ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" лютого 2008 р.

Справа № 4/276-07-6780

Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Колоколова С.І.

суддів: Разюк Г.П., Петрова М.С.

при секретарі судового засідання: Бухтіяровій О.Г.

за участю представників сторін:

від позивача: Крівцуненко Т.А. (довіреність № 3842 від 11.12.2007 року)

від відповідача: Бєлоусова Є.Г. –голова (паспорт НЕ 334130 виданий 09.08.1996 року)

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку „ЛАДА”

на рішення господарського суду Одеської області від „22” жовтня 2007 року

по справі № 4/276-07-6780

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю „Інфокс” в особі філії Інфоксводоканал, м. Одеса

до Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку „ЛАДА”, м. Одеса

про спонукання укласти договір

В С Т А Н О В И В :

10.08.2007 року Товариство з обмеженою відповідальністю „Інфокс” в особі філії Інфоксводоканал (далі по тексту –позивач) звернулося до господарського суду Одеської області з позовною заявою до Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку „ЛАДА” (далі по тексту –відповідач) про спонукання до укладання договору, в якій просило зобов'язати відповідача укласти з позивачем договір на послуги водопостачання та водовідведення в редакції, запропонованій Водоканалом. Також позивач просив стягнути на свою користь з відповідача витрати по сплаті державного мита та витрати на ІТЗ судового процесу.

В процесі розгляду даної справи позивачем неодноразово надавались доповнення до позовної заяви та, зокрема, був наданий сам договір в редакції ТОВ „Інфокс” в особі філії „Інфоксводоканал”, який і бажав останній укласти з відповідачем.

Позовні вимоги мотивовані тим, що у зв'язку із створенням мешканцями будинку № 24 по вул. Єврейській в м. Одесі ОСББ „ЛАДА” та передачею на баланс останнього вказаного будинку, позивач звернувся до відповідача з вимогою укласти договір на послуги водопостачання та водовідведення та надіслав безпосередньо сам договір, але останній взагалі не повернутий Водоканалу.

Рішенням господарського суду Одеської області від 22.10.2007 року, яке підписано 29.10.2007 року по справі № 4/276-07-6780 (суддя Літвінов С.В.) позовні вимоги ТОВ „Інфокс” в особі філії „Інфоксводоканал” задоволені. Зобов'язано ОСББ „ЛАДА” укласти договір № 39/1 від 26.03.2007 року на послуги водопостачання та водовідведення та додаток № 1 до договору редакції, наданій позивачем до суду. Стягнуто з відповідача на користь позивача 85 грн. державного мита та 118 грн. витрат на ІТЗ судового процесу. На виконання даного рішення, господарським судом Одеської області 09.11.2007 року видано відповідний наказ.

Не погоджуючись із зазначеним вище рішенням місцевого господарського суду, ОСББ „ЛАДА” звернулося до Одеського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове, яким в задоволенні позовних вимог відмовити. Скаржник в своїх доводах та запереченнях посилається на те, що суд повно та всебічно не перевірив всі обставини справи, не дав належну правову оцінку доказам і виніс незаконне і необґрунтоване рішення, яке не відповідає обставинам справи і вимогам закону, а також порушив та невірно застосував норми матеріального та процесуального права.

На думку скаржника, місцевий господарський суд при прийнятті оскаржуваного рішення неправомірно та безпідставно не прийняв до уваги факт того, що будинок, у якому розташовано ОСББ „ЛАДА”, є власністю Одеської міської ради, що підтверджується технічним паспортом, виданим 19.09.2006 року КП „ОМБТІ та РОН”, цей будинок на баланс відповідача не передавався, а тому останній є ні балансоутримувачем ні власником зазначеного будинку.

Крім того, за твердженням скаржника, укладання такого договору взагалі є неможливим, оскільки підвальні приміщення цього будинку загальною площею 465,6 кв.м., в яких знаходяться усі комунікаційні мережі (внутрішньобудинкові мережі води та каналізації), були продані, що підтверджується відповідними договорами купівлі-продажу майна комунальної власності та технічними паспортами до них.

Позивачем надано до суду відзив на апеляційну скаргу, в якому він просить залишити апеляційну скаргу ОСББ „ЛАДА” без задоволення, а рішення місцевого господарського суду –без змін, вважаючи його правомірним, обґрунтованим, відповідаючим вимогам діючого законодавства та матеріалам справи.

Розглянувши та перевіривши матеріали справи, апеляційну скаргу та відзив на неї, заслухавши у судовому засіданні пояснення представників сторін, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, судова колегія дійшла до наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 10.06.2004 року комісією, яка була створена на підставі розпорядження Приморської райадміністрації № 1225 від 05.05.2004 року, складено Акт приймання-передачі житлового комплексу дому № 24 по вул. Єврейській на баланс ОСББ „ЛАДА”. У переліку активів житлового комплексу були зазначені, зокрема, підвали загальною площею 733,61 кв.м. та внутрішньобудинкові мережі води і каналізації, які розташовані у підвалі (а.с.32-33).

25.02.2005 року ОСББ „ЛАДА” звернулося до позивача з листом № 14, згідно якого просило останнього укласти договори на водопостачання та водовідведення окремо з кожним споживачем. Таке клопотання відповідача було мотивоване тим, що, по-перше, у зв'язку із створенням ОСББ „ЛАДА” та зміною форми господарювання, а, по-друге, безпосередньо ОСББ „ЛАДА” не є споживачем води, а її облікові рахунки закриті з 2005 року у зв'язку з передачею дома на баланс ОСББ і оплата за воду, відповідно, не приймається (а.с.14).

У відповідь на вказаний вище лист, ТОВ „Інфокс” в особі філії „Інфоксводоканал” 29.03.2005 року надіслало на адресу відповідача лист № 722, яким повідомило останнього, що у зв'язку з тим, що ОСББ „ЛАДА” є юридичною особою і балансоутримувачем дома за адресою: вул. Єврейська,24, йому необхідно, згідно із статтею 19 Закону України „Про питну воду та питне водопостачання”, укласти договір на послуги водопостачання та водовідведення з філією „Інфоксводоканал” (а.с.8).

03.03.2007 року ОСББ „ЛАДА” звернулося до позивача з листом № 55, яким знов просило останнього укласти договори на водопостачання та водовідведення окремо з кожним споживачем (14 квартир). Крім підстав та обґрунтувань, вже зазначених в листі № 14 від 25.02.2005 року, відповідач посилався на те, що вже на протязі 2-х років договори на водопостачання з мешканцями будинків не укладено. І, головне, при передачі дома на баланс мережі водоканалу передані не були, а водомір на вході в дім був відсутній (а.с.15).

26.03.2007 року у відповідь на лист ОСББ „ЛАДА” № 55 від 03.03.2007 року ТОВ „Інфокс” в особі філії „Інфоксводоканал” відправило на адресу відповідача лист № 1554, яким вдруге повідомило останнього, що у зв'язку з тим, що ОСББ „ЛАДА” є юридичною особою і балансоутримувачем дома за адресою: вул. Єврейська,24, йому необхідно, згідно із статтею 19 Закону України „Про питну воду та питне водопостачання”, укласти договір на послуги водопостачання та водовідведення з філією „Інфоксводоканал”. Крім того, разом із цим листом відповідачу було направлено проект договору на послуги водопостачання та водовідведення, який ОСББ „ЛАДА” повинен був оформити належним чином та відіслати один екземпляр позивачу в строк, встановлений законом (а.с.9-10).

20.04.2007 року позивач звернувся до відповідача з листом № 1843, яким повторно просив в 5-ти денний термін оформити належним чином договір на послуги водопостачання № 39/1 від 26.03.2007 року, який направлений 26.03.2007 року (а.с.11).

Між тим, такі листи та вимоги ТОВ „Інфокс” в особі філії „Інфоксводоканал” залишені відповідачем без відповіді та задоволення.

Судова колегія не погоджується з позовними вимогами ТОВ „Інфокс” в особі філії „Інфоксводоканал” та висновками місцевого господарського суду про їх задоволення, виходячи з наступного.

Дійсно, згідно із статтею 19 Закону України „Про питну воду та питне водопостачання” послуги водопостачання та водовідведення надаються споживачам підприємством питного водопостачання на підставі договору, що також передбачено пунктом 12.1 Правил користування системами комунального водопостачання та водовідведення в містах та селищах України, затверджених наказом Держжитлкомгоспу України від 01.07.1994 року № 65.

Відповідно до статті 1 Закону України „Про житлово-комунальні послуги”, споживачем є фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати, житлово-комунальну послугу. Виконавцем є суб'єкт господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальної послуги споживачу відповідно до умов договору. Балансоутримувачем будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд є власник або юридична особа, яка за договором з власником утримує на балансі відповідне майно, а також веде бухгалтерську, статистичну та іншу передбачену законодавством звітність, здійснює розрахунки коштів, необхідних для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів та утримання, а також забезпечує управління цим майном і несе відповідальність за його експлуатацію згідно з законом. Власника будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд, вищеназвана норма закону визначає як фізичну або юридичну особу, якій належить зареєстроване у встановленому порядку право володіння, користування та розпорядження приміщенням, будинком, спорудою, житловим комплексом.

Статтею 19 вказаного Закону встановлено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Виробник послуг може бути їх виконавцем. Особливими учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є балансоутримувач та управитель, які залежно від цивільно-правових угод можуть бути споживачем, виконавцем або виробником.

Згідно із статтею 29 цього Закону, договір на надання житлово-комунальних послуг у багатоквартирному будинку укладається між власником квартири, орендарем чи квартиронаймачем та балансоутримувачем.

Виконавцем, в розумінні цього Закону, є суб’єкт господарювання, предметом якого є надання житлово-комунальної послуги споживачу відповідно до умов договору.

А, згідно із статтею 7 вказаного Закону, визначення виконавця житлово-комунальних послуг здійснюється в порядку, затвердженому центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства та відноситься до повноважень органів місцевого самоврядування.

В матеріалах справи ж відсутні будь-які рішення органів місцевого самоврядування щодо визначення виконавцем житлово-комунальних послуг будинку № 24 по вул. Єврейській ОСББ „ЛАДА”.

Таким чином, ТОВ „Інфокс” в особі філії „Інфоксводоканал” безпідставно та в порушення вищевказаних положень Закону України „Про житлово-комунальні послуги”, самостійно визначило, що воно є виробником послуг, ОСББ „ЛАДА” –виконавцем послуг, а мешканці будинку –кінцевими споживачами, в зв'язку з чим і потрібно укласти відповідні договори.

Крім того, укладання договору на послуги водопостачання № 39/1 від 26.03.2007 року між ТОВ „Інфокс” в особі філії „Інфоксводоканал” та ОСББ „ЛАДА” взагалі є неможливим, оскільки підвальні приміщення будинку № 24 по вул. Єврейській загальною площею 465,6 кв.м., в яких знаходяться усі комунікаційні мережі (внутрішньобудинкові мережі води та каналізації), були продані.

Факт продажу цих приміщень підтверджується відповідними договорами купівлі-продажу майна комунальної власності та технічними паспортами до них, які були додані скаржником до апеляційної скарги та прийнятті, у відповідності до статті 101 Господарського процесуального кодексу України, судом апеляційної інстанції, оскільки з поважних причин не були надані ОСББ „ЛАДА” в місцевому господарському суді, так як відповідач не був належним чином повідомлений про час та місце слухання справи, що підтверджується відсутністю в матеріалах справи належних доказів його повідомлення. Так, ухвала місцевого господарського суду про відкладення розгляду справи на 22.10.2007 року, коли і було винесено оскаржуване рішення, відповідачем отримано не було, а поштове повідомлення (а.с.43) нібито про вручення цієї ухвали судовою колегією не приймається, оскільки дата на поштовому штемпелі стоїть 17.01.2007 року.

Таким чином, відсутні і підстави у ТОВ „Інфокс” в особі філії „Інфоксводоканал” вимагати від ОСББ „ЛАДА” укладення такого договору.

За викладених обставин, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСББ „ЛАДА” підлягає задоволенню, а рішення господарського суду Одеської області від 22.10.2007 року по справі № 4/276-07-6780 –скасуванню.

Відповідно до статті 49 ГПК України, витрати по сплаті державного мита за розгляд позовної заяви, апеляційної скарги та витрати на ІТЗ судового процесу покладаються на позивача.

Керуючись статтями 99, 101-105 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

1.Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю „Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку „ЛАДА” задовольнити.

2.Рішення господарського суду Одеської області від 22.10.2007 року по справі № 4/276-07-6780 скасувати.

В задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю „Інфокс” в особі філії Інфоксводоканал –відмовити.

3.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю „Інфокс” в особі філії Інфоксводоканал (65039, м. Одеса, вул. Басейна,5, р/р 00001 у АКБ „Імексбанк”, МФО 328384, код ЗКПО 26472133) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю „Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку „ЛАДА” (65011, м. Одеса, вул. Єврейська,24, р/р 1 у АКБ „Порто-Франко”, ідент. код 32783138, МФО 328180) 42,50 грн. державного мита за розгляд апеляційної скарги.

4.Видачу наказу за постановою та в порядку статті 122 Господарського процесуального кодексу України доручити господарському суду Одеської області.

Постанова в порядку статті 105 Господарського процесуального кодексу України набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанову апеляційної інстанції може бути оскаржено у касаційному порядку до Вищого господарського суду України.

Головуючий суддя                      С.І. Колоколов

Суддя                      Г.П. Разюк

Суддя                      М.С. Петров