ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2008 р.

№ 10/90-08

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого

суддів:

Н. Дунаєвської,

І. Воліка (доповідача),

Н. Мележик,

розглянувши у відкритому судовому засіданні

касаційну скаргу

Товариства з обмеженою відповідальністю (ТОВ)

"Граніт-Інвест"

на постанову

Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 24.07.2008

у справі №10/90-08

за позовом

ТОВ "Граніт-Інвест", м. Дніпропетровськ

до

Дніпропетровської міської ради

за участю

Заступника прокурора Дніпропетровської області

про

зобов'язання вчинити певні дії

В судове засідання прибули представники сторін:

позивача -

не з'явилися;

відповідача -

не з'явилися;

прокуратури -

не з'явилися;

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2008 року позивач –ТОВ "Граніт-Інвест" пред'явив у господарському суді позов до відповідача –Дніпропетровської міської ради про зобов’язання Дніпропетровської міської ради на найближчий сесії розглянути питання щодо затвердження проекту відведення ТОВ "Граніт-Інвест" земельної ділянки площею 16, 7562 га , розташованої на Комсомольському острові для розташування об'єктів благоустрою (з реконструкцією інженерних мереж) та зобов’язання Дніпропетровської міської ради на найближчий сесії затвердити проект відведення ТОВ "Граніт-Інвест" зазначеної земельної ділянки. Крім того, зобов’язати Дніпропетровську міську раду на найближчий сесії розглянути питання про надання в оренду ТОВ "Граніт-Інвест" терміном на п’ятнадцять років земельної ділянки площею 16, 7562 га , розташованої на Комсомольському острові для розташування об'єктів благоустрою (з реконструкцією інженерних мереж), зобов’язати Дніпропетровську міську раду на найближчий сесії прийняти рішення про надання в оренду ТОВ "Граніт-Інвест" терміном на п’ятнадцять років зазначеної земельної ділянки, забезпечивши укладання Дніпропетровською міською радою з ТОВ "Граніт-Інвест" договору оренди земельної ділянки площею 16, 7562 га, розташованої на Комсомольському острові для розташування об'єктів благоустрою (з реконструкцією інженерних мереж) терміном на п’ятнадцять років, та забезпечивши державну реєстрацію цього договору і внесення відповідних відомостей до державного земельного кадастру.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 03.04.08 (суддя Кощеєв І.М.) позовні вимоги ТОВ "Граніт-Інвест" до Дніпропетровської міської ради про зобов'язання вчинити певні дії задоволено частково. Зобов'язано Дніпропетровську міську раду на найближчий сесії розглянути питання про затвердження проекту відведення ТОВ "Граніт-Інвест" земельної ділянки площею 16, 7562 га, розташованої на Комсомольському острові для розташування об'єктів благоустрою (з реконструкцією інженерних мереж) та питання про надання в оренду даної земельної ділянки терміном на п'ятнадцять років. В іншій частині позов залишено без задоволення.

Судове рішення мотивоване посиланнями на порушення відповідачем земельного законодавства України.

Постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 24.07.08 (судді: Неклеса М.П., Чус О.В., Павловський П.П.) рішення господарського суду в частині задоволення позову скасовано, провадження у справі в цій частині припинено, в іншій частині рішення залишено без зміни.

Постанова суду мотивована тим, що спір є адміністративно-правовим, тому має вирішуватися адміністративним судом.

У касаційній скарзі позивач, посилаючись на порушення та неправильне застосування судом другої інстанції норм процесуального права, а саме: ст.ст. 12-17, 29, 80 ГПК України, просить постанову скасувати, рішення суду залишити без зміни.

Розглянувши матеріали справи і доводи касаційної скарги, перевіривши правильність застосування судами норм процесуального права у вирішенні даного спору, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає задоволенню, з таких підстав.

Відповідно до роз’яснень Пленуму Верховного Суду України, що викладені в п.1 Постанови від 29.12.1976 року № 11 “Про судове рішення”, рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин.

Обґрунтованим визнається рішення, в якому повністю відображені обставини, що мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими у судовому засіданні.

Постанова зазначеним вимогам не відповідає.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів, рішенням Дніпропетровської міської ради №82/17 від 25.07.07 погоджено ТОВ "Граніт-Інвест" місце розташування на Комсомольському острові (номер територіальної зони :) об'єктів благоустрою (з реконструкцією інженерних мереж) та дано згоду на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для розташування цих об'єктів.

На виконання вказаного рішення позивач подав замовлення землевпорядній організації на підготовку проекту землеустрою щодо відведення вказаної земельної ділянки, за результатами роботи якої, ТОВ "Граніт-Інвест" звернулося до Дніпропетровської міської ради про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для розташування об'єктів благоустрою на Комсомольському острові (з реконструкцією інженерних мереж) і передачі її в оренду.

Дніпропетровською міською радою, в порушення ст. 123 Земельного кодексу України, зазначене питання у місячний термін розглянуто не було.

Припиняючи провадження у справі, апеляційний суд вказав на те, що справа відноситься до адміністративної юрисдикції, оскільки її предметом є виконання радою владних повноважень.

Однак, погодитися із зазначеним твердженням не можна з наступних підстав.

Поняття "справа адміністративної юрисдикції" визначено у статті 3 КАС України, і під такою справою розуміється переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією з сторін є суб'єкт, що здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Отже, справою адміністративної юрисдикції є переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, який виник між двома (кількома) конкретними суб'єктами стосовно їхніх прав та обов'язків у конкретних правових відносинах, у яких хоча б один суб'єкт законодавчо уповноважений владно керувати поведінкою іншого (інших) суб'єктів, а ці суб'єкти відповідно зобов'язані виконувати вимоги та приписи такого владного суб'єкта.

Поняття "суб'єкт владних повноважень" визначено статтею 3 КАС України, згідно з якою це - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. Відтак необхідною ознакою суб'єкта владних повноважень є здійснення цим суб'єктом владних управлінських функцій, причому ці функції повинні здійснюватися відповідним суб'єктом саме у тих правовідносинах, у яких виник спір. Таким чином, від справ господарської юрисдикції за участю суб'єктів господарської діяльності і суб'єктів владних повноважень адміністративні справи відрізняються особливим змістом правовідносин між сторонами та предметом позовних вимог, а відтак, дана справа має вирішуватися господарським судом.

Відповідно до ст. 124 Земельного Кодексу України, передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування шляхом укладення договору оренди земельної ділянки.

Згідно ст.116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом.

За приписом п. 34 ст.26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" питання регулювання земельних відносин вирішуються виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної та міської ради.

Юридична особа, зацікавлена в одержанні земельної ділянки у постійне користування із земель державної або комунальної власності, звертається з відповідним клопотанням до районної, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій або сільської, селищної, міської ради. До клопотання про відведення земельної ділянки додаються матеріали, передбачені частиною п'ятнадцятою статті 151 Земельного Кодексу документи, що обґрунтовують її розмір, призначення та місце розташування. Відповідна районна державна адміністрація або сільська, селищна, міська рада розглядає клопотання у місячний строк і дає згоду на розроблення проекту відведення земельної ділянки.

Відповідно до п. ”в” ч. 1 ст. 186 ЗК України проекти відведення земельних ділянок із земель державної чи комунальної власності затверджуються органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування, які надають і вилучають земельні ділянки. Однак Дніпропетровська міська рада у визначений ст. 123 Земельного кодексу України строк, а саме у місячний термін, не розглянула поданий проект землеустрою щодо відведення ТОВ "Майстер капітал Менеджмент" земельної ділянки для розташування об'єктів благоустрою на Комсомольському острові (з реконструкцією інженерних мереж) та не розглянула заяву останнього про надання в оренду зазначеної земельної ділянки.

Враховуючи наведене і приймаючи до уваги порушенням відповідачем положень вищезазначених норм чинного законодавства, щодо розгляду вказаної заяви позивача у визначений чинним законодавством строк, господарський суд обґрунтовано зобов'язав Дніпропетровську міську раду на найближчий сесії розглянути питання щодо затвердження проекту відведення ТОВ "Граніт-Інвест" земельної ділянки та стосовно надання її в оренду.

За таких обставин рішення господарського суду Дніпропетровської області у справі винесено з дотриманням норм процесуального законодавства щодо повного та всебічного дослідження обставин справи та належної оцінки доказів, є законним та обґрунтованим, тому його слід залишити без змін, а постанова апеляційної інстанції, з огляду наведеного, підлягає скасуванню.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 1115, 1117, 1119 - 11111 Господарського процесуального кодексу України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Касаційну скаргу ТОВ "Граніт-Інвест" задовольнити.

Постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 24.07.08 у справі №10/90-08 скасувати.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 03.04.08 у справі №10/90-08 залишити без змін.

Головуючий: Дунаєвська Н.Г.

Судді: Волік І.М.

Мележик Н.І.