ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа № 20/294

30.09.08

За позовом          Товариства з обмеженою відповідальністю «Спецбудтехніка»

До          Науково-виробничого приватного підприємства «Світловодський завод

будівельного та підйомного обладнання»

Про                     стягнення 289 135,63грн.

Суддя В.В. Палій

Секретар Н.С. Молочна

Представники:

Від позивача Тітов В.О. –предст. (дов. від 24.03.2008р.)

Від відповідача не з’явився

Обставини справи:

Позовні вимоги заявлені про стягнення заборгованості в сумі 289 135,63грн. (150 000,00грн.-основного боргу, 45 830,82грн.-пені, 13 750,00грн.-штрафу, 12 428,63грн. -3% річних, 67 126,18грн.-збитків від інфляції), яка виникла внаслідок неналежного виконання відповідачем зобов’язання за договором №22 від 05.08.2005р.

Представники сторін у судове засідання 13.08.2008р. не з’явились.

13.08.2008р. судом одержано витребувані ухвалою суду документи від позивача. Крім того, 13.08.2008р. судом одержано уточнення до розрахунку позовних вимог від позивача, відповідно до якого сума позовних вимог складає 209 391,33грн. (150 000,00грн.-основного боргу, 30505,47грн.-пені, 13 750,00грн.-штрафу, 13094,88грн. –збитків від інфляції, 2040,98грн. -3% річних).

У судовому засіданні 13.08.2008р. уточнені позовні вимоги прийняті судом до розгляду.

У зв’язку з неявкою у судове засідання представників сторін та з метою витребування неподаних суду документів, розгляд справи 13.08.2008р. відкладено.

У судове засідання, призначене на 10.09.2008р., представник відповідача не з”явився, відзиву на позов не надав.

У зв’язку з наведеним, розгляд справи 10.09.2008р. відкладено.

У судовому засіданні 30.09.2008р. представник позивача в усних поясненнях підтримав заявлені позовні вимоги.

Відповідно до довідки про включення до ЄДРПОУ відповідача, адресою місцезнаходження відповідача є м. Київ, вул. Здолбунівська, 7-Г, відповідно ухвали суду направлені відповідачу за вказаною адресою, проте, відповідач у судові засідання не з’явився, відзиву на позов не надав.

Відповідно до ст.75 Господарського процесуального кодексу України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Ознайомившись з матеріалами справи та заслухавши пояснення представника позивача, суд, -

В С Т А Н О В И В :

05.08.2005р. між позивачем та відповідачем укладено договір №22, відповідно до умов якого постачальник (відповідач) зобов’язався здійснити поставку та транспортування до місця монтажу покупцю (позивач) майна, а покупець зобов’язався його прийняти та оплатити у відповідності до умов даного договору.

Майном за даним договором є кран бакенний КБ-403-б укомплектований всіма необхідними для його експлуатації елементами, заводський номер 67, рік випуску 1991.

Відповідно до п. 2.1 договору протягом 15 календарних днів з моменту здійснення покупцем авансового платежу, постачальник (відповідач) зобов’язався поставити та передати майно покупцю.

Відповідно до п. 3.1 договору вартість майна складає 275 000,00грн. в т. ч. ПДВ 20% -45 833,34грн. та включає в себе згідно умов договору вартість крану КБ-403-б-250 000,00грн. в т. ч. ПДВ 20% -41 666,67грн. та його транспортування до місяця монтажу -25 000,00грн. в т. ч. ПДВ 20% -4 166,67грн.

Покупець оплачує вартість майна шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника, який вказаний у даному договорі у наступному порядку:

- авансовий платіж у розмірі 150 000,00грн. в т. ч. ПДВ протягом 5 банківських днів із дня підписання даного договору та отримання рахунку на оплату;

- 100 000,00грн. в т. ч. ПДВ протягом 3 банківських днів із дня поставки майна на вказану покупцем площадку т підписання сторонами Акту про доставку та отримання рахунку на оплату;

- 25 000,00грн. в т. ч. ПДВ протягом 3 банківських днів із дня підписання акта приймання майна та одержання рахунку на оплату.

Відповідно до платіжного доручення №36 від 17.08.2005. позивач перерахував на рахунок відповідача передоплату у розмірі 150 000,00грн. згідно умов договору №22 від 05.08.2005р.

Таким чином, у строк до 01.09.2005р. відповідач зобов’язаний був здійснити поставку товару позивачу.

Проте, відповідач поставку товару не здійснив.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов’язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог-відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов’язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов’язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов’язаний прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до п. 2 ст. 693 Цивільного кодексу України якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

25.01.2008р. позивач направив на адресу відповідача претензію, у якій повідомив про відмову від прийняття виконання зобов’язання та просив повернути суму здійсненої передоплати.

За наведених обставин, вимога позивача про стягнення з відповідача 150 000,00грн. здійсненої попередньої оплати визнається судом обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Крім суми попередньої оплати, позивач просить суд стягнути з відповідача 13 750,00грн. –штрафу.

Відповідно до п. 6.1 договору за порушення строків поставки та передачі майна і супровідних документів постачальник, незалежно від причин порушення строків, за вимогою покупця, сплачує йому штраф у розмірі 5% від загальної вартості майна згідно умов даного договору.

Таким чином, вимога позивача про стягнення з відповідача 13 750,00грн. -5% штрафу, визнається судом обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Стосовно застосування штрафних санкцій за неналежне виконання зобов’язання, а саме пені у розмірі 30 505,47грн., суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов’язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов’язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов’язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.( п. 1 ст. 612 ЦК України).

Штрафними санкціями у Господарському кодексі України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов’язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов’язання. (ст. 230 ГК України).

Ознайомившись з розрахунком пені позивача, нарахування якої передбачено п. 6.3 договору, суд задовольняє зазначену вимогу відповідно до розрахунку позивача.

Позивач також просить суд стягнути з відповідача 2040,98грн. - 3% річних, 13094,88грн.-збитків від інфляції.

Згідно п.2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Як вбачається із матеріалів справи, зобов’язання відповідача перед позивачем щодо поставки товару мало не грошовий характер. Щодо обов’язку відповідача повернути позивачу суму попередньої оплати, то зазначений обов’язок, як відповідальність, виник внаслідок неналежного виконання не грошового зобов’язання і не породжує собою виникнення іншого грошового зобов’язання чи заміну одного зобов’язання іншим.

За наведених обставин суд вважає необґрунтованою вимогу позивача про стягнення з відповідача 2040,98грн. -3% річних, 13094,88грн.-збитків від інфляції.

Витрати по оплаті державного мита та інформаційно-технічного забезпечення судового процесу згідно ст.49 ГПК України покладаються на відповідача, пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В :

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Стягнути з Науково-виробничого приватного підприємства «Світловодський завод будівельного та підйомного обладнання»(м. Київ, вул. Здолбунівська, 7-Г, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Спецбудтехніка»(м. Харків, пр. Постишева, 93, ) 150 000,00грн.-основного боргу, 13 750,00грн. -штрафу, 30 505,47грн.-пені, 1942,55грн.-державного мита, 109,47грн.-витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

4. В іншій частині позовних вимог-відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом 10 днів з дня прийняття.

Суддя                                                                                           В.В. Палій