СУД
Ухвала

Іменем України

29
липня 2008 року

м.
Севастополь                   Справа №
5020-4/043

Севастопольський
апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого
судді
Голика В.С.,

суддів
Гонтаря В.І.,

Гоголя Ю.М. ,

секретар
судового засідання                                     Дікан Л.І.

за участю
представників сторін:

позивача:
не з'явився;

відповідача:
не з'явився;

розглянувши
апеляційну скаргу
суб'єкта підприємницької діяльності  ОСОБА_1на
постанову господарського суду міста Севастополя (суддя  Остапова К.А.) від 13.05.2008 у справі №
5020-4/043

за
позовом Державної
податкової інспекції у Нахімовському районі міста Севастополя (вул. Гер.
Севастополя, 74, місто Севастополь, 99000)

до суб'єкта підприємницької
діяльності  ОСОБА_1(АДРЕСА_1)

про
стягнення заборгованості в сумі 1 512,04 грн,

ВСТАНОВИВ:

Постановою
господарського суду міста Севастополя від 13.05.2008 у справі № 5020-4/043
позов задоволено.

Стягнуто
з суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_1заборгованість перед бюджетом з
оплати єдиного податку в сумі 1 512, 04 грн.

Постанова
мотивована тим, що матеріали справи свідчать про незавершеність процедури
державної реєстрації припинення підприємницької діяльності, а тому відповідач
залишається платником податків і позовні вимоги про стягнення  заборгованості з єдиного податку є
обґрунтованими.

Не
погодившись з постановою суду, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в
якій просить скасувати зазначену постанову, прийняти нову постанову, якою у
позові відмовити.

Апеляційна
скарга мотивована тим, що судом першої інстанції не дослідженні всі наявні у
матеріалах справи письмові докази, а тому зроблено помилковий висновок про те,
що підприємницька діяльність відповідача не припинена.

Позивач
надав заперечення на апеляційну скаргу, які мотивовані тим, що у Державній
податковій інспекції у Нахімовському районі міста Севастополя були відсутні
підстави для зняття  відповідача з податкового
обліку, а тому він залишається платником податків та зобов'язаний їх вносити
своєчасно до бюджету.

У
судові засідання сторони не з'явилися. Відповідно до статті 33 Кодексу
адміністративного судочинства України сторони належним чином повідомлені про
час і місце засідань суду, проте вони не реалізували своє процесуальне право на
участь у судових засіданнях апеляційної інстанції, а тому судова колегія вважає
за можливе розглянути справу у відсутність їх представників.

Розпорядженням
в.о. голови Севастопольського апеляційного господарського суду Латиніна О.А.
від 29.07.2008 суддів Черткову І.В., Волкова К.В. замінено на суддів Голика
В.С., Гонтаря В.І. Головуючим у справі призначено суддю Голика В.С.

Переглянувши
постанову суду відповідно до статті 195 Кодексу адміністративного судочинства
України, судова колегія встановила наступне.

Відповідно
до облікової картки суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_1(а. с. 16)
останньому нарахований єдиний податок у загальній сумі 1 600 грн за березень
-жовтень 2005 року (в сумі 200 грн за кожний місяць), а за його несвоєчасну
сплату також і пеня в розмірі 13, 74 грн.

Платіжними
дорученнями від 20.06.2006, 07.09.2006 відповідачем сплачено 100 грн єдиного
податку (а. с. 18, 19). Враховуючи зазначену суму сплаченого податку та
наявність у суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_1станом на 01.01.2005
переплати в сумі 1, 70 грн, позивач просить стягнути з нього 1 512, 04 грн
заборгованості з єдиного податку (1600 грн + 13, 74 грн -100 грн -1, 70).

Згідно
з пунктом 11 статті 11 Закону України „Про державну податкову службу в Україні”
органи державної податкової служби мають право застосовувати  до
платників податків фінансові (штрафні) санкції,  стягувати до бюджетів та державних цільових
фондів суми недоїмки,  пені  у
випадках,  порядку  та розмірах,
встановлених законами  України.

Примусове
стягнення податкової заборгованості - передбачена законодавством України
процедура погашення податкової заборгованості платника податків шляхом
звернення стягнення на активи відповідного платника податків.

Відповідно
до підпункту 3.1.1 пункту 3.1 статті 3 Закону України “Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед бюджетами і державними цільовими фондами”
активи  платника  податків
можуть   бути   примусово стягнені  в
рахунок  погашення його
податкового боргу виключно за рішенням
суду.

Судова
колегія вважає, що наявність у відповідача заборгованості з єдиного податку в
сумі 1 512, 04 грн підтверджується матеріалами справи, а тому підлягає
примусовому стягненню.

Доводи
відповідача про те, що 29.04.2005 до Єдиного державного реєстру внесено запис
стосовно припинення його підприємницької діяльності, а тому нарахування єдиного
податку з вказаної дати є неправомірним, не підтверджуються матеріалами справи.
Так, відповідно до статті 47 Закону України „Про державну реєстрацію юридичних
осіб та фізичних осіб -підприємців” державна реєстрація припинення
підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця за її рішенням
здійснюється в два етапи: 1) внесення до Єдиного державного реєстру запису про
рішення   фізичної   особи
-   підприємця  щодо
припинення  нею
підприємницької   діяльності, 2) внесення
запису про проведення державної реєстрації припинення підприємницької
діяльності фізичної особи -підприємця. Листом Нахімовської районної державної
адміністрації міста Севастополя № 801/11-08 від 14.04.2008 (а. с. 37)
підтверджується внесення до Єдиного державного реєстру запису про рішення
відповідача припинити свою діяльність. Проте, із листа Нахімовської районної
державної адміністрації міста Севастополя № 980/11-08 від 06.05.2008 (а. с. 44)
вбачається, що процедура державної реєстрації припинення підприємницької
діяльності відповідача не була завершена, запис про проведення державної
реєстрації припинення підприємницької діяльності  ОСОБА_1не було внесено до Єдиного державного
реєстру.

Оскільки
фізична особа відповідно до частини 3 статті 46 зазначеного вище Закону
позбавляється  статусу  підприємця
з дати внесення  до  Єдиного
державного  реєстру  запису про державну реєстрацію
припинення   підприємницької   діяльності
фізичної особи -підприємця, то нарахування відповідачу єдиного податку
за березень -жовтень 2005 року є правомірним.

Отже,
позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

З
огляду на викладене, судова колегія дійшла до висновку про те, що суд першої
інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому постанова суду
першої інстанції підлягає залишенню без змін, апеляційна скарга задоволенню не
підлягає.

Керуючись статтею  195, пунктом 1 частини 1 статті 198, статтею
200, пунктом 1 частини 1 статті 205, статтями 206, 254 Кодексу
адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

1.Апеляційну
скаргу суб'єкта підприємницької діяльності
ОСОБА_1залишити без задоволення.

2.Постанову
господарського суду міста Севастополя від 13.05.2008 у справі № 5020-4/043
залишити без змін.

Ухвала
набирає   законної  сили
з  моменту  проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного суду України
протягом одного місяця після набрання нею законної сили.

Головуючий суддя                                          В.С.
Голик

Судді
В.І. Гонтар

Ю.М. Гоголь