КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.03.2008                                                                                           № 15/222/35

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:          Зеленіна В.О.

суддів:

при секретарі:

За участю представників:

від позивача -

від відповідача -

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариство з обмеженою відповідальністю "Вік-2005"

на рішення Господарського суду м.Києва від 17.01.2008

у справі № 15/222/35

за позовом                               Товариство з обмеженою відповідальністю "Українська ДіВіДі Компанія"

до                                                   Товариство з обмеженою відповідальністю "Вік-2005"

третя особа відповідача

третя особа позивача

про                                                  захист авторських прав і виплату компенсації за порушення майнових авторських прав

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Чернігівської області від 17.01.2008 позов ТОВ „Українська ДіВіДі Компанія” до ТОВ „ВІК 2005” про захист авторських прав задоволено частково.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив його скасувати, посилаючись на те, що суд першої інстанції неповно з’ясував обставини які мають значення для справи.

Представник позивача в судовому засіданні проти вимог, викладених у апеляційній скарзі заперечував, просив залишити її без задоволення, а рішення господарського суду без змін.

Розглянувши справу за правилами розділу XII Господарського процесуального кодексу України, суд дійшов висновку про відсутність підстав для скасування рішення, в зв’язку з наступним.

Як встановлено матеріалами справи, договором № 02У/06 від 18.01.06р. INTERTAINMENT CORPORATION (правоволодар) передав, за плату, виключні майнові права на домашнє відео - фільм „Хостел” з 20.01.2006р. по 09.03.2008р. ALESTAR LTD (дистриб’ютор).

20.01.2006р. між ALESTAR LTD (право володар) та ТОВ „Українська ДіВіДі Компанія” (дистриб’ютор) укладено договір № 20/01-А, відповідно до мов якого правоволодар надав дистриб’ютору, за плату, виключні майнові права на домашнє відео - фільм „Хостел” з 20.01.2006р. по 09.03.2008р. Відповідно до додатку № 2 до договору №20/01-А правоволодарем передано ТОВ „Українська ДіВіДі Компанія” виключні майнові права на домашнє відео - фільм „Хостел” на носіях DVD та інші

Згідно ст. 15 Закону України „Про авторське право і суміжні права” до майнових прав автора чи іншої особи, яка має авторське право, належить виключне право на використання твору, включаючи і право на розповсюдження.

Статтею 426 ЦК України передбачено що, використання об’єкта права інтелектуальної власності іншою особою здійснюється з дозволу особи, яка має виключне право дозволяти використання об’єкта права інтелектуальної власності, крім випадків правомірного використання без такого дозволу, передбачених цим Кодексом та іншим законом.

02.08.2007 було виявлено розповсюдження примирників компакт-дисків, шляхом продажу у кіоску по пр-ту Перемоги м. Чернігова без наявності маркування контрольними марками. З цього приводу, інспектором з питань інтелектуальної власності Державного департаменту інтелектуальної власності був складений протокол огляду та вилучення від 02.08.07, акт контрольної закупки віл 02.08.07, протокол № 000156 від 02.08.07 про адміністративне правопорушення ч.1 ст. 164-9 КУпАП.

На підставі складених документів, 06.09.2007 Деснянським районним судом м. Чернігова у справі № 3-25740/2007 винесена постанова, якою директор ТОВ „Вік 2005” Ісаєнко А.М. притягнутий до адміністративної відповідальності та оштрафований за правопорушення з конфіскацією примірників аудіовізуальних творів.

Відповідно до ст. 52 Закону „Про авторське право та суміжні права” позивач має право на компенсацію за порушення авторських прав.

Заперечуючи проти рішення, відповідач наполягає на тому що, він здійснює підприємницьку діяльність спеціалізовану на торгівлі харчів та тютюну, а тому не здійснює продаж дисків; що вилучення дисків було здійснено у громадянки Дмитрієвої Л.С., а не у директора ТОВ „Вік 2005”; не надано доказів порушення авторських прав відповідачем.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Колегія суддів не погоджується з висновками відповідача, оскільки Дмитрієва Л.С. знаходиться у трудових відносинах з Ісаєнко А.Н., закупка проводилася на торговій точці, що належить відповідачу. Згідно акту закупки, за диски був здійснений розрахунок, Дмитрієва підписала акт без зауважень, таким чином спростовуються доводи представника відповідача, що диски були придбані директором для особистих потреб або для встановлення попиту на даний вид послуг. Постанова районного суду не оскаржена у встановленому законом порядку.

З дозволу № 120 ( а.с.7) ,відповідачу наданий дозвіл на розміщення об’єкту торгівлі по продажу змішаної групи товарів. З довідки ГУ статистики у Чернігівської області № 859 вбачається, що відповідач ( вид діяльності за КВЕД 52.11.0) не обмежений торгівлею харчовими та тютюновими виробами, а тому його зауваження стосовно того, що він не міг здійснювати торгівлю дисками недоцільні.

Щодо заперечень про відсутність доказів придбання дисків у відповідача, колегія суддів звертає увагу на главу 54 ЦК України параграф 2 стосовно роздрібної купівлі-продажу товарів, тобто договір купівлі-продажу є публічним. Частиною 2 ст. 699 цього Кодексу передбачено що, виставлення товару, демонстрація його зразків або надання відомостей про товар у місцях його продажу є публічною пропозицією укласти договір незалежно від того чи вказана ціна та інші істотні умови договору купівлі-продажу, крім випадків, коли продавець явно визначив, що відповідний товар не призначений для продажу. У даному випадку з боку відповідача не було вчинено дій для запобігання продажу дисків, а з матеріалів справи углядається недомовленість між працівниками відповідача ( Дмитрієва пояснювала що маркування на дисках відклеїлося, директор пояснював що диски придбані з метою з’ясування попиту).

За таких обставин, апеляційний господарський суд вважає, що місцевий суд дійшов обґрунтованого висновку, щодо задоволення позовних вимог, а посилання заявника апеляційної скарги на те, що судом першої інстанції порушення норми процесуального права, апеляційний господарський суд вважає безпідставними та такими, що не відповідають дійсності.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 102, 103 – 105 ГПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1.          Апеляційну скаргу ТОВ „Вік 2005” залишити без задоволення, рішення господарського суду Чернігівської області від 17.01.2008 у справі № 15/222/35 залишити без змін.

2.          Матеріали справи повернути, доручити господарському суду Чернігівської області видати відповідний наказ.

Головуючий суддя

Судді

27.03.08 (відправлено)