ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.11.08 Справа № 7/412/08

Суддя Кутищева Н.С.

Позивач Відкрите акціонерне товариство “Державний ощадний банк України” в особі ТВБВ № 10007/0224 філії –Запорізьке обласне управління, м. Василівка, Запорізька область

Відповідач Фермерське господарство “Заміра”, с.Калинівка, Веселівський район, Запорізька область

Суддя Кутіщева Н.С.

Представники:

Позивача Щадних О.Л., дов. № 1762 від 14.03.2008р.

Відповідача не з’явився

Заявлено позов про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості в сумі 200240 грн. 93 коп., що складається з: 96700 грн. 00 коп. заборгованості за кредитом; 7810грн.42 коп. заборгованості по відсотках за користування кредитом; 95542 грн.50 коп. пені по кредиту; 188 грн.01 коп. пені по відсотках за користування кредитом.

Позивач свої вимоги обґрунтовує обставинами, що викладені в позовній заяві, посилається на договір відновлювальної кредитної лінії № 4 від 12.01.2007р. та як на нормативне обґрунтування заявлених вимог посилається на ст. ст. 509, 526, 5431054 Цивільного кодексу України.

Ухвалою суду від 25.09.2008р. позовна заява прийнята до провадження та призначена до розгляду в судовому засіданні на 12.11.2008р., про що сторони були повідомлені належним чином. Ухвала від 25.09.2008 р. на адресу сторін була відправлена вчасно та до суду поштовим відділенням не поверталась, що свідчить про те, що сторони її отримали та мали змогу належним чином виконати викладені в ній вимоги.

В судовому засіданні 12.11.2008 р. представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги.

Відповідач вимоги суду викладені в ухвалі від 25.09.2008 р. не виконав, відзив та інші витребувані документи суду не надав без поважних причин, свого повноважного представника в судове засідання не направив, про причини неявки представника суд не повідомив.

Згідно з “Нормативами частоти обліку перевезення, доставки пошти, вилучення кореспонденції з поштових ящиків і основні контрольні строки опрацювання і доставлення поштових відправлень, періодичних видань”, затверджених наказом Міністерства зв’язку України № 115 від 05.08.1994р. зареєстрованим в МЮУ 29.08.1994р., за № 205/415:

Вхідна письмова кореспонденція доставляється адресатам в той же день, якщо вона надійшла в сортувальний вузол у місті Києві до 7 години, в обласних центрах, містах обласного підпорядкування до 9 години. Кореспонденція, яка надійшла після цього строку, повинна бути доставлена не пізніше наступного робочого дня.

Між районними центрами області - три дні.

При здачі кореспонденції після 12 годин термін проходження поштового відправлення збільшується на один день.

Згідно п. 26.4.7-1 Роз’яснення президії Вищого господарського суду України № 04-5/609 від 31.05.2002р. “Про внесення змін і доповнень і про визнання таким, що втратило чинність, деяких роз’яснень президії Вищого арбітражного суду України”, особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце її розгляду судом, якщо ухвалу про порушення провадження у справі надіслано за поштовою адресою, зазначеною у позовній заяві.

Згідно ст. 22 ГПК України, сторони зобов’язані добросовісно користуватися належними їх процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного та об’єктивного дослідження всіх обставин справи.

Сторони по справі № 7/412/08 є юридичними особами, таким чином, згідно зі ст. 28 ГПК України, керівник підприємств зобов’язаний направити компетентного представника в судове засідання, чи сам прийняти участь в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України, якщо відзив на позовну заяву і витребувані судом документи не надано, справа може бути розглянута за наявними в ній документами.

По усному клопотанню представника позивача судове засідання ведеться без застосування технічних засобів фіксації судового процесу.

Розгляд справи закінчено 12.11.2008р. оголошенням вступної та резолютивної частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд

ВСТАНОВИВ:

12 січня 2007 р. між ВАТ “Ощадбанк” в особі філії - Василівське відділення № 3007 (правонаступником ВОБ № 3007 є ТВБВ № 10007/0224 філії –ЗОУ ВАТ “Ощадбанк”) (надалі позивач) та Фермерським господарством “Заміра” (надалі відповідач) було укладено договір відновлюваної кредитної лінії № 4 (далі договір).

05 квітня 2007р. укладено додаткову угоду № 1 до договору. Відповідно до умов договору та додаткової угоди Банк надав позичальнику кредит в сумі 110000 грн. на 12 місяців до 11 січня 2008р.

За користування кредитом, згідно умов договору, було встановлено плату в розмірі 17% відсотків річних. Погашення кредиту та відсотків здійснюється згідно п. 1.6 договору.

За умовами договору позичальник зобов'язався своєчасно та повно погасити кредит, сплатити відсотки за користування кредитом.

Виконання зобов'язання за договором №4 від 12.01.2007 року забезпечувалось договором застави механічного транспортного засобу №326 від 08.02.07р. та договором застави майбутнього врожаю №9/5 від 10.04.07р.

Згідно до умов договору застави механічного транспортного засобу №326 від 08.02.2007 року, укладеному між банком та Ібрагімовим Ібрагімом Тагіровичсм (надалі по тексту заставодавець - майновий поручитель), заставодавець передав в заставу банку предмет застави, а саме: трактор МТЗ 82,1 2005 року випуску, реєстраційний номер 00221ВТ.

Згідно до умов договору застави майбутнього врожаю № 915 від 10.04.2007 р., укладеному між банком та Фермерським господарством "Заміра" (надалі по тексту заяви заставодавець), предметом застави є фактичний урожай озимої пшениці зібраний з засіяних полів в 2007 році на площі 117 га.

Перевіркою, проведеною представниками ВАТ "Ощадбанк" у серпні 2007 року, встановлено відсутність врожаю зерна озимої пшениці, про що складено акт. Згідно до умов договору застави майбутнього врожаю №915 від 10.04.2007 р., передбачені обмеження відносно розпорядження предметом застави, про що було добре відомо відповідачу.

Що стосується іншого заставлено майна, а саме трактора МТЗ 82.1, наданого в заставу згідно договору застави механічного транспортного засобу №326 від 08.02.2007 р., Прокуратурою Веселівського р-ну було порушено кримінальну справу за звинуваченням Ібрагімова Ібрагіма Тагіровича у скоєні злочину передбаченого за ч. 1 ст.366, ч. 1 ст.222 УК України. Під час слідства було встановлено, що трактор МТЗ 82.1 наданий в заставу банку виявився власністю іншої особи та наданий в заставу банку по підробленим документам. Вироком Веселівського районного суду визнано Ібрагімова Ібрагіма Тагіровича винним у скоєні злочину передбаченого вищевказаними статтями КК України.

Відповідно до ч.2 ст.180 ГК України, господарський договір вважається укладеним, якщо сторонами в передбаченому законом порядку та формі досягнуто згоду за всіма його істотними умовами.

Пунктом 1 ст. 1054 ЦК України, передбачено, що за кредитним договором банк, або інша фінансова установа (кредитодавець), зобов’язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов’язується повернути кредит та сплатити проценти.

Свої зобов’язання за договором позивач виконав у повному обсязі, що підтверджується матеріалами по справі.

Таким чином, сума основного боргу відповідача перед позивачем за тілом кредиту склала 96700 грн. 00 коп.

Згідно з п. 1.6. договору, за користування кредитом позичальник зобов’язаний сплачувати банку відповідну плату в порядку та розмірах, визначених договором.

Згідно з п. 1.6.1.1. договору, відсотки за користування кредитом розраховується банком на основі процентної ставки в розмірі 17 відсотків річних, яка може бути змінена в порядку, визначеному договором.

Сума відсотків за користування кредитом складає 7810 грн. 42 коп.

Згідно ст. 193 Господарського кодексу України, суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору…

Не допускається одностороння відмова від виконання зобов’язань крім випадків, передбачених законом.

Аналогічну норму містить ст. 526 ЦК України.

Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов’язковим для виконання сторонами.

У відповідності до п.1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов’язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно п.1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов’язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Також ст.ст. 549-551 ЦК України, передбачається відповідальність боржника перед кредитором у вигляді неустойки, розмір якої встановлюється договором.

Сума пені за несвоєчасну сплату відсотків складає 188 грн. 01 коп. , пред’явлена до стягнення обґрунтовано та підлягає задоволенню.

Сума пені за несвоєчасну сплату кредиту, що пред’явлена позивачем до стягнення складає 95542 грн. 50 коп. Але при проведеному судом в судовому засіданні перерахунку сума пені за несвоєчасну сплату кредиту складає 10387 грн. 32 коп. та підлягає задоволенню.

В решті пред’явленої до стягнення суми пені за несвоєчасну сплату кредиту слід відмовити, як заявленого з порушенням норм діючого законодавства, Закону України “Про відповідальність за несвоєчасне виконання договірних зобов’язань” і п. 6 ст. 232 ГК України.

Згідно до ст. 33 ГПК України, обов’язок доказування і подання доказів покладається на сторони. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідач не надав суду доказів належного виконання взятих на себе зобов’язань, в судові засідання не з’являвся, відзив на позовну заяву не надав.

Позивачем надані необхідні документальні докази в обґрунтування заявленої до стягнення суми заборгованості.

Позов слід задовольнити частково.

Відповідно до ст.ст. 44, 49 ГПК України, в частині задоволених вимог, судові витрати слід покласти на відповідача, поскільки спір доведений до суду з його вини.

Керуючись ст. ст. 549-551, 526, 612, 629, 651, 1054 ЦК України, ст.ст. 180, 193, 230-232 ГК України; ст. ст. 3, 22, 33, 34, 43, 44, 49, 75, 82, 84, 85 ГПК України, суд:

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Фермерського господарства “Заміра”, 72210, Запорізька область, Веселівський район, с. Калинівка, вул. Ювілейна, буд. 31 (р/р 8 у ТВБВ №10007/0224 філії –ЗОУ ВАТ “Ощадний банк”, ЕДРПОУ 31135999) на користь Відкритого акціонерного товариства “Державний ощадний банк України” в особі ТВБВ №10007/0224 філії Запорізьке обласне управління, 71600, Запорізька область, м.Василівка, вул. Театральна,12 (р/р , , МФО 373957) 96700грн.00коп. заборгованості за кредитом; 7810 грн. 42 коп. заборгованості по відсотках за користування кредитом; 10387грн. 32коп. пені по кредиту; 188 грн. 01 коп. пені по відсотках за користування кредитом; 1150 грн. 86 коп. державного мита; 118 (сто вісімнадцять) грн. 00 коп. оплати інформаційно-технічних послуг по забезпеченню судового процесу.

Видати наказ.

В решті позову відмовити.

Рішення вступає в законну силу через 10 днів з дня його підписання.

Дата підписання “19” листопада 2008р.

Суддя Н.С. Кутіщева