ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2008 р.

№ 14/3048

Судова колегія Вищого господарського суду України у складі :

Полякова Б.М., –головуючого (доповідач у справі),

Катеринчук Л.Й.,

Ткаченко Н.Г.

розглянувши касаційну скаргу

ЗАТ "Агмас", м. Черкаси

на ухвалу

від 07.08.2007 р. господарського суду Черкаської області

у справі

№ 14/3048 господарського суду Черкаської області

за заявою

АКБ соціального розвитку "Укрсоцбанк" в особі Черкаської обласної філії

до

ЗАТ "Агмас", м. Черкаси

про

банкрутство

арбітражний керуючий

Степаненко В.В.

в судовому засіданні взяли участь представники:

ініціюючого кредитора

Шелягова О.А., довір.;

боржника

Чеберяк Д.Ю., довір.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Черкаської області від 16.06.2007 р. за заявою АКБ соціального розвитку "Укрсоцбанк" в особі Черкаської обласної філії порушено провадження у справі № 14/3048 про банкрутство ЗАТ "Агмас".

Ухвалою господарського суду Черкаської області від 07.08.2007 р. (суддя Хабазня Ю.А.) за результатами підготовчого засідання визнано вимоги ініціюючого кредитора –АКБ соціального розвитку "Укрсоцбанк" в особі Черкаської обласної філії до боржника у розмірі 960 060,21 грн. основного боргу і 203,00 грн. судових витрат та зобов’язано його здійснити публікацію оголошення про порушення справи про банкрутство в офіційному друкованому органі.

Не погоджуючись з ухвалою підготовчого засідання, боржник звернувся до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу господарського суду Черкаської області від 07.08.2007 р.

Касаційна скарга мотивована порушенням судом норм матеріального та процесуального права.

На думку боржника, кредитор не надав суду доказів відсутності заставленого майна у майнового поручителя, а суд всупереч ч. 2 ст. 8 Закону України “Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом” (далі –Закон) порушив справу про банкрутство та визнав вимоги ініціюючого кредитора.

Заслухавши пояснення учасників судового засідання, обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши наявні матеріали справи, проаналізувавши застосування судом норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 4 ст. 11 Закону в підготовчому засіданні суддя оцінює подані документи, заслуховує пояснення сторін, розглядає обґрунтованість заперечень боржника.

Основне завдання підготовчого засідання суду полягає в з’ясуванні ознак неплатоспроможності боржника, наявності чи відсутності перешкод для подальшого руху справи про банкрутство.

Частина 3 статті 6 Закону визначає ознаки неплатоспроможності боржника, а саме справа про банкрутство порушується господарським судом, якщо безспірні вимоги кредитора (кредиторів) до боржника сукупно складають не менше трьохсот мінімальних розмірів заробітної плати, які не були задоволені боржником протягом трьох місяців після встановленого для їх погашення строку, якщо інше не передбачено цим Законом.

Отже, у підготовчому засіданні підлягають визнанню лише безспірні вимоги ініціюючого кредитора до боржника.

Як вбачається з матеріалів справи, при винесенні оскаржуваної ухвали за результатами підготовчого засідання суд першої інстанції виходив з того, що вимоги заявника підлягають визнанню у повному обсязі, у розмірі 960 060,21 грн. основного боргу, оскільки є безспірними і підтверджуються наявними у справі матеріалами, зокрема, рішенням господарського суду Черкаської області від 20.12.2005 р. у справі №16/4747, наказ у якій своєчасно пред’явлено до виконання, а також договорами про надання кредиту, розрахунками суми боргу та процентів.

Однак, такий висновок суду першої інстанції не відповідає чинному законодавству з наступних підстав.

Положеннями абз. 8 ст. 1 Закону встановлено, що безспірними вимогами кредиторів являються вимоги кредиторів, визнані боржником, інші вимоги кредиторів, підтверджені виконавчими документами чи розрахунковими документами, за якими відповідно до законодавства здійснюється списання коштів з рахунків боржника.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням господарського суду Черкаської області від 20.12.2005 р. у справі №16/4747, на яке посилається суд першої інстанції, з боржника на користь ініціюючого кредитора стягнено 625 990,91 грн. заборгованості за кредитом та 6 377,91 грн. судових витрат.

Відповідно до заяви про порушення справи про банкрутство решту вимог ініціюючого кредитора становить заборгованість по сплаті відсотків за користування кредитом, нарахована ініціюючим кредитором самостійно.

Отже, безспірні грошові вимоги ініціюючого кредитора до боржника складають лише 632 368,82 грн., а не 960 060,21 грн., що визнані судом.

Разом з тим, грошові вимоги, які не є безспірними та у зв’язку з цим не підлягають визнанню у підготовчому засіданні, можуть бути заявлені кредитором в якості додаткових грошових вимог до боржника в загальному порядку, встановленому ст. 14 Закону, як передбачено ч. 8 ст. 11 Закону.

Крім того, згідно з ч. 2 ст. 8 Закону суд відмовляє у прийнятті заяви про порушення справи про банкрутство, якщо вимоги кредитора повністю забезпечені заставою.

Відтак, при порушенні справи про банкрутство ініціюючий кредитор вправі заявити до боржника вимоги, які не забезпечені заставою майна боржника чи третьої особи.

Звертаючись з заявою про порушення справи про банкрутство, ініціюючий кредитор вказував на те, що виконання боржником своїх зобов’язань за договором кредиту було забезпечено заставою майна третьої особи –Спільного українсько-французького підприємства "Дако", однак на час подання заяви майно, передане в заставу, відсутнє.

Втім, зазначеним обставинам не була надана будь-яка оцінка та вони не були перевірені судом першої інстанції.

Між тим, в матеріалах справи міститься, зокрема, довідка ліквідатора Спільного українсько-французького підприємства "Дако" (а.с №64), на яку посилається ініціюючий кредитор в своїй заяві, згідно якої ліквідатором було виявлено одну сівалку "Nodet".

Вказане свідчить про неповноту дослідження судом першої інстанції обставин справи, в зв’язку з чим відсутні підстави вважати, що судом дотримані вимоги Закону щодо незабезпеченості вимог ініціюючого кредитора заставою майна третьої особи.

В силу меж перегляду справи в суді касаційної інстанції та повноважень останнього, встановлених ст. ст. 1115, 1117 ГПК України, допущені порушення судом першої інстанції норм процесуального права, що призвели до неповного з’ясування обставин справи, не можуть бути усунуті судом касаційної інстанції.

За таких обставин справи оскаржувана ухвала господарського суду Черкаської області від 07.08.2007 р. підлягає скасуванню, а справа –передачі на новий розгляд на стадію підготовчого засідання.

При новому розгляді справи суду необхідно врахувати викладене та розглянути справу з дотриманням приписів чинного законодавства.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 1, 6, 8, 11, 14 Закону України “Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом” та ст. ст. 43, 1115, 1117, 1119 –11111 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1.          Касаційну скаргу ЗАТ "Агмас" задовольнити частково.

2.          Ухвалу господарського суду Черкаської області від 07.08.2007 р. у справі № 14/3048 скасувати.

3.          Справу № 14/3048 передати на новий розгляд до господарського суду Черкаської області на стадію підготовчого засідання.

Головуючий Б.М. Поляков

Судді                                                    Л.Й. Катеринчук

Н.Г. Ткаченко