ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
суд Чернігівської області
________________________________________________________________________________________________
Тел. 698-166, факс 7-44-62
П О С Т А Н О В А

"05" серпня 2008 р.                                        Справа
№ 11/119а

За позовом: Фізичної особи
-підприємця ОСОБА_1

АДРЕСА_1

До: Державної податкової
інспекції у м. Чернігові

14000, м. Чернігів, вул.
Кирпоноса, 28

Про визнання недійсними
податкових повідомлень -рішень

Суддя Ю.М.Бобров

Секретар О.В.Скрипка

ПРЕДСТАВНИКИ
СТОРІН :

Представники позивача:ОСОБА_1
-особисто, паспорт НОМЕР_1.

Представники відповідача: Усенко
Л.М. -  начальник юр. відділу, дов. від
09.07.08 р. № 6923/9/10-010,

Пряха О.В. -начальник відділу
контрольно -перевірочної роботи, дов. від 05.08.08 р. № 7630/9/10-010.

СУТЬ
СПОРУ:

Фізичною
особою -підприємцем ОСОБА_1 подано адміністративний позов до Державної
податкової інспекції у м. Чернігові про визнання недійсними  податкових повідомлень -рішень інспекції.

Провадження у справі зупинялось, у
судовому засіданні оголошувалися перерви та розгляд справи відкладався.

У судовому засіданні позивач та його
представник підтримали позовні вимоги та їх обґрунтування, викладені у позовній
заяві.

У позовній заяві позивач
посилається, зокрема, на те, що посадові особи ДПІ у м. Чернігові при
проведенні перевірки, за результатами якої прийняті оскаржувані податкові
повідомлення -рішення, до перевірки підійшли формально, фактично не перевіряючи
правильності визначення в деклараціях сум податкових зобов'язань. При
проведенні перевірки перевіряючі мали інформацію з банку про рух грошових
коштів по поточному рахунку, але при цьому, незважаючи на поважні причини
відсутності на момент перевірки бухгалтерських та податкових документів, не
здійснили жодної зустрічної перевірки. На момент перевірки всі документи
позивача, які підтверджували валові витрати та право на податковий кредит були
вилучені працівниками СБУ у зв'язку з порушенням кримінальної справи відносно
ОСОБА_2, яка допомагала позивачу вести бухгалтерський та податковий обік.

У позовній заяві позивачем заявлено
клопотання про витребування у Управління СБУ в Чернігівській області копії
постанови про проведення виїмки документів у ОСОБА_2

Відповідач у письмових запереченнях
проти позову з вимогами позивача не погоджується, просить у позові відмовити. У
запереченнях відповідач зазначає, що під час перевірки перевірялися документи
позивача, які були надані на перевірку старшим слідчим слідчого відділу
Управління СБУ в Чернігівській області згідно опису і які були вилучені у
ОСОБА_2

Встановлені перевіркою порушення
зафіксовані в акті перевірки, за висновкам якого прийняті оскаржувані позивачем
податкові повідомлення -рішення.

Відповідач вважає, що оскаржувані
податкові повідомлення -рішення відповідають вимогам чинного законодавства та
ніяким чином не порушують права позивача.

Дослідивши матеріли справи та наявні
у справі докази, заслухавши у судовому засіданні пояснення позивача, його
представника та представників відповідача, суд встановив наступне.

Позивача зареєстровано як суб'єкта
підприємницької діяльності -фізичну особу, взято на податковий облік у ДПІ у м.
Чернігові як платника податків, зокрема, зареєстровано платником податку на
додану вартість.

ДПІ у м. Чернігові була проведена
документальна виїзна планова перевірка позивача з питань дотримання вимог
податкового та валютного законодавства за період з 03.05.06 р. по 31.03.07 р.,
за результатами якої складено акт перевірки від 19.06.07 р. №
764/17-219/.

Як зазначено у висновку цього акта
перевірки, перевіркою встановлені, зокрема, порушення:

- ст. 13, ст. 14 Декрету Кабінету
Міністрів України „Про прибутковий податок з громадян” від 26.12.92 р. № 13-92
(далі -Декрет № 13-92), а саме: СГ ОСОБА_1 до декларації про доходи включив
суми витрат, які не підтверджені документально;

- облік доходів і витрат в книзі за
формою, встановленою додатком № 10 Інструкції про прибутковий податок з
громадян, затвердженої наказом Головної державної податкової інспекції України
від 21.04.93 р. № 12, зареєстрованої в Мін'юсті України 09.06.93 р. за № 64
(далі -Інструкція № 12) підприємцем не вівся.

Внаслідок зазначених порушень
перевіркою встановлено заниження СГ ОСОБА_1 чистого (оподатковуваного) доходу у
2006 році -на 804759,94 грн., у 1 кварталі 2007 року -на 200793,30 грн.

Усього донараховано податку з доходів
фізичних осіб за 2006 -2007 р.р. -134737,79 грн.

- п.п. 7.4.1 п.7.4 ст. 7 Закону
України „Про податок на додану вартість” від 03.07.97 р. № 168/97-ВР  (далі -Закон № 168): СГ ОСОБА_1 включив до
складу податкового кредиту суми ПДВ, які не підтверджені документально,
внаслідок чого завищив суму податкового кредиту в деклараціях по ПДВ у 2006
році -на 212199,00 грн., у 1 кварталі 2007 року - на 36910,00 грн.

Всього по акту перевірки донараховано
ПДВ -249109,00 грн.

На підставі цього акта перевірки та
рішення ДПІ у м. Чернігові про результати розгляду скарги № 18561/П/25-008 від
05.09.07 р., ДПІ у м. Чернігові прийняті оскаржувані позивачем податкові
повідомлення -рішення:

- від 05.09.07 р. № /1, в
якому позивачу визначено податкове зобов'язання по податку з доходів фізичних
осіб в сумі 134737,79 грн. основного платежу;

- від 05.09.07 р. № /1, в
якому позивачу визначено податкове зобов'язання по податку на додану вартість в
сумі 249109,00 грн. основного платежу та 124554,00 грн. штрафних (фінансових)
санкцій, всього -373663,00 грн.

Згідно ч. 1 ст. 13 Декрету № 13-92
оподаткуванню підлягають доходи громадян,
одержані  протягом календарного
року від здійснення підприємницької діяльності без створення юридичної особи, а
також інші доходи громадян, не передбачені як об'єкти оподаткування у розділах
II та III цього Декрету.

До складу витрат, безпосередньо
пов'язаних з одержанням доходів,
належать витрати, які включаються до складу валових витрат
виробництва  (обігу) або підлягають
амортизації згідно з Законом України "Про
оподаткування    прибутку
підприємств" (ч. 3 ст. 13 Декрету № 13-92).

Оподатковуваним доходом вважається
сукупний чистий доход, тобто  різниця між
валовим доходом (виручки у грошовій та натуральній формі) і  документально підтвердженими витратами,
безпосередньо пов'язаними з одержанням доходу. Якщо ці витрати не можуть бути
підтверджені  документально, то  вони
враховуються податковими органами
при проведенні  остаточних
розрахунків за нормами, визначеними Головною державною  податковою інспекцією України  за
погодженням з Міністерством економіки
України та Державним комітетом України по сприянню малим  підприємствам
та підприємництву (ч. 2 ст. 13 Декрету № 13-92).

У перевіряємому періоді позивач
щоквартально подавав до ДПІ у м.Чернігові декларації про доходи.

Книги обліку доходів та витрат, які
ведуть фізичні особи -суб'єкти підприємницької діяльності протягом календарного
року, по формі передбаченій Інструкцією № 12, позивачем на перевірку не
надавались.

Документи, надані на перевірку СБУ
у Чернігівській області, підтверджували лише валові доходи позивача.

Як вбачається із акта перевірки,
перевіркою виявлено заниження позивачем оподатковуваного доходу у 2006 році на
804759,94 грн. і у 1 кварталі 2007 року на 200793,30 грн.

Згідно розрахунку податку з доходів
фізичних осіб, здійсненого відповідно до п.п. ”б” п.1 ст. 14 Декрету № 13-92 та
п.7.1 ст. 7 Закону України „Про податок з доходів фізичних осіб”, позивачу донараховано
податку з доходів фізичних осіб за 2006 -2007 р.р. у сумі 134737,79 грн.

Відповідно до п.п. 7.4.1 п.7.4 ст.
7 Закону № 168 податковий кредит
звітного  періоду складається із
сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою
пунктом 6.1 статті 6 та статтею 8-1 цього Закону, протягом такого звітного
періоду у зв'язку з, зокрема, придбанням або
виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх   подальшого використання в оподатковуваних
операціях у межах господарської
діяльності платника податку.

Не підлягають включенню до складу
податкового кредиту суми  сплаченого  (нарахованого) податку у зв'язку з придбанням
товарів  (послуг), не  підтверджені
податковими накладними чи митними деклараціями (іншими подібними  документами
згідно з підпунктом  7.2.6  цього
пункту)(п.п.7.4.5 п.7.4 ст. 7 Закону № 168).

Як вбачається із акта перевірки,
позивач включав до складу податкового кредиту суми податку на додану вартість,
які не підтверджені документально, внаслідок чого завищив суму податкового
кредиту в деклараціях по ПДВ у 2006 році на 212199,00 грн. та у 1 кварталі 2007
року на 36910,00 грн.

За результатами перевірки позивачу
донараховано податку на додану вартість на суму 249109,00 грн. (212199,00 грн.
+ 36910,00 грн.)

У позовній заяві позивач
посилається на те, що всі документи його бухгалтерського та податкового обліку
були вилучені СБУ у Чернігівській області під час обшуку та виїмки у ОСОБА_2 і
вони знаходяться у кримінальній справі.

Але на запит суду, СБУ у
Чернігівській області листом від 13.05.08 р. № 12/1176, який долучено до
матеріалів справи, повідомило, що для проведення перевірки ДПІ у м. Чернігові
надавались всі бухгалтерські документи та роздруківка руху коштів по
банківському рахунку СПД ОСОБА_1 згідно опису. Інших документів, що стосуються
фінансово - господарської діяльності СПД ОСОБА_1, у кримінальній справі немає.

Крім того, задовольняючи клопотання
позивача, судом було надано йому достатньо часу для поновлення документів бухгалтерського
та податкового обліку. Але позивачем не надано суду жодного поновленого
документа.

Згідно п. 13 Порядку оформлення
результатів невиїзних документальних, виїзних планових та позапланових
перевірок з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства,
затвердженого наказом ДПА України від 10.08.05 р. № 327, зареєстрованого в
Мін'юсті України 25.08.05 р. за № 925/11205, акт перевірки є носієм
доказової інформації про виявлені порушення вимог податкового, валютного та
іншого законодавства суб'єктами господарювання.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС
України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Позивачем не надано суду жодного
доказу, який би спростовував висновки акта перевірки, на підставі якого
відповідачем прийняті оскаржувані позивачем податкові повідомлення -рішення.

Отже, суд доходить висновку, що
оскаржувані податкові повідомлення -рішення відповідають вимогам чинного
законодавства, тобто позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Відповідно до ст. 94 КАСУ судові
витрати покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 11, 71, 94, 158-163
Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У позові відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили
після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку
заяву не було подано.

Якщо було подано заяву про
апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була  подана у строк, встановлений цим Кодексом,  постанова набирає законної сили після
закінчення цього строку.

У разі подання апеляційної скарги
постанова, якщо її не скасовано,
набирає  законної  сили після закінчення апеляційного розгляду
справи.

Про апеляційне оскарження постанови
спочатку подається заява.

Обґрунтування мотивів оскарження і
вимоги до суду апеляційної інстанції викладаються  в
апеляційній скарзі.

Заява про апеляційне оскарження та
апеляційна скарга подаються до Київського апеляційного адміністративного суду
через господарський суд Чернігівської області.

Копія апеляційної скарги
одночасно  надсилається  особою,
яка  її подає, до Київського
апеляційного адміністративного суду.

Заява про апеляційне оскарження
постанови подається протягом десяти днів з дня складання постанови в повному
обсязі, відповідно до ст. 163 Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга на постанову
подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

На підставі ч. 3 ст. 160 КАС
України, в судовому засіданні 05.08.08р. проголошено тільки в ступну та
резолютивну частини постанови.

Постанова суду в повному обсязі
виготовлена 08.08.08 р.

Суддя
Ю.М. Бобров