РІШЕННЯ

"13" березня 2008 р.

Справа № 5/23-623

Господарський суд Тернопільської області

у складі судді Андрушків Г.З.

Розглянув справу

за позовом Прокурора Зборівського району, м. Зборів, Тернопільської області, 47200 в інтересах держави в особі Управління Пенсійного Фонду України в Зборівському районі, вул. Б. Хмельницького, 60, м.Зборів, Тернопільської області, 47200.

до Приватного аграрного підприємства "Верховина", с.Мшанець, Зборівського району, Тернопільської області, 47235

За участю представників сторін:

Позивача: Майкович Л.О. –гол.спіціаліст (дов.№696/02 від 13.03.2008р.)

Відповідача:

Прокурора: Тиховліс Г.М. –прокурор відділу прокуратури

Суть справи :

В розпочатому судовому засіданні представнику позивача і прокурору роз’яснено права та обов’язки сторін, передбачені ст. ст. 20, 22, 29, 81-1 ГПК України.

Прокурор Зборівського району звернувся в господарський суд Тернопільської області з позовом в інтересах держави в особі Управління Пенсійного фонду України в Зборівському районі про стягнення з Приватного аграрного підприємства "Верховина" - 3806грн.39коп. заборгованості для відшкодування витрат на виплату і доставку пенсій за віком, призначених на пільгових умовах.

Відповідач відзиву на позов суду не надав, його повноважний представник в судове засідання не з’явився, хоча про час та місце розгляду спору був повідомлений належним чином (повідомлення про вручення поштових відправлень, ухвал суду, знаходиться в матеріалах справи).

Відповідно до ст.75 ГПК України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши думку прокурора, пояснення представника позивача, судом встановлено наступне:

Пенсійне страхування відповідно до ст.ст.2,4 „Основ законодавства України про загальнообов’язкове державне соціальне страхування” від 14.01.1998р. є окремим видом загальнообов’язкового державного соціального страхування і здійснюється в порядку, передбаченому законом та іншими нормативно-правовими актами, що регулюють відносини у сфері пенсійного забезпечення в Україні;

Відносини у сфері пенсійного забезпечення в Україні щодо порядку та розміру сплати збору на пенсійне страхування регулюються Законом України „Про пенсійне забезпечення” від 05.11.1991р. (далі-Закон), Законом України „Про збір на обов’язкове державне пенсійне страхування” від 06.06.1997р. ( далі - Закон про збір), Законом України „Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування” від 09.07.2003р. (Далі –Закон про пенсійне страхування), Інструкцією про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженою постановою правління Пенсійного фонду України 19.12.2003р. №21-1 (далі Інструкція №21-1);

Згідно абз.4п.1ст.2 Закону про збір об’єктом оподаткування для платників збору, визначених пунктами 1 та 2 статті 1 цього Закону (п.1: суб’єкти підприємницької діяльності незалежно від форм власності, їх об’єднання, бюджетні, громадські та інші установи та організації, об’єднання громадян та інші юридичні особи, а також фізичні особи –суб’єкти підприємницької діяльності, які використовують працю найманих працівників, п.2: філії, відділення та інші відокремлені підрозділи платників податку, зазначених у п.1, що не мають статусу юридичної особи, розташовані на території іншої, ніж платник збору, територіальної громади) є також фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів „б”-„з” статті 13 Закону України „Про пенсійне забезпечення”, а згідно абз.3 п.1 ст.4 цього ж Закону (Закону про збір) на обов’язкове державне пенсійне страхування для зазначених вище платників збору встановлена ставка збору в розмірі 100 відсотків від об’єкта оподаткування, визначеного абз.4 п.1 ст.2 цього Закону, тобто в розмірі фактичних витрат на виплату і доставку пільгових пенсій

Згідно ч. 2 «Прикінцевих положень»Закону України, розділу 6 „Повідомлення про сплату збору на обов’язкове державне пенсійне страхування”, розділу 7 „Порядок нарахування збору на покриття фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів "б" - "з" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", розділу 6 „Відшкодування підприємствами витрат Пенсійного фонду України на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах” Інструкції №21-1 відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених на пільгових умовах здійснюються підприємствами на підставі повідомлень про розрахунок фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до п. „б-з” ст.13 Закону України „Про пенсійне забезпечення”, які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року органами Пенсійного Фонду.

Згідно Інструкції № 21-1 підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в повідомленні місячну суму фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

Як слідує із матеріалів справи, Управління Пенсійного фонду України в Зборівському районі протягом березня 2007р. –січня 2008р. здійснювало виплату пільгових пенсій, призначених працівникам, які працювали на підприємстві відповідача, направило відповідачу розрахунки фактичних витрат на виплату і доставку пільгових пенсій із зазначенням щомісячних сум до відшкодування, на загальну суму 3806,39грн.

Однак, як стверджує позивач, відповідач свої зобов’язання щодо відшкодування за вищезазначений період витрат на виплату і доставку пенсій за віком, призначених на пільгових умовах, не виконав, в зв’язку з чим заборгував до пенсійного Фонду 3806грн.39коп.

Як вбачається із даних картки особового рахунку відповідача по відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій недоїмка відповідача по відшкодуванню таких витрат станом на 01.02.2008року становить 13855грн.98коп., а так як рішенням господарського суду Тернопільської області від 04.06.2007р. у справі №11/72-1652 стягнуто з Приватного агропромислового підприємства „Верховина”, с. Мшанець Зборівського району Тернопільської області, ідентифікаційний код 30812114, на користь Управління Пенсійного фонду України в Зборівському районі, –10 049 грн. 59 коп. заборгованості по відшкодуванню витрат на виплату і доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, яка виникла у 2005-2007р., про що видано відповідний наказ від 27.06.2007р., то відповідно залишок заборгованості по відшкодуванню таких витрат становить 3806грн.39коп. за період з березня 2007р. по січень включно 2008 року.

Таким чином заборгованість відшкодування витрат на виплату і доставку пенсій за віком, призначених на пільгових умовах, становить 3806,39грн., яку, за твердженнями позивача відповідач станом на день заявлення позову не сплатив.

Відповідач на день розгляду справи будь-яких даних, які б свідчили про сплату зазначених коштів в Пенсійний Фонд України суду не надав, а тому згідно ст.33 ГПК України слід вважати, що за ним рахується недоїмка в сумі 3806,39грн.

При таких обставинах позовні вимоги підлягають задоволенню як обґрунтовано заявлені.

Державне мито і витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, згідно ст. 49 ГПК України , покладаються на відповідача.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 43, 49, 82, 84, 85, 116 ГПК України, господарський суд

В И Р І Ш И В :

1.          Позов задовольнити.

2.          Стягнути з Приватного агропромислового підприємства „Верховина”, с. Мшанець Зборівського району Тернопільської області, ідентифікаційний код 30812114:

- на користь Управління Пенсійного фонду України в Зборівському районі, м. Зборів Тернопільської області вул. Б.Хмельницького,60, р/р 84, МФО 398013, код 21156522, у ВАТ „Державний Ощадний банк України” –3806грн. 39коп. заборгованості по відшкодуванню витрат на виплату і доставку пенсій, призначених на пільгових умовах

- в доход Державного бюджету України ( р/р 0002, банк ГУДКУ у Тернопільській області, отримувач УДК у м. Тернополі, код банку 838012, ) - 102грн.00коп. державного мита;

- 118грн.00коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу на р/р 0002 у ГУДКУ у Тернопільській області, МФО 838012, , одержувач: УДК у м. Тернополі .

3. Накази видати після набрання судовим рішенням законної сили.

На рішення господарського суду, яке не набрало законної сили, сторони мають право подати апеляційну скаргу, а прокурор –апеляційне подання, протягом десяти днів? з дня прийняття (підписання) рішення “____”_____________ 2008р., через місцевий господарський суд.

Суддя                                                                                          Г.З. Андрушків