ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2008 р.

№ 4/2393-24/341

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів :

головуючий суддя

Муравйов О.В.

судді

Полянський А.Г.

Фролова Г.М.

розглянувши

касаційну скаргу

ВАТ "Миколаївцемент"

на

постанову Львівського апеляційного господарського суду від 03.07.2007 р.

у справі

№ 4/2393-24/341 Господарського суду Львівської області

за позовом

Державного територіально-галузевого об’єднання "Південно-Західна залізниця"

до

ВАТ "Миколаївцемент"

про

стягнення штрафу 10 295 грн.

За участю представників сторін:

позивача –Черкезюк Д.В. дов. № 10ню від 08.01.2008 р.

відповідача –Борачак В.М. дов. № 04634 від 06.06.2007 р.

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Господарського суду Львівської області від 11.04.2007 р. (суддя –Бортник О.Ю.) позов задоволено. Стягнуто з ВАТ "Миколаївцемент" на користь Державного територіально-галузевого об’єднання "Південно-Західна залізниця" 10 295 грн. штрафу, 102 грн. державного мита та 118 грн. на інформаційно-технічне забезпечення.

Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 03.07.2007 р. (судді –Онишкевич В.В. (головуючий), Слука М.Г., Скрутовський П.Д.) рішення Господарського суду Львівської області від 11.04.2007 р. залишено без змін.

Не погоджуючись з рішенням та постановою, ВАТ "Миколаївцемент" звернулось до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить їх скасувати, мотивуючи скаргу порушенням і неправильним застосуванням господарськими судами норм матеріального та процесуального права.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши доводи касаційної скарги, перевіривши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Вищого господарського суду України прийшла до висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи із наступного.

Відповідно до п. 1 ст. 1119 ГПК України касаційна інстанція за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити постанову суду без змін, а скаргу без задоволення.

Касаційна скарга залишається без задоволення, коли суд визнає, що постанова апеляційного господарського суду прийнята з дотриманням вимог матеріального та процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач в червні 2006 р. надав ВАТ "Миколаївцемент" послуги з перевезення вантажів залізничним транспортом. По вантажній накладній № 35376851 від 24.06.2006 р. ВАТ "Миколаївцемент" передав для перевезення залізничним транспортом вантаж - цемент у вагоні № 97256242, а перевізник (позивач) взяв на себе зобов’язання перевести цей вантаж за визначену плату - 2059,2 грн. Вага брутто становила 92 тонни, вага нетто -72 тонни, а маса тари - 20 тонн. Станція відправлення - Миколаїв-Дністровський Львівської залізниці, а станція призначення - Біла Церква Південно-Західної залізниці.

На станції Шепетівка-Подільська Південно-Західної залізниці позивачем було перевірено кількість та масу вантажу вагону - № 97256242. Перевіркою було встановлено перевищення маси вантажу на 4 500 кг, у зв’язку з чим, позивачем 25.06.2006 р. було складено акт загальної форми № 852 та відправлено вагон на контрольну перевірку. Контрольна перевірка підтвердила факт перевищення ваги, вказаної вантажовідправником у вантажовідправник документах.

У комерційному акті АР279944/9 зазначено, що надлишок цементу з вагону № 97256242 вагою 4500 кг видано представнику вантажовідправника п. Михайликів П.П. на підставі довіреності. По прибутті на станцію призначення було встановлено, що маса вантажу така, як і на станції відправлення, тобто без врахування вантажу, який отримав представник п. Михайликів П.П на станції Шепетівка-Подільська Південно-Західної залізниці, про що зроблено відмітку 30.06.2006 р. у комерційному акті АР279944/9.

Враховуючи викладене, позивач звернувся до відповідача з позовом про стягнення штрафу за неправильне зазначення у накладній маси вантажу у розмірі п'ятикратної провізної плати у сумі 10 295 грн.

Згідно ст. 24 Статуту залізниць України, вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених ним у накладній. Залізниця має право перевіряти правильність цих відомостей, а також періодично перевіряти кількість та масу вантажу, що зазначаються у накладній. Упакування, пакетування, тара повинні відповідати вимогам нормативних документів.

Відповідно до ст. 122 Статуту залізниць України, за неправильно зазначені у накладній масу, кількість місць вантажу, його назву, код та адресу одержувача з відправника, порта стягується штраф у розмірі згідно із статтею 118 цього Статуту. При цьому відправник несе перед залізницею відповідальність за наслідки, які виникли.

Як правомірно було зазначено попередніми судовими інстанціями, "Миколаївцемент" порушив вимоги ст. 24 Статуту залізниць України, що підтверджено матеріалами справи, оскільки у залізничній накладній № 35376851 від 24.06.2006 р. зазначено, що завантаження вагону проводилось засобами відправника і визначення маси вантажу також проводилось засобами відправника. У накладній зазначено, що маса вантажу брутто становить - 92 000 кг, тара з бруса –20 000 кг, маса нетто –72 000 кг. За результатами перевірки на станції Шепетівка-Подільська Південно-Західної залізниці встановлено, що маса вантажу брутто становить 96500 кг, тара з бруса 20000 кг, маса нетто –76 500 кг. Отже, вантаж у вагоні, яким перевозився цемент відповідача по справі, становить більше ніж зазначено у провізних документах на 4500 кг, що є також перевищенням вантажопідйомності вагону на 4500 кг. Данні факти викладені у комерційному акті АР279944/9 на станції Шепетівка-Подільська Південно-Західної залізниці та на станції призначення - Біла Церква Південно-Західної залізниці.

Крім того, перевищення маси вантажу у вагоні підтверджувалось також тим, що надлишок цементу з вагону № 97256242 вагою 4500 кг видано представнику вантажовідправника п.Михайликів П.П. на підставі довіреності, про що зазначено у комерційному акті АР279944/9.

Посилання скаржника на те, що позивачем не визначено окремо маси нетто не приймається до уваги, оскільки згідно комерційного акту АР279944/9 маса тари перевірена і вказана вантажовідправником.

Також судами правомірно вказано на безпідставність посилань відповідача на те, що не встановлено період розпломбування вагону № 97256242, оскільки розпломбування зазначеного вагону здійснюється під час відвантаження надлишку вантажу, але надлишок цементу з вагону № 97256242 вагою 4500 кг видано представнику вантажовідправника п.Михайликів П.П. на підставі довіреності.

Колегія суддів також відзначає, що заявником касаційної скарги, як на підставу для скасування рішення місцевого суду, вказувалося на недопустимий доказ, а саме акт від 26.06.2006 року АР279944/9.

Проте, апеляційним судом цій обставині було надано оцінку, і, вказаний акт було визнано, наряду з іншими доказами, як належний.

Враховуючи, що у касаційній скарзі заявник посилається на ті ж самі обставини, яким попередніми судами вже надано належну оцінку, колегія судді дійшла висновку про те, що суди в порядку ст. ст. 43, 47, 43, 99, 101 ГПК України всебічно, повно і об’єктивно розглянули в судовому процесі всі обставини справи в їх сукупності; дослідили подані сторонами в обґрунтування своїх вимог і заперечень докази; належним чином проаналізували відносини сторін.

Суд апеляційної інстанції, відповідно до ч. 1 ст. 101 ГПК України, повторно розглядаючи справу, повно з’ясував обставини, які мали значення для правильного розгляду поданої апеляційної скарги. Висновки апеляційного суду ґрунтуються на доказах, наведених в постанові суду, та відповідають положенням чинного законодавства. Як наслідок, прийнята апеляційним господарським судом постанова відповідає положенням ст. 105 ГПК України та вимогам, що викладені в постанові Пленуму Верховного Суду України від 29.12.1976 р. № 11 “Про судове рішення” зі змінами та доповненнями.

Твердження оскаржувача про порушення і неправильне застосування апеляційним господарським судом норм матеріального та процесуального права при прийнятті постанови не знайшли свого підтвердження. В зв’язку з чим підстав для зміни чи скасування законного та обґрунтованого судового акту колегія суддів не вбачає.

Відповідно до ст.ст.85, 111-5 Господарського процесуального кодексу України в судовому засіданні за згодою представників сторін оголошена вступна та резолютивна частини постанови.

Керуючись ст. ст. 1115, 1117, п. 1 ст. 1119, 11111 ГПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Відкритого акціонерного товариства "Миколаївцемент" залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Львівської області від 11.04.2007 року та постанову Львівського апеляційного господарського суду від 03.07.2007 року у справі № 4/2393-24/341 залишити без змін.

Головуючий суддя Муравйов О.В.

Судді Полянський А.Г.

Фролова Г.М.