ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа № 20/310

14.10.08

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «АВЕР-ТЕХ»

до Закритого акціонерного товариства «ІнтерТрансПоліс»

про стягнення 10 284,43грн.

Суддя Палій В.В.

Секретар Молочна Н.С.

Представники:

від позивача Шиманська Н.В.- предст. (дрв. від 10.06.2008р.)

від відповідача не з’явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою про стягнення з відповідача 9171,15грн. страхового відшкодування, 533,13грн.-пені, 68,87грн.-3% річних, 511,28грн.-збитків від інфляції.

Відповідно до довідки про внесення до ЄДРПОУ відповідача, відповідач знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Володимирська, 69, відповідно ухвали суду направлені відповідачу за вказаною адресою, проте відповідач у судове засідання не з’явився, відзиву на позов не надав.

17.09.2008р. розгляд справи відкладено.

У судовому засіданні 07.10.2008р. судом оголошено перерву до 14.10.2008р., з метою виготовлення повного тексту рішення по справі.

Після оголошення перерви для виготовлення повного тексту рішення по справі, а саме, 08.10.2008р. судом одержано клопотання від відповідача про відкладення розгляду справи. Оскільки клопотання одержано судом після оголошеної перерви для виготовлення повного тексту рішення, суд залишає подане клопотання без розгляду.

Відповідно до ст.75 Господарського процесуального кодексу України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд, -

В С Т А Н О В И В:

12.01.2008р. приблизно о 13 годині 40 хвилин у м. Києві по Набережному шосе сталася дорожньо –транспортна пригода, внаслідок якої відбулося зіткнення автомобіля Рено д/н АА 20-91 ВО, цивільна відповідальність власника якого –Каплуна О.В. застрахована у ВАТ «АСК «ІнтерТрансПоліс»за полісом №ВВ/3471826 від 30.08.2006р. автомобілів Рено д/н АІ 64-54 ЛК та автомобіля Форд АА 85-66 СІ. Факт ДТП підтверджується довідкою ВДАІ Печерського району УДАІ ГУМВС України в м. Києві.

Відповідно до постанови Печерського районного суду м. Києва від 16.01.2008р. №3-647/08 про притягнення до адміністративної відповідальності ДТП сталося з вини Каплуна О.В., який не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечної дистанції, що призвело до зіткнення з автомобілем Рено д/н 64-54 ЛК, який в подальшому здійснив зіткнення з автомобілем Форд АА 85-66 СІ, що призвело до пошкодження трьох автомобілів.

23.01.2008р. позивач звернувся до відповідача із заявою про виплату страхового відшкодування, згідно договору обов’язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів страховий поліс №ВВ/3471826, страхувальник –Каплун О.В. Факт звернення позивача із заявою підтверджується у відповіді відповідача (вих. №1678 від 15.05.2008р.).

Як зазначено у відповіді відповідача на заяву позивача - згідно Звіту №103/3 від 30.01.2008р. вартість матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу Форд д/н АА 85-66 СІ складає 6019,45грн.

Проте, відповідач відмовив у визнанні події страховим випадком, посилаючись на те, що автомобіль марки Форд не був пошкоджений внаслідок ДТП безпосередньо автомобілем Рено д/н АА 2091 ВО, цивільно-правова відповідальність власника якого застрахована відповідачем.

Частина 1 статті 1188 ЦК України встановлює, що шкода завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Згідно ч.1 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов’язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, хімічних радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Частина 2 статті 1187 ЦК України встановлює, що шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речеве право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об’єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Вирішуючи спори, пов'язані з відшкодуванням шкоди, завданої взаємодією кількох джерел підвищеної небезпеки, наприклад, зіткненням транспортних засобів, слід виходити з того, що у цьому випадку шкода відшкодовується на загальних підставах, тобто з урахуванням принципу вини (стаття 1188 ЦК України). Отже, за цих обставин обов'язок відшкодування шкоди покладається на ту особу, з вини якої завдано шкоду. (Роз'яснення, Вищий арбітражний суд, від 01.04.1994, № 02-5/215 "Про деякі питання практики вирішення спорів пов'язаних з відшкодуванням шкоди").

Відповідно до полісу №ВВ/3471826 цивільно-правова відповідальність власника автомобіля Форд д/н АА 85-66 СІ Каплуна О.В., з вини якого сталось ДТП, була застрахована відповідачем.

Відповідно до ст. 22 Закону України «Про обов’язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»від 01.07.2004р. при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров’ю, майну третьої особи.

Таким чином, саме, відповідач зобов’язаний відшкодувати шкоду, заподіяну транспортному засобу позивача, внаслідок ДТП, за участю автомобіля Форд д/н АА 85-66 СІ, вина водія якого у ДТП доведена у встановленому законом порядку.

Відповідно д ст. 28 Закону шкода, заподіяна в результаті ДТП майну потерпілого –це шкода, пов’язана, зокрема, з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу.

Відповідно до ст. 29 Закону, у зв’язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов’язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого в порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати, пов’язані з евакуацією транспортного засобу з місця ДТП до місця проживання власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент ДТП чи до місяця здійснення ремонту на території України.

Відповідно до рахунку ТОВ «Вінер Автомотів»вартість відновлювального ремонту автомобіля Форд д/н АА 85-66 СІ складає 9681,15грн.

Відповідно до ст. 35 Закону встановлено, що для отримання страхового відшкодування особа, яка має право на відшкодування, подає страховику відповідну заяву.

Згідно із ст. 36 Закону після розгляду страховиком наданих йому документів страховик приймає рішення про виплату страхового відшкодування або відмову у виплаті страхового відшкодування.

Виплата страхового відшкодування здійснюється протягом одного місяця з дня отримання страховиком визначених у ст. 35 Закону документів або в строки та в обсягах, визначених рішенням суду (п. 37.1 ст. 37 Закону).

Матеріалами справи доводиться, що заява про виплату страхового відшкодування надійшла відповідачу від позивача 23.01.2008р. (зазначене підтверджується у листі –відмові відповідача вих. №1678 від 15.05.2008р. на заяву позивача).

З урахуванням наведеного, за мінусом франшизи, на яку відповідно до ст. 12 Закону зменшується страхове відшкодування, відповідач зобов’язаний перерахувати позивачу 9171,15грн. страхового відшкодування (9681,15грн. -510,00грн. = 9171,15грн.).

Позивач також просить суд стягнути з відповідача 533,13грн.-пені за прострочення виплати страхового відшкодування.

Так, відповідно до п. 37.2 ст. 37 Закону за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування з вини страховика особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки НБУ, яка діє у період, за який розраховується пеня.

З урахуванням того, що заява одержана відповідачем 23.01.2008р. страхове відшкодування повинно було бути сплачене позивачу в строк до 01.03.2008р.

Таким чином, нарахування пені у розмірі 533,13грн. за прострочення виплати страхового відшкодування суд визнає обґрунтованим.

Позивач просить суд стягнути з відповідача 511,28грн. –збитків від інфляції та 68,87грн. -3% річних.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 511,28грн. збитків від інфляції та 68,87грн. -3% річних.

Таким чином, позовні вимоги визнаються судом обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Судові витрати у відповідності до ст. 49 ГПК України покладаються на відповідача.

З урахуванням викладеного, керуючись ст.ст. 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, -

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з Закритого акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «ІнтерТрансПоліс»(м. Київ, вул. Володимирська, 69, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «АВЕР-ТЕХ»(м. Київ, вул. Пимоненка, 13-Ж, ) 9171,15грн. –страхового відшкодування, 533,13гн.-пені, 511,28грн. –збитків від інфляції, 68,87грн. -3% річних, 102,84грн. - державного мита, 118,00грн. - витрат на інформаційно –технічне забезпечення судового процесу.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом 10 днів з дня його прийняття.

Суддя

В.В. Палій