ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
____________________________________
УХВАЛА

06.11.08                                                                                 Справа № 16/203.

За позовом Управління Пенсійного фонду України в Білокуракинському районі Луганської області, с. Білокуракине Луганської області

до Управління ветеринарної медицини у Луганській області, м. Луганськ

про стягнення 21513 грн. 52 коп.

Суддя Шеліхіна Р.М.

При секретарі судового засідання Мелеховій О.С.

За участю представників сторін:

Від позивача –Зверхановська О.В., дов. від 08.05.08. №600/09-23,

Від відповідача –Журов С.В., дов. від 06.10.08.,

ВСТАНОВИВ:

Суть спору: про стягнення 6372 грн. 40 коп. збитків –надмірно сплаченої суми пенсії, призначеної громадянам, які приймали участь в ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС, працівникам відповідача.

Позов вмотивовано нормою ст.101 ЗУ «Про пенсійне забезпечення» та доводами про невірне зазначення працівниками відповідача в довідці інформації про розмір заробітку під час передачі особових справ громадян до Фонду. Доводи, наведені позивачем в обґрунтування підстав заявленого позову, - є інформацією з акту перевірки діяльності позивача контрольно-ревізійним управлінням (а.с.29-30).

Відповідач в судовому засіданні проти позову заперечив з посиланням на те, що спірні правовідносини врегульовано не положеннями Цивільного кодексу України, а Законом України «Про пенсійне забезпечення».

Враховуючи вищевикладене, повно, всебічно і об’єктивно дослідивши матеріали та обставини справи, вислухав представників сторін, оцінивши надані сторонами докази своїх вимог і заперечень до суті спору, їх належність, допустимість, достовірність кожного окремо і у сукупності, суд дійшов висновку, що позов не підлягає розгляду у господарському суді за таких підстав.

Відповідно до норми ст.19 Основного закону держави –Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов’язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Компетенція позивача по реалізації права на розрахування пенсій громадянам і прав громадян на отримання пенсій визначена Конституцією України, Законом України «Про пенсійне забезпечення» та іншими законами України.

При цьому слід вказати, що правове обґрунтування позову не відповідає суті фактичних правовідносин між сторонами по справі та правилу ст.19 Конституції України.

Позов заявлено на підставі положень Господарського процесуального кодексу України /далі –ГПК України/ та провадження у справі порушено теж за правилами ГПК України, про що винесено відповідну ухвалу.

Проте даний позов підлягає розгляду адміністративним судом в порядку, встановленому Кодексом адміністративного судочинства України /далі –КАС України/.

За визначенням понять, що даються у статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України: справа адміністративної юрисдикції (адміністративна справа) - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень (пункт 1 частини першої); суб'єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень (пункт 7 частини 1).

Відповідно до ст. 17 КАС України компетенція адміністративних судів поширюється, зокрема, на:

1) спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності;

2) спори з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби;

3) спори між суб'єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень, а також спори, які виникають з приводу укладання та виконання адміністративних договорів;

4) спори за зверненням суб'єкта владних повноважень у випадках, встановлених законом.

Відповідно до ст. 60 КАС України у випадках, встановлених законом, Уповноважений Верховної Ради України з прав людини, прокурор, органи державної влади, органи місцевого самоврядування, фізичні та юридичні особи можуть звертатися до адміністративного суду із адміністративними позовами про захист прав, свобод та інтересів інших осіб і брати участь у цих справах.

Позивач у справі –Управління Пенсійного фонду України в Білокуракинському районі Луганської області, с. Білокуракине Луганської області - є органом власних повноважень, якому у відповідності до норм КАС України надано право звернення до суду.

Стосовно суті спору, який виник між сторонами у справі, слід вказати наступне.

Спірні правовідносини, які є предметом судового розгляду, виникли у зв’язку з невірним (по твердженню позивача) встановленням розміру пенсій громадянам, що було встановлено за результатами перевірки діяльності позивача по нарахуванню та встановленню розміру пенсій громадянам. Позивач, як зобов’язальна, повноважна та компетентна особа по нарахуванню та виплаті пенсій громадянам, фактично оспорює правомірність дій відповідача по пред’явленню (наданню) документів, на підставі яких нараховується пенсія, для встановлення розміру пенсійних виплат. Тобто, предметом спору у справі є неправомірні дії відповідача (або посадових осіб відповідача), якими позивачеві спричинені збитки, при виконанні відповідачем законного обов’язку по пред’явленню (наданню) встановленого законом переліку документів для нарахування пенсії громадянину, що виключає його розгляд в порядку господарського судочинства.

При цьому слід вказати, що факт неправомірності таких дій має встановлювати суд, а не організація, яка контролює витрати грошових коштів, адже акт контрольно-ревізійної служби не є правовстановлюючим та нормативним документом.

Таким чином, згідно положень статті 3 КАС України, справою адміністративної юрисдикції, яку може бути передано на вирішення адміністративного суду, є спір, що виник між суб'єктами суспільних відносин стосовно їх прав і обов'язків у правовідносинах, в яких хоча б один суб'єкт законодавчо уповноважений керувати поведінкою іншого (інших) суб'єкта, а цей суб'єкт, відповідно, зобов'язаний виконувати вимоги та приписи такого суб'єкта владних повноважень або виконувати вимоги закону. Отже, дана справа підлягає вирішенню по суті в адміністративному суді в порядку адміністративного судочинства.

Крім того слід зазначити, що господарський суд вирішує спори між суб’єктами в сфері їх господарської діяльності, оскільки обов’язок по відшкодуванню збитків настає для суб’єктів господарювання у разі порушення господарського зобов’язання в результаті неналежного виконання (або невиконання) умов договору (ст.ст.224,225 ГК України, ст.623 ЦК України) або такий обов’язок настає в наслідок завдання шкоди без договірних правовідносин (глава 82 ЦК України).

Виходячи з повноважень позивача по реалізації права нарахування пенсій та обов’язку по виплаті пенсій, і обов’язку відповідача по наданню (пред’явленню) позивачеві відповідних документів в якості підстав для розрахунку пенсії, можна зробити висновок про те, що спір між сторонами виник не в результаті ведення господарської діяльності, а в результаті виконання вимог закону і вчинення відповідачем обов’язкових дій по відношенню до позивача.

З урахуванням наведеного справа за участю Управління Пенсійного фонду України в Білокуракинському районі Луганської області, с. Білокуракине Луганської області пов'язана із здійсненням ним владних повноважень та підлягає розглядові відповідним адміністративним судом в порядку, встановленому КАС України.

За таких обставин даний спір не підлягає вирішенню в господарському суді та провадження у справі підлягає припиненню на підставі п. 1 ч. 1 ст. 80 ГПК України.

Суд роз’яснює, що позивач має право на звернення з даними позовними вимогами до адміністративного суду в порядку КАС України.

На підставі викладеного, керуючись п.1 ч.1 ст. 80, ст. 86 ГПК України, суд

У Х В А Л И В :

Припинити провадження у справі.

Суддя                                                                                 Р. Шеліхіна