ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
================================================================================================================================================
РІШЕННЯ

від "28" березня 2008 р.                                                                                          по справі № 04/11-75

Господарський суд Волинської області, розглянувши матеріали по справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю “ВіВ” ЛТД

до Луцької міської ради

третя особа яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Комунального підприємства “Волинське обласне бюро технічної інвентаризації”

третя особа яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Білоус Л.А.

про визнання права власності

Суддя: Філатова С.Т.

ПРЕДСТАВНИКИ:

від позивача: Поха В.А. - директор

від відповідача: Ольховський М.В., дов. №1.1-16/1920 від 04.10.2007р.

від КП “Волинське обласне БТІ”: н/в

від Білоус Л.А.: Мартиросян А.Г., дов. №3921 від 27.09.2007р.

Справа передана на новий розгляд згідно постанови Вищого господарського суду України від 24.12.2007р. по справі №7/128-75.

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю „ВіВ” ЛТД звернулося з позовом про визнання права власності на об’єкт нерухомого нежитлового майна, що знаходиться за адресою: м. Луцьк, вул. Сенатора, 1 і згідно технічного паспорту, виготовленого КП "Волинське обласне БТІ" 26.03.2007р., складається з таких приміщень (перший поверх): №1 – торговий зал, площею –14,4 м2; №2 –вбиральня –2,7 м2; №4 – битове приміщення - 9 м2; (другий поверх): №5 –кабінет 13 м2; (третій поверх) –13,5 м2; загальною площею 50,2 м2.

В обгрунтування позовних вимог зазначає, що 15 жовтня 1998 року між Комітетом по управлінню майном міської комунальної власності та післяприватизаційної підтримки підприємств Луцької міської ради та Товариством з обмеженою відповідальності "ВіВ" ЛТД було укладено договір купівлі-продажу державного майна комунальної власності міста Луцька, згідно з яким позивач придбав нежитлове приміщення площею 27 м2, що знаходиться за адресою: м.Луцьк, вул. Сенатора, 1. Право власності ТзОВ "ВіВ" ЛТД на дане приміщення стверджується реєстраційним посвідченням на об’єкти нерухомого майна, які належать юридичним особам від 16.04.1999р., виданим Волинським обласним бюро технічної інвентаризації.

30.07.2002р. ТзОВ "ВіВ" ЛТД звернулось до Луцької міської ради щодо надання дозволу на реконструкцію та добудову нежитлового приміщення на вул. Сенатора, 1 під магазин. Луцька міська рада рішенням №460 від 14.11.2003р. "Про дозвіл на проектні роботи" дозволила товариству "ВіВ" розробити проект реконструкції з розширенням нежитлового приміщення. На виконання рішення Луцької міської ради №460 від 14.11.2003р. Науково-виробниче підприємство "Технічне бюро кадастру" розробило вихідні дані на проектування. Міська інспекція державного архітектурно-будівельного контролю виконавчого комітету Луцької міської ради 24 липня 2006 року надала дозвіл на виконання будівельних робіт за №153. Проведення реконструкції з добудовою погоджено із ЖКП №3 (лист №195 від 22.09.2003р.), мешканцями під’їзду №1 по вул. Сенатора,1 (протокол №4а від 14.04.1999р., лист від 21.02.2003р.) та управлінням державної пожежної охорони УМВС України у Волинській області (лист №10/1-1712 від 27.09.2000р.).

На виконання рішення №562 від 02.12.1999р. ТзОВ "ВіВ" ЛТД уклало з Луцькою міською радою договір на право тимчасового користування землею, який зареєстровано в книзі записів на право тимчасового користування землею 20.09.2000р. за №231. Згідно даного договору ТзОВ "ВіВ" ЛТД прийняло в користування земельну ділянку загальною площею 82 м2.

Луцька міська санепідстанція 7 липня 2005 року надала висновок №174 щодо вибору (відведення) земельної ділянки під забудову, згідно якого земельна ділянка на вул. Сенатора, 1 придатна для реконструкції магазину промислових товарів "Ельза" з розширенням.

На підставі отриманих дозволів, технічних умов та висновків, ТзОВ "ВіВ" ЛТД провело реконструкцію нежитлового приміщення на вул. Сенатора, 1 під магазин.

Проведені товариством "ВіВ" будівельно-монтажні роботи по реконструкції об’єкту нерухомості–нежитлового приміщення було виконано у відповідності до вимог чинного законодавства України, будь-яких порушень та недоліків при проведенні комплексу зазначених робіт допущено не було, що стверджено заключенням підприємця Приходько В.І від 06.04.2007р. (ліцензія АБ №294832 від 14.11.2005р.).

Позивач у поясненні по суті відзиву відповідача від 04.03.2008р. зазначає, що відповідно до вимог Постанови Кабінету Міністрів України від 22.09.2004р. №1243 «Про порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів» п.19, завершивши будівництво, з метою здачі його в експлуатацію звернувся до комунального підприємства «ВО БТІ» для проведення технічної інвентаризації та виготовлення технічної документації. Комунальне підприємство, опрацювавши документацію та здійснивши виїзд на місце з проведенням контрольних замірів на відповідність виконаних робіт проектній документації, дійшло висновку про здійснення самовільного будівництва. В результаті виданий технічний паспорт на закінчений будівництвом об'єкт з відповідною відміткою про самовільне будівництво позбавив права здавати його в експлуатацію державній приймальній комісії згідно п.19 Постанови Кабінету Міністрів України від 22.09.2004р. №1243, так як невідповідність виконаних робіт вихідним даним на проектування не може бути предметом скликання державної комісії для прийняття об'єкта в експлуатацію. Не погодившись із таким висновком комунального підприємства, він звернувся до ліцензованої проектної організації, що розробляла проект з метою проведення обстеження на відповідність проведених будівельних робіт погодженому та затвердженому у встановленому порядку проекту. Зазначає, що перед затвердженням проектної документації та отриманням дозволу на виконання будівельних робіт проходив комплексну державну експертизу, яка після певних зауважень та пропозицій, які були усунені, дала позитивний висновок комплексної державної експертизи по робочому проекту на відповідність всім дійсним державним будівельним, санітарно-гігієнічним та протипожежним нормам.

03.03.2008р. позивач звернувся до суду з клопотанням про зменшення позовних вимог та просить зменшити позовні вимоги в частині визнання права власності за ТзОВ "ВІВ" ЛТД на приміщення, що згідно техпаспорта, виготовленого КП "ВО БТІ" 26.03.07р. значиться за №4, як "битове" приміщення, що самовільно приєднане.

Водночас позивач звертається до суду з клопотанням про уточнення позовних вимог (вх. №01-28/3655 від 04.03.2008р.), просить визнати за ТзОВ фірмою «ВІВ» ЛТД право власності на реконструйований та добудований об'єкт нерухомого майна - магазин, що згідно технічного паспорту, виготовленого КП "ВО БТІ" 26.03.07р. складається з таких приміщень: літер А-3 загальною площею 72,4 м.кв., що знаходиться за адресою:м.Луцьк, вул.Сенатора, 1, а саме: перший поверх-торговий зал (№1) загальною площею 14,4 м.кв; вбиральня (№2) загальною площею 2,7 м.кв; №3-торговий зал площею 28,8 м.кв. другий поверх-кабінет (№5) загальною площею 13 м.кв., третій поверх-кабінет (№6) загальною площею 13,5 м.кв.

Відповідач у відзивах від 07.08.2007р., 24.03.2008р. та клопотанні від 21.03.2008р. проти позову заперечує, мотивуючи тим, що позивач звернувся до суду за захистом свої прав на реконструйоване нерухоме майно, при цьому ставлячи відповідачем Луцьку міську раду, за відсутності будь яких порушень його прав та інтересів з боку ради та звернень до неї за оформленням права власності в установленому законом порядку.

Вказує, що реконструкція нежитлового приміщення на вул. Сенатора, 1 під магазин промислових товарів позивачем здійснювалась на основі всієї необхідної дозвільної та погодженої проектної документації, а тому для оформлення права власності необхідно звернутись до Луцької міської ради з метою призначення державної приймальної комісії у відповідності до ст.. 18 ЗУ „Про основи містобудування", Постанови Кабінету Міністрів України від 22.09.2004 року № 1243 "Про Порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів".

Зазначає, що оскільки, звернень до Луцької міської ради з боку позивача стосовно оформлення права власності на нерухоме майно, що знаходиться по вул. Сенатора, 1 у м. Луцьку та будь-яких дій зі сторони відповідача стосовно оспорювання чи порушення прав власника не було, тому відсутній будь-який спір про власність вказаного нерухомого майна та як такий предмет спору, просить припинити провадження у справі.

Водночас, вважає, що позивач зобов'язаний в установленому порядку пред'явити вказаний об'єкт державній приймальній комісії для здачі будівлі в експлуатацію з метою оформлення права власності на нього, а тому позовні вимоги щодо визнання права власності в судовому порядку є безпідставними.

Третя особа яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Білоус Л.А. у поясненні від 24.03.2008р. вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Вказує, що позивач сам визнає ту обставину, та подає суду відповідні докази, що ним розпочато будівництво на підставі дозволу та проектної документації, затвердженої у встановленому порядку.

Незважаючи на отримання позивачем дозволу на проведення реконструкції, у технічному паспорті ТзОВ «ВІВ» від 26.03.2007 року БТІ поставило відмітку про самовільне будівництво приміщення №1,2,5,6, самовільне приєднання приміщення №4 та самовільне збільшення площі на 1,8 м.кв.

В даному випадку позивач не звертався до Луцької міської рази з заявою про здачу об'єкта нерухомості в експлуатацію, а тому відсутній спір.

Луцька міська рада не відмовляла позивачу у прийнятті об'єкта в експлуатацію та не може бути відповідачем у даній справі.

Крім того, позивач доводить в суді ту обставину, що БТІ незаконно поставила відмітки про самовільне будівництво. А тому в нього існує спір саме з БТІ.

Також, відповідачем без відповідних дозволів було демонтовано газове обладнання, що може мати непередбачені наслідки.

Зазначає, що суд не вповноважений вирішувати питання визнання права власності на такій об'єкт, та нести відповідальність за можливі наслідки. Є відповідні державні органи, які повинні приймати в експлуатацію об'єкт будівництва.

У відповідача є всі необхідні документи для того, щоб поставити питання про здачу в експлуатацію цього об'єкта і лише у випадку відмови він може ставити в суді питання про визнання права власності на нього.

Третя особа яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача КП “Волинське обласне бюро технічної інвентаризації” у поясненні №696 від 24.03.2008р. вказує, що у відповідності до листа прокуратури м.Луцька від 12.03.2008 №1095, прокуратурою м.Луцька проводиться слідство по кримінальній справі відносно посадових осіб КП «ВО БТІ» по факту внесення недостовірних даних до технічного паспорту на нерухоме майно за адресою м.Луцьк, вул.Сенатора, 1.

26.03.2007 року ТзОВ «ВІВ» ЛТД виготовлено технічний паспорт на магазин, що знаходиться за адресою м.Луцьк, вул.Сенатора, 1. В даному технічному паспорті поставлено штамп «Самовільно збудовано», оскільки до заяви не представлено дозволу на виконання будівельних робіт, який передбачений ст.29 Закону України «Про планування і забудову територій». Згідно ст.376 ЦК України нерухоме майно вважається самочинним будівництвом, якщо воно збудоване без належного дозволу чи належно затвердженого проекту.

Вказує, що заяви та заперечення відносно позовних вимог відсутні, в зв'язку з чим просить розгляд справи провести без їх участі.

Розгляд спору відкладався та в судовому засіданні 24.03.2008р. було оголошено перерву до 28.03.2008р. згідно ст. 77 ГПК України для представлення додаткових доказів по справі.

Позивач в обгрунтуванні позовних вимог від 28.03.2008р. зазначає, що є деякі відхилення від проекту, і провів їх він самовільно, не вносячи зміни в проект.

Зазначає, що приймальна комісія не має змоги прийняти об’єкт, коли уповноважений орган - БТІ - при проведенні технічної інвентаризації і так виявив невідповідність проведених робіт до проекту. Можливості внести зміни в проект не має, так як будівництво уже проведене в повному обсязі. Повноважень у місцевих рад узаконювати самовільне будівництво законом не передбачено. Такі повноваження має тільки суд.

Вказує, що затвердження фіксується в офіційному документі у формі наказу (розпорядження або рішення). В документі про затвердження наводяться основні дані та техніко-економічні показники, що наведені у додатках Л - для житлових будинків, М - для громадських будинків, Н - для об'єктів виробничого призначення. Такого документу видано не було, тобто проект затверджений неналежним чином. Тому це дає додаткову підставу вважати це самовільним будівництвом відповідно до ст.376 ЦК України.

Дослідивши долучені до справи матеріали та заслухавши пояснення представників сторін та третьої особи, господарський суд, -

в с т а н о в и в :

ТзОВ фірма "ВІВ" ЛТД є власником нежитлового приміщення площею 27,0м.кв за адресою м.Луцьк, вул.Сенатора, 1, що стверджується реєстраційним посвідченням реєстровий номер 477 від 16.04.1999 року.

20.09.2000р. ТзОВ уклало договір оренди землі площею 82м.кв строком на 25 років за адресою м.Луцьк, вул.Сенатора, 1, який зареєстровано 20.09.2000р. за №231.

14.11.2003р. позивачу рішенням виконавчого комітету Луцької міської ради №460 „Про дозвіл на проектні роботи" дозволено розробити проект реконструкції з розширенням нежитлового приміщення на вул. Сенатора, 1 під магазин промислових товарів.

На виконання вказаного рішення Науково-виробничим підприємством „Технічне бюро кадастру" було розроблено вихідні дані на проектування, на основі яких позивачем було розроблено та погоджено проектну документацію на реконструкцію з розширенням нежитлового приміщення на вул.Сенатора, 1 під магазин промислових товарів.

Рішенням виконавчого комітету Луцької міської ради від 23.02.2006 № 63 „Про дозвіл на будівництво" дозволено ТзОВ „ВІВ" ЛТД провести реконструкцію з розширенням нежитлового приміщення на вул. Сенатора, 1 під магазин промислових товарів (згідно з погодженим проектом).

Проведення будівельних робіт по даній реконструкції здійснювалось на основі дозволу міської інспекції державного архітектурно-будівельного контролю на виконання будівельних робіт № 153 від 24.07.2006р.

З метою виконання рішення №562 від 02.12.1999р. ТзОВ „ВІВ" ЛТД уклало з Луцькою міською радою договір на право тимчасового користування землею, який зареєстровано 20.09.2000р. за № 231.

Тобто, позивачем при проведенні будівельних робіт по реконструкції з розширенням нежитлового приміщення на вул. Сенатора, 1 під магазин промислових товарів були отримані дозволи, передбачені ст.ст. 24, 29 Закону України „Про планування і забудову територій" та виготовлена проектна документація, яка пройшла комплексну державну експертизу Волинської обласної служби Української державної інвестиційної експертизи (позитивний висновок №2624 від 15.12.2005р.).

Позивач звернувся до суду з вимогою про визнання права власності на самочинне будівництво відповідно до ст.376 ЦК України.

Підстави для визнання будівництва самочинним визначені ч.1 ст.376 Цивільного кодексу України. Так, самочинним вважається будівництво, яке було здійснене на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети; без належного дозволу чи належно затвердженого проекту; із істотними порушеннями будівельних норм і правил.

В даному випадку земельна ділянка була надана в тимчасове користування - оренду на підставі рішення міської ради, договір оренди в установленому законом порядку зареєстрований 20.09.2000р. під номером 231.

Реконструкція будівлі здійснювалась позивачем на підставі рішення виконавчого комітету Луцької міської ради від 23.02.2006р. №63 "Про дозвіл на будівництво" та дозволу на виконання будівельних робіт міської інспекції державного архітектурно-будівельного контролю №153 від 24.07.2006р.

На підставі рішення виконавчого комітету Луцької міської ради №460 від 14.11.2003р. "Про дозвіл на проектні роботи" Науково-виробничим підприємством "Технічне бюро кадастру" було розроблено вихідні дані на проектування, а позивачем розроблено та погоджено проектну документацію на реконструкцію з розширенням нежитлового приміщення по вул.Сенатора, 1.

Проектна документація була погоджена Луцькою міською санепідемстанцією, УМНС України у Волинській області (експертні висновки від 10-16.11.2005р.).

Проектна документація отримала позитивний висновок комплексної державної експертизи (№2624 від 15.12.2005р.).

Відсутність істотних порушень будівельних норм і правил стверджується Заключенням підприємця Приходько В.І. від 06.04.2007р., згідно з яким планування, конструктивні елементи та габарити приміщення згідно з вимогами ДБН В.2.2-15-2005 "Житлові будинки. Основні положення", ДБН В.2.5-20-2001 "Газопостачання" та ДБН В.1.1-7-2002 "Пожежна безпека об’єктів будівництва" відповідають дійсним державним будівельним, санітарно-гігієнічним та протипожежним нормам (Т.1 а.с. 26-27).

Будівництво вважається правомірним, якщо землекористувач одержав у встановленому містобудівельним законодавством порядку відповідно до ст.24 Закону України "Про планування і забудову території" дозвіл на будівництво.

Дозвіл на будівництво дає право замовникам на отримання вихідних даних на проектування, здійснення проектно-вишукувальних робіт та отримання дозволу на виконання будівельних робіт у порядку, визначеному законом.

Відповідно до ст.29 Закону України "Про планування і забудову території" право забудовника на виконання будівельних робіт, підключення об’єкта будівництва до інженерних мереж стверджується дозволом на виконання будівельних робіт, який надається інспекторами державного архітектурно-будівельного контролю.

Як вбачається із долучених до справи матеріалів, всі ці вимоги позивачем дотримані, а тому у суду немає підстав вважати будівництво самочинним, а посилка позивача на ст.376 ЦК України є безпідставною.

Зважаючи на те, що реконструкція нежитлового приміщення під магазин промислових товарів здійснювалась на підставі всієї необхідної дозвільної та погодженої проектної документації і істотних порушень будівельних норм і правил в установленому законом порядку на час звернення до суду не виявлено, позивач зобов’язаний дотриматись вимог ст.18 Закону України "Про основи містобудування", яка передбачає прийняття в експлуатацію в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України закінчених будівництвом об’єктів.

Порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об’єктів врегульований Постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2004р. №1243 "Про Порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об’єктів".

Вказаним Порядком і передбачена перевірка відповідності закінченого будівництвом об’єкта затвердженому проекту, підтвердженні державними приймальними комісіями готовності до експлуатації об’єктів будівництва, їх інженерно-технічного оснащення відповідно до проектної документації, нормативних вимог, вихідних даних на проектування.

В даному випадку позивач зі зверненням щодо прийняття об’єкту в експлуатацію не звертався.

Твердження позивача про самовільне будівництво об’єкту грунтується на відмітці КП "ВО БТІ" у технічному паспорту. Проте, згідно пояснень начальника КП "ВО БТІ" №696 від 24.03.2008р., в технічному паспорті поставлено штамп "самовільно забудовано", оскільки до заяви не було представлено дозволу на виконання будівельних робіт, який передбачений ст.29 Закону України "Планування і забудову територій". Вказаний дозвіл є у позивача в наявності.

Не приймає суд і твердження позивача про неможливість прийняття об’єкта в експлуатацію в установленому законом порядку, оскільки це є власними міркуваннями позивача, які відповідними доказами (зверненням, листом-відмовою, актом робочої комісії тощо) не підтверджені, доказів звернення щодо здачі об’єкта в експлуатацію та відмови суду не надано.

Позивач, звертаючись з позовом до Луцької міської ради, не надає доказів в підтвердження порушення його прав останньою, а саме :

Статтею 392 ЦК України встановлено, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Як вбачається із долучених до справи матеріалів і пояснень сторін, позивач до відповідача з вимогою про оформлення права власності на спірний об’єкт не звертався.

Долучена до матеріалів справи технічна документація - технічний паспорт на магазин по вул.Сенатора, 1, виготовлений 26.03.2007р. містить приміщення, від визнання права власності на яке відмовився позивач. Відповідні зміни до технічної документації не внесено.

З огляду на те, що при розгляді справи не встановлено обставин щодо відповідності спірного майна поняттю самочинного будівництва та наявності підстав для застосування ч.5 ст.376 ЦК України, не доведено порушення прав позивача відповідачем, а третя особа стверджує порушення її прав, позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Водночас суд звертає увагу на те, що посилка позивачем в обгрунтування позовних вимог одночасно на взаємовиключні статті 331, 376 ЦК України недопустима, оскільки ст.331 ЦК України визначає підставу (спосіб) набуття права власності на новостворене нерухоме майно, що підлягає введенню в експлуатацію. Таким моментом відповідно є момент прийняття до експлуатації такого об’єкта. Самочинно збудований об’єкт не може бути у встановленому законом порядку введений в експлуатацію та відповідно зареєстрований. Суть самочинного будівництва обумовлює презумпцію неможливості виникнення права власності на неправомірно збудований об’єкт. Це означає, що особа, яка здійснила самочинне будівництво, не набуває права власності на нього, оскільки будівництво було здійснене без дотримання передбаченого законом порядку його здійснення. Тому і не може бути законною підставою для виникнення права власності на такий об’єкт.

Клопотання відповідача про припинення провадження у справі у зв’язку з відсутністю предмету спору задоволенню не підлягає, оскільки матеріально-правова вимога (визнання права власності на об’єкт) існує, а не доведені обставини, якими позивач обгрунтовує свою вимогу до відповідача.

На підставі викладеного, господарський суд, керуючись ст.ст. 376, 392 ЦК України, ст.ст. 24, 29 Закону України «Про планування і забудову територій», ст.18 Закону України "Про основи містобудування", ст. 44, 49, 82-85 ГПК України, господарський суд, -

ухвалив:

У позові відмовити.

Суддя                                                                                          С.Т.Філатова

Суддя                                                    Філатова С.Т.