненню на підставі п. 11 ч. 1 ст. 80 ГПК України.

В іншій частині позовні вимоги про стягнення основного боргу є правомірними, обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Отже, сума основного боргу, яка підлягає стягненню з відповідача, з урахуванням вищевикладеного, становить 69911,64 грн.

Стосовно стягнення пені суд зазначає наступне:

У відповідності до ст.ст. 547-548 ЦК України правочин щодо забезпечення виконання зобов'язання вчиняється у письмовій формі. Виконання зобов'язання (основного зобов'язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ст.549 ЦК).

Згідно до ч.7 ст.231 Господарського кодексу України розмір штрафних санкцій, що застосовуються у внутрішньогосподарських відносинах за порушення зобов'язань, визначається відповідним суб'єктом господарювання - господарською організацією.

З огляду на ч.6 ст.232 Господарського кодексу, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Відповідно до ст.ст. 1, 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань", платник грошових коштів сплачує на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Розмір пені, передбачений ст. 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Таким чином, розмір пені, яка підлягає стягненню з відповідача, становить 11 514,42 грн.

Згідно ст.33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, а які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Таким чином, з урахуванням вищевикладеного, на підставі матеріалів справи, заслухавши представників сторін, дослідивши та оцінивши надані ними докази, суд дійшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Судові витрати розподіляються між сторонами з урахуванням положень ст.49 ГПК України.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 33, 43, 49, 75,п.11 ч. 1 ст. 80, ст. ст. 82-85 ГПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Завод газорозрядних ламп" (вул. Заводська, 3, м. Полтава, 36019, п/р 0223 в Полтавському відділенні Кременчуцької філії ВАТ "Кредитпромбанк" МФО 331854, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "АСС-ГОФРОПАК" (вул. Золочівська, 4, м. Харків, 61177, п/р 256 в АКРБ "Регіон-банк" МФО 351254, ) - 69911,64 грн. основного боргу, 11 514,42 грн. пені, 1088,22 державного мита, 114,05 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

3. В частині стягнення 27 396, 28 грн. - припинити провадження у справі.

4. У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Суддя                                                                      Тимощенко О.М.

повний текст рішення підписано 22.08.2008 року