КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.06.2008                                                                                           № 7/463

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:          Зеленіна В.О.

суддів:           Рєпіної Л.О.

Синиці О.Ф.

при секретарі:           Волуйко Т.В.

За участю представників:

Від позивача – Радзівіло Т. О. – по довіреності

Від відповідача – не з’явився.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Комунального підприємства (КП) “Служба замовника житлово-комунальних послуг Оболонського району у м. Києві”

на рішення Господарського суду м.Києва від 31.08.2005

у справі № 7/463 (Якименко М.М.)

за позовом                               Акціонерної енергопостачальної компанії "Київенерго"

до                                                   Комунального підприємства (КП) “Служба замовника житлово-комунальних послуг Оболонського району у м. Києві”

третя особа відповідача

третя особа позивача

про                                                  стягнення 96 973,77 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду м. Києва від 31.08.2005 р. у справі № 7/463 позов АЕК “Київенерго” до КП “Служба замовника житлово-комунальних послуг Оболонського району у м. Києві” про стягнення 96 973, 77 грн. був повністю задоволений.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить його скасувати, в позові повністю відмовити, оскільки вважає, що воно було прийняте по неповно з’ясованим обставинам з порушенням норм процесуального права.

26.06.2008 р. представник відповідача у судове засідання не з’явився, про причини своєї неявки суд не повідомив, хоча належним чином був повідомлений про дату, місце та час його проведення.

Згідно ст. 75 Господарського Кодексу України, справа переглядається за наявними в ній матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши апеляційну скаргу та відзив на неї, інші подані сторонами матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, Київським апеляційним господарським судом встановлено наступне.

27.06.2002 р. між позивачем та відповідачем був укладений договір № 260101 на постачання теплової енергії у гарячій воді, відповідно до умов якого позивач зобов’язався постачати теплову енергію у гарячій воді відповідачу для потреб опалення та гарячого водопостачання у кількості та в обсягах згідно з додатком 1 до договору, яку згідно п. 2.3 договору відповідач зобов’язався оплачувати щомісяця своєчасно та в повному обсязі, а також сплачувати заборгованість, що виникла раніше, за графіками, погодженими з енергопостачальною організацією.

Згідно з п. 3 звернення-доручення про укладення договору № 260101 облік споживання теплової енергії проводиться розрахунковим способом.

Нарахування відповідачу за теплову енергію здійснюється згідно з тарифами, встановленими і затвердженими Київською міською державною адміністрацією.

Відповідно до п. 10 додатку 2 до договору відповідач щомісяця забезпечує не пізніше 10 числа місяця, наступного за розрахунковим, оплату коштів від населення та до 25 числа поточного місяця сплачує вартість теплової енергії, яка використовується орендарями, на рахунок позивача.

Відповідно до п. 4 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного Кодексу України, Цивільний Кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним Кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов’язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності.

Статтею 599 Цивільного Кодексу України встановлено, що зобов’язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

За змістом ст. 526 Цивільного Кодексу України зобов’язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 527 Цивільного Кодексу України боржник зобов’язаний виконати свій обов’язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов’язання чи звичаїв ділового обороту.

Однак, відповідач не виконав свої зобов’язання по сплаті отриманої теплової енергії належним чином в установлений строк відповідно до вказівок договору, внаслідок чого за період з 01.07.2002 р. по 01.05.2005 р. виникла заборгованість за використану теплову енергію, яка на 01.05.2005 р. склала 80 246,15 грн., що підтверджується матеріалами справи.

Згідно ч. 1 ст. 625 Цивільного Кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов’язання.

За змістом ч. 2 ст. 625 Цивільного Кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних з простроченої суми, якщо законом або договором не встановлений інший розмір процентів. Чинне законодавство не містить обмежень щодо даного виду відповідальності.

Таким чином колегія погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що позовні вимоги АЕК “Київенерго” є обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню.

У своїй апеляційній скарзі відповідач стверджує, що місцевим господарським судом не з’ясовано, чи припинив дію договір № 260101, чи він був продовжений за взаємною згодою сторін, оскільки відповідно до п. 4.1. договору встановлений термін дії договору до 01.09.2002 р., п. 4.3., який встановлює можливість пролонгації даного договору, викреслений, позовний же період починається з липня 2002 р. і закінчується травнем 2005 р.

Законодавство передбачає можливість укладення угод шляхом обміном листами, підписаними стороною, що їх надсилає. В матеріалах справи є листи позивача і відповідача від 07.06.2002 р. № 51 та від 26.07.2002 р. № Д0/1-5031 зі змісту яких, вбачається , що сторони уклали угоду про пролонгацію договору від 27.06.2002 р. № 260101.

Що стосується документів на підставі яких виконано розрахунок позовних вимог, то відповідно до п. 3 звертання-доручення про укладення договору від 27.06.2002 р. № 260101 на постачання теплової енергії, п. п. 8, 9 додатку 10 до договору та п. 2.2.2 договору облік спожитої енергії та розрахунок її вартості проводиться позивачем розрахунковим способом за визначеними відповідачем у додатку 1 до договору та у звертанні-дорученні про укладення договору від 27.06.2002 р. № 260101 навантаженнями, і фіксується у особових картках (табуляграмам). На підтвердження факту відпуску теплової енергії до договору від 27.06.2002 р. № 260101 у матеріалах справи знаходяться відповідні наряди на проведення підключення та відключення опалення.

Колегія також звертає увагу на той факт, що 07.12.2005 р. від відповідача надійшло клопотання про призначення судово-бухгалтерської експертизи, ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 07.12.2005 р. було призначено судово-бухгалтерську експертизу, витрати на проведення якої були покладені на КП “Служба замовника житлово-комунальних послуг Оболонського району у м. Києві” та попереджено відповідача, що у випадку несплати зазначених витрат справа буде повернута до Київського апеляційного господарського суду і розглянута за наявними в ній матеріалами.

Однак, 13.05.2008 р. до Київського апеляційного господарського суду повернулися матеріали справи № 7/463. Експертиза проведена не була, оскільки відповідач не сплатив витрати по проведенню експертизи.

Таким чином, скаржник не спростував позовні вимоги АЕК “Київенерго”, доказів належного виконання своїх зобов’язань за договором від 27.06.2002 р. № 260101 відповідач не надав й суду апеляційної інстанції.

Враховуючи викладене вище, судова колегія вважає, що рішення Господарського суду м. Києва від 31.08.2008 р. у справі № 7/463 відповідає матеріалам справи та чинному законодавству, а тому підстави для його зміни чи скасування відсутні.

Керуючись ст. ст. 75, 99, 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, –

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Комунального підприємства “Служба замовника житлово-комунальних послуг Оболонського району у м. Києві” на рішення Господарського суду м. Києва від 31.08.2005 р. у справі № 7/463 – залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду м. Києва від 31.08.2005 р. у справі № 7/463 – залишити без змін.

3. Матеріали справи № 7/463 повернути Господарському суду м. Києва.

Головуючий суддя                                                                      Зеленін В.О.

Судді                                                                                          Рєпіна Л.О.

Синиця О.Ф.

03.07.08 (відправлено)