ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

№

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого судді

Кравчука Г.А.

суддів :

Мачульського Г.М.,

Шаргала В.І.

за участю представників сторін:

позивача

Бойко О.П. дов. №25652/10/10-1 від 15.10.07 р.

Нестеренко О.В. дов. №4739/10/10-1 від 19.02.2008 р.

відповідача

не з’явився

третьої особи

Солодовникова А.В. дов. б/н від 23.05.2007 р.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні

касаційні скарги

Лівобережної міжрайонної державної податкової інспекції м. Дніпропетровська

на ухвалу

Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 12.11.2007 р.

на постанову

Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 13.11.2007 р.

у справі

№ 27/311-07 господарського суду Дніпропетровської області

за позовом

Лівобережної міжрайонної державної податкової інспекції м. Дніпропетровська

до

Товариства з обмеженою відповідальністю "Сайз Б"

третя особа

Товариство з обмеженою відповідальністю "Ратрі"

про

витребування майна з чужого незаконного володіння

В С Т А Н О В И В:

Лівобережна міжрайонна державна податкова інспекція м. Дніпропетровська (надалі Лівобережна МДПІ) звернулась до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю (надалі ТОВ) "Сайз Б" про витребування майна з чужого незаконного володіння.

Позовні вимоги мотивовані тим, що Лівобережною МДПІ в резервуарах ТОВ "Ратрі" знайдено майно - нафтопродукти, яке має ознаки безхазяйності, тому має бути вилучене та реалізоване, а виручені кошти спрямовані до державного Доповідач: Шаргало В.І.

бюджету. Однак, про своє право власності на знайдене майно заявляє ТОВ "Сайз Б", зазначаючи, що товариство використовує названі резервуари на праві оренди, проте у останнього відсутні будь-які докази щодо завантаження належних товариству нафтопродуктів у ці резервуари.

В процесі розгляду справи судом першої інстанції до участі у справі залучено ТОВ "Ратрі" як третю особу.

Позивач також звернувся до господарського суду з заявою про забезпечення позову шляхом накладення арешту на спірне майно.

Ухвалою від 20.09.2007 року господарський суд Дніпропетровської області відмовив в задоволенні вказаної заяви про забезпечення позову з огляду на те, що на час вирішення даного спору є чинними заходи по забезпеченню позову згідно з ухвалою Індустріального райсуду м. Дніпропетровська від 04.09.2006 року у справі №2-1920/06, якою накладений арешт на вказане майно. Крім того, судом враховано ту обставину, що матеріалами справи підтверджується значна розбіжність щодо обсягів спірного майна вказаних в позовній заяві та документах, поданих на підтвердження позовних вимог.

Не погоджуючись з названою ухвалою, Лівобережна МДПІ звернулась до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою, в якій просила зазначену ухвалу скасувати.

Дніпропетровський апеляційний господарський суд ухвалою від 12.11.2007 року відмовив у прийнятті апеляційної скарги, повернувши її скаржнику - Лівобережній МДПІ.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 20.09.2007 року (суддя Татарчук В.О.) в позові відмовлено з тих підстав, що позивачем не надано доказів того, що спірне майно визнане безхазяйним та не надано доказів переходу права власності на безхазяйне майно до держави, Лівобережна МДПІ не має права на звернення до суду з позовом про витребування майна з чужого незаконного володіння, оскільки не є власником майна.

За апеляційною скаргою Лівобережної МДПІ судове рішення переглянуте в апеляційному порядку і постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 13.11.2007 року (судді: Євстигнеєв О.С., Лотоцька Л.О., Бахмат Р.М.) скасоване, прийняте нове рішення про відмову в позові, але з інших підстав, а саме: з тих підстав, що в даному випадку до повноважень державних податкових органів не належать повноваження по зверненню з позовом до суб'єктів підприємницької діяльності про витребування майна із чужого незаконного володіння, тобто позов був поданий із перевищенням повноважень, наданих законодавством (зокрема Законом України "Про державну податкову службу в Україні") державній податковій службі.

Не погоджуючись з прийнятими у справі Дніпропетровським апеляційним господарським судом ухвалою від 12.11.2007 року та постановою від 13.11.2007 року, Лівобережна МДПІ звернулася до Вищого господарського суду України з касаційними скаргами, в яких просить їх скасувати, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції. Скаржник звертає увагу касаційної інстанції на те, що суди попередніх інстанцій, в порушення вимог п. 6. ст. 4 Господарського процесуального кодексу України, відмовили в позові з мотивів неповноти та суперечливості законодавства, яке регулює спірні правовідносини.

У запереченнях на касаційні скарги третя особа ТОВ "Ратрі" просить їх залишити без задоволення, а постанову та ухвалу суду апеляційної інстанції –без зміни, як такі, що відповідають обставинам справи та чинному законодавству.

Заслухавши в судовому засіданні пояснення представників позивача, третьої особи, розглянувши та обговоривши доводи касаційних скарг, перевіривши правильність застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, судова колегія Вищого господарського суду вважає, що касаційні скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Предметом даного позову є матеріально-правова вимога Лівобережної МДПІ про витребування у відповідача - ТОВ "Сайз Б" майна, яким, як вважає позивач, товариство володіє незаконно, оскільки це майно носить ознаки безхазяйного.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов’язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 328 Цивільного кодексу України встановлено підстави набуття права власності.

Відповідно до статті 170 Цивільного кодексу України, держава набуває і здійснює цивільні права та обов’язки через органи державної влади у межах їх компетенції, встановленої законом.

Статтею 172 Цивільного кодексу України передбачено, що територіальні органи набувають і здійснюють цивільні права та обов’язки через органи місцевого самоврядування у межах їхньої компетенції, встановленої законом, тобто, територіальні органи є самостійним учасником цивільних відносин.

Випадки, в яких держава бере участь у цивільних відносинах, як суб’єкт публічного права через визначені законодавством органи (в тому числі органи державної податкової служби) та набуває права власності на майно передбачено статтями 343, 352, 353, 354 Цивільного кодексу України (скарб, який визнано пам’яткою історії та культури, конфісковане майно, реквізоване майно, майно, що є пам’яткою історії та культури та безгосподарно утримується власником).

Натомість, право власності на майно, що є безхазяйним, на знахідку, на бездоглядну домашню тварину набувається за наявності передбачених законодавством підстав територіальною громадою (статті 335, 337, 340 Цивільного кодексу України).

З урахуванням наведених норм законодавства суд апеляційної інстанції правомірно дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову, як такого, що поданий з перевищенням визначених законом повноважень органу державної податкової служби для звернення з відповідним позовом.

Касаційна скарга Лівобережної МДПІ на ухвалу Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 12.11.2007 року, якою відмовлено у прийнятті апеляційної скарги інспекції на ухвалу господарський суду про відмову в задоволенні заяви про забезпечення позову, також задоволенню не підлягає, оскільки статтею 67 Господарського процесуального кодексу України передбачена можливість оскарження ухвал лише про забезпечення позову, а не про відмову в такому забезпеченні, крім того спір у даній справі розглянуто по суті, прийнято відповідне рішення про відмову у позові і необхідність забезпечення позову відпала.

З огляду на викладене колегія суддів вважає, що під час розгляду справи апеляційним господарським судом фактичні обставини справи встановлено на основі повного і об'єктивного дослідження матеріалів справи, висновки суду відповідають цим обставинам і їм надана правильна юридична оцінка з правильним застосуванням норм матеріального і процесуального права, а відтак, у касаційної інстанції відсутні підстави для скасування прийнятих у справі ухвали та постанови.

Керуючись ст. ст. 1115, 1117, 1119, 11111, 11113 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України, -

ПОСТАНОВИВ:

Касаційні скарги Лівобережної міжрайонної державної податкової інспекції м. Дніпропетровська залишити без задоволення.

Ухвалу Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 12.11.2007р. та постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 13.11.2007р. у справі № 27/311-07 залишити без змін.

Головуючий суддя

Кравчук Г.А.

Суддя

Мачульський Г.М.

Суддя

Шаргало В.І.