ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2008 р.

№ 9/412/07

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Божок В.С. - головуючого,

Костенко Т. Ф.,

Коробенко Г.П.,

розглянувши матеріали

касаційного подання

Приватного орендного сільськогосподарського підприємства "Берізка"

на постанову

Одеського апеляційного господарського суду від 06.11.2007р.

у справі

господарського суду Миколаївської області

за позовом

АТВТ "Гілєя"

до

ПОСП "Берізка"

про

стягнення 27862 грн. вартості ТМЦ, 3969, 45 грн. відсотків, 1463, 30 грн. пені за прострочення оплати, 741692, 75 грн. пені за недопоставку ТМЦ,

в судовому засіданні взяли участь представники:

позивача: не з’явились,

відповідача: не з’явились,

ВСТАНОВИВ :

Рішенням від 05.09.07 господарського суду Миколаївської позов задоволено частково. З ПОСП "Берізка" на користь АТВТ "Гілєя" стягнуто 27862 грн. вартості ТМЦ наданих на умовах товарного кредиту, 3969 грн. відсотків за користування товарним кредитом, 1463,30 грн. пені та 600 000 грн. пені за недопоставку цукрового буряку.

Постановою від 06.11.07 Одеського апеляційного господарського суду вказане вище рішення залишено без змін.

Не погоджуючись з судовими рішеннями, ПОСП "Берізка" звернулось до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою і просить їх скасувати з огляду на порушення судами норм матеріального та процесуального права, справу направити на новий розгляд.

Колегія суддів, приймаючи до уваги межі перегляду справи в касаційній інстанції, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування норм матеріального та процесуального права при винесенні оспорюваного судового акту знаходить необхідним касаційну скаргу задовольнити.

Як було встановлено господарськими судами, які приймали рішення у даній справі, відповідно до умов договору № 268/св від 17.04.2006 року, укладеного між АТВТ "Гілея" та ПОСП "Берізка", сторони зобов’язалися на основі співробітництва, спільної трудової участі та організації, шляхом використання власного майна, устаткування, фінансових, людських ресурсів, професійних та інших знань, навичок і вмінь, матеріалів, сировини, ділової репутації та ділових зв’язків, діяти для досягнення спільної мети; мета за цим договором –забезпечення стабільного високопродуктивного виробництва цукрових буряків та досягнення максимально можливих прибутків; виробник зобов’язаний передати у власність заводу, а завод прийняти та оплатити на умовах даного договору коренеплоди цукрових буряків.

Умовами даного договору визначено, що для досягнення мети договору виробник зобов’язується забезпечити своєчасне та якісне виконання повного комплексу робіт по вирощуванню та збиранню цукрових буряків з додержанням необхідних технологій та агротехнічних строків, для отримання врожайності не менше 200 центнер з одного гектару в заліковій вазі; комплекс робіт виробник здійснює на землях, які знаходяться в його користуванні, загальною площею 30 Га, а саме на полі № 9, яке знаходиться за адресою: Миколаївська область, Кривоозерський район, с. Берізка; виробник зобов’язаний в строк до 1 листопада 2006 року передати у власність заводу коренеплоди цукрових буряків (далі - товар) у кількості 600 тон в заліковій вазі при базисному рівні цукристості 16%; товар поставляється на умовах EXW –Франко –бурякове поле виробника № 9: Миколаївська область, Кривоозерський район, с. Берізка.

При цьому, виробник зобов’язаний не пізніше ніж за три дні до готовності прийняття та завантаження транспортних засобів заводу письмово повідомляти завод про таку готовність, а також зобов’язується власними силами та за власний рахунок забезпечити безперервне та безперебійне навантаження товаром транспортних засобів заводу; для досягнення мети, завод вправі здійснити поставку товарно –матеріальних цінностей необхідних виробнику для вирощування цукрових буряків (насіння, паливно –мастильних матеріалів, засобів захисту рослин, мінеральних добрив та інших), надавати послуги по проведенню сільськогосподарських робіт (оранка, культивація, дискування та інші).

При цьому поставка ТМЦ виробнику здійснюється на умовах товарного кредиту, обсяги, види та ціна послуг визначаються сторонами додатково та оформляються додатковою угодою, яка є невід’ємною частиною договору; за користування товарним кредитом виробник сплачує заводу 24% річних від вартості отриманих, але не оплачених ТМЦ (паливно –мастильних матеріалів, мінеральних добрив, цукру, жому, грошових коштів та інших). Проценти нараховуються з наступного дня після фактичної передачі ТМЦ виробнику і до повної їх оплати або проведення зарахування однорідних вимог за заявою однієї із сторін.

Засоби захисту рослин по цьому договору постачаються на умовах товарного кредиту зі сплатою 3% річних від їх вартості, насіння цукрового буряка постачається на умовах безвідсоткового кредиту; ціна товару по даному договору при базисної цукристості (16%) становить 195 грн. в т. ч. ПДВ за одну тону в заліковій вазі; виробник зобов’язаний оплатити ТМЦ та/ або послуги, отримані у відповідності з п. 2.11 цього договору, а також суму нарахованих процентів за користування товарним кредитом не пізніше 20 листопада 2006 року шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок заводу в установі банку, або шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог за заявою однієї із сторін.

В разі порушення умов, передбачених п. 2.4 даного договору, виробник незалежно від наявності вини (умислу або необережності), сплачує заводу пеню у розмірі п’яти відсотків від вартості недопоставленого товару за кожний день прострочки; в разі порушення умов передбачених п. 3.4 даного договору, виробник незалежно від наявності вини (умислу або необережності), сплачує заводу пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми боргу за кожний день прострочки.

Строк дії договору встановлено з моменту його підписання сторонами і до повного виконання сторонами своїх зобов’язань.

Судами з’ясовано, що на виконання своїх зобов’язань за вказаним договором позивач у квітні –травні 2006 року поставив відповідачу товарно –матеріальні цінності на загальну суму 27862 грн., що підтверджується довіреностями: ЯМВ№592995 від 13.04.2006 р., ЯМВ№367156 від 25.04.2006 р., ЯМВ№367162 від 25.05.2006 р., товарно –транспортними накладними № 202 від 17.04.2006 р., № 247 від 26.04.2006 р., № 368 від 25.05.2006 р. та не заперечується останнім.

Оплату отриманих від позивача товарно – матеріальних цінностей відповідач у встановлений строк не провів, а також суму нарахованих процентів за користування товарним кредитом не сплатив.

Свої зобов’язання щодо поставки 600 т цукрового буряку в заліковій вазі за ціною 195 грн. відповідачем виконано частково –поставлено 179, 718 т на загальну суму 35215, 66 грн., про що свідчить накладна № 28 від 15.12.2006 року.

На підставі п. 4.4 договору позивачем нараховано пеню за неналежне виконання умов договору в частині поставки товару за період з 01.11.2006 по 01.05.2007 року, виходячи з вартості недопоставленого товару в сумі 741692, 75 грн.

Колегія суддів Вищого господарського суду України вважає, що при розгляді справи не було забезпечено всебічний, повний і об’єктивний розгляд у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, як це передбачено статтею 43 Господарського процесуального кодексу України.

Так, зменшуючи розмір стягненої пені за недопоставку продукції до 600000 грн., що становить 733% загальної вартості недопоставленого цукрового буряка, суди фактично не надали відповідного обгрунтування такій сумі стягнення, так само, як і не дослідили розмір збитків позивача у зв’язку з неналежним виконання відповідачем своїх зобов’язань щодо поставки буряків за договором.

Згідно зі ст. ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

При цьому судами не враховано, що вартість недопоставлених буряків становить 81954, 99 грн., тобто, сума стягнутої пені значно перевищує вартість невиконаного зобов’язання.

З врахуванням викладеного, колегія суддів Вищого господарського суду України вважає, що судові рішення підлягають скасуванню з направленням справи на новий розгляд.

При новому розгляді справи місцевому господарському суду необхідно врахувати викладене, всебічно і повно з’ясувати та перевірити всі фактичні обставини справи, надати об’єктивну оцінку доказам, які мають юридичне значення для її розгляду, правильно застосувати норми матеріального права, які регулюють спірні відносини.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119, 11111 ГПК України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ :

Касаційну скаргу задовольнити частково.

Рішення від 05.09.2007 господарського суду Миколаївської області та постанову від 06.11.2007 Одеського апеляційного господарського суду у справі № 9/412/07 скасувати.

Справу направити на новий розгляд до господарського суду Миколаївської області.

Головуючий Божок В.С.

Судді Костенко Т.Ф.

Коробенко Г.П.