СУД
м.Чернігів,  проспект Миру, 20
Р І Ш Е Н Н Я

28 жовтня 2008р
справа №14/148

За позовом: Закритого
акціонерного товариства “Український мобільний зв'язок” (м. Київ,
вул.Лейпцизька, 15) в особі Чернігівська філія, м. Чернігів, пр.Миру,35

До відповідача:
Приватного підприємця ОСОБА_1,АДРЕСА_1 (АДРЕСА_2)

Про
стягнення 1606грн. 41коп.

Суддя     Книш Н.Ю.

ПРЕДСТАВНИКИ
СТОРІН

Від
позивача:    Яковлєв А.Л. представник
довіреність № 0078/8 від 18.04.08р.

Від
відповідача:  не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

Позивачем подано позов про
стягнення з відповідача заборгованості в сумі 189,71грн. за послуги мобільного
зв'язку на підставі договорів №3911718 та №3911720 від 20.11.07р., 1413,84грн.
договірної санкції згідно п.1.2. додаткової угоди та 2,86грн. пені за період з
01.04.08р. по 28.06.08р.

Згідно поданої позивачем довідки з
Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців державна
реєстрація фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 проведена 07.10.04р., місце
проживання АДРЕСА_2.

Представник позивача в судовому
засіданні надав довідку Обласного адресно-довідкового бюро про місце проживання
ОСОБА_1 ОСОБА_1н., згідно якої місце проживання зареєстровано 24.04.1996р. за
адресою: АДРЕСА_2.

Відповідач відзив на позов не надав.
Повноважного представника в судове засідання не направили. Заяв та клопотань
від відповідача до суду не надходило.

У відповідності до ст.18 Закону
України „Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців”,
якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, були
внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути
використані в спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін.

Ухвали про порушення провадження у
справі та про відкладення розгляду справи направлені на адресу відповідача
зазначену у позовній заяві та на адресу державної реєстрації повернулася до
господарського суду з відміткою відділу поштового зв'язку про відсутність
зазначеного адресата.

З огляду на викладене та з
урахуванням обставин справи, суд вважає, що матеріалами справи підтверджується
виконання господарським судом обов'язку щодо повідомлення відповідача про час і
місце розгляду справи, оскільки направлення відповідачу копії ухвал про
порушення провадження у справі та про відкладення розгляду справи відбулося за
адресою вказаною в позовній заяві та за адресою державної реєстрації.

Нез'явлення відповідача в судове
засідання не перешкоджає розгляду спору по суті. Рішення приймається за
наявними у справі матеріалами на підставі ст.75 Господарського процесуального
кодексу України.

Розглянувши
подані матеріали, вислухавши пояснення повноважного представника позивача,
дослідивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи,
господарський суд встановив:

Між позивачем та відповідачем було
укладено договори про надання послуг мобільного зв'язку №3911718/1.11034188 та
№3911720/1.11034188 від 07.11.07р. та додаткові угоди до кожного із вказаних
договорів.

Відповідно до п.3.1 договорів
нарахування за надані послуги мобільного зв'язку здійснюються згідно з тарифами
оператора, розрахунковий період становить один календарний місяць, кожному абоненту
надається особовий рахунок, на підставі чого здійснюються розрахунки за надані
послуги за всіма наявними в абонента телефонами.

На виконання вказаного пункту
відповідачу був наданий особовий рахунок № 1.11034188.

Згідно п.3.3 договорів відповідач
зобов'язаний сплачувати рахунки за надані послуги та авансові внески в строк до
15 числа місяця наступного за розрахунковим, але у будь-якому разі до моменту
фактичного використання авансу.

У відповідності до п.2.4. договору
відповідач зобов'язався своєчасно сплачувати рахунки за надані послуги та плату
за утримання номеру в мережі мобільного зв'язку оператора по всіх телефонах,
зареєстрованих на його особовому рахунку (плата за утримання номеру в мережі
оплачується і в тому разі, коли надання послуг призупинено за несплату
періодичних рахунків або за заявою абонента), фактичне використання абонентом
тієї чи іншої послуги означає, що така послуга була замовлена абонентом
(підпункт 2.4.2); сплачувати авансові внески до моменту фактичного використання
раніше внесеного авансу (підпункт 2.4.3).

Як вбачається з матеріалів справи,
позивачем було надані відповідачу рахунки на оплату послуг мобільного зв'язку №
від 01.04.08р. на суму 50,73грн., № від 01.05.08р. на суму
69,49грн., № від 01.06.08р. на суму 69,49грн., а всього на суму
189,71грн., які відповідачем не оплачені в установлений договором строк.

У відповідності зі ст. ст. 525, 526
Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України,
зобов'язання повинні виконуватись належним чином, відповідно до умов договору
та вимог закону, одностороння відмова від виконання зобов'язання не
допускається.

Таким чином, вимоги позивача щодо
стягнення боргу в сумі 189,71коп. є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Відповідно до ст.216 Господарського
кодексу України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову
відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування
до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку передбачених
цим Кодексом, іншими законами та договором.

Штрафними санкціями у розумінні
ст.230 Господарського кодексу України визнаються господарські санкції у вигляді
грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин
зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської
діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Відповідно п.4.3 договору за
несвоєчасну оплату рахунків відповідач сплачує пеню в розмірі 1% від суми
заборгованості за кожен день прострочки, якщо діючим законодавством України не
передбачено іншого розміру пені.

Пунктом п.2 ст.36 Закону України
“Про телекомунікації” №1280 від 18.11.03р. передбачено, що у разі затримки
плати за надані оператором, провайдером телекомунікаційні послуги споживачі
сплачують пеню, яка обчислюється від вартості неоплачених послуг у розмірі
облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який
нараховується пеня.

Позивач просить стягнути з
відповідача пеню у сумі 2,86грн. за період з 01.04.08р. по 28.06.08р.,
нараховану на суму заборгованості з урахуванням обмежень встановлених ст.36
Закону України “Про телекомунікації”, яка підлягає стягненню в повній сумі.

Частинами 4 та 6 ст. 231
Господарського кодексу України встановлено, що штрафні санкції за порушення
зобов'язання застосовуються у розмірі передбаченому сторонами у договорі.

Відповідно до п.1.1. додаткової
угоди, основний договір укладено терміном на 365 календарних днів. Згідно п.1.2
додаткової угоди коли дія основного договору припиняється у зв'язку з несплатою
наданих абоненту послуг, останній сплачує позивачу договірну санкцію в розмірі
2,74грн. за кожен день, що залишився до закінчення терміну дії основного
договору, починаючи з дня відмови або припинення його дії.

Відповідно до п.5.2 вказаних
договорів, дія договору припиняється, якщо абонент (відповідач у справі) має
неоплачені рахунки і не погасив наявну заборгованість протягом одного місяця
після направлення йому письмового повідомлення, а також у випадках передбачених
Умовами (Правилами) користування мережами мобільного зв'язку оператора.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 651
Цивільного кодексу України у разі односторонньої відмови від договору у повному
обсязі, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є
розірваним.

Листом від 17.04.08р., позивач
повідомив відповідача про наявну заборгованість за надані послуги та припинення
дії договору згідно з п.5.2 договорів №3911718 і 3911720. Претензія від
11.07.08р., надіслана на адресу відповідача з вимогою сплатити борг та
договірну санкцію за порушення договірних зобов'язань, залишилась без
відповіді.

Позивач просить стягнути з
відповідача 1413,84грн. договірної санкції на підставі п. 1.2 додаткової угоди
до договору за дострокове припинення дії договору про надання послуг мобільного
зв'язку у зв'язку з несплатою наданих послуг.

Приймаючи до уваги, що матеріалами
справи підтверджується порушення відповідачем взятих на себе зобов'язань щодо
виконання умов договорів, а тому позовні вимоги позивача про стягнення договірної
санкції в сумі 1413грн.84коп., яка розрахована виходячи із залишку календарних
днів до закінчення дії основних Договорів з урахуванням тимчасового
відключення, є обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини на
які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Враховуючи, що відповідач, в
порушення ст. ст.525, 526 Цивільного кодексу України та ст.193 Господарського
кодексу України взяті на себе зобов'язання не виконав, за надані йому послуги
мобільного зв'язку своєчасно в повній сумі не розрахувався і вимоги позивача не
оспорив, суд доходить висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та
підлягають задоволенню в частині стягнення боргу на суму 189,71коп., в частині
стягнення пені на суму 2,86грн., в частині стягнення договірної санкції на суму
1413,84грн.

На підставі ст.49 Господарського
процесуального кодексу України судові витрати покладаються на відповідача в
повному обсязі.

Керуючись ст. 525, 526, 549, 907
Цивільного кодексу України, ст.193, 216, 230, 231 Господарського кодексу
України, ст.ст.33, 34, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу
України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити
повністю.

2. Стягнути з Приватного підприємця
ОСОБА_1 (АДРЕСА_2, ідентифікаційний код НОМЕР_1) на користь Закритого
акціонерного товариства “Український мобільний зв'язок” (м. Київ,
вул.Лейпцизька, 15, р/р 26008526 Райффайзен Банк Аваль м. Київ, МФО 300335
ідентифікаційний код 14333937) 189грн.71коп. боргу, 02грн.86коп. пені,
1413грн.84коп. договірної санкції, 102грн.00коп. державного мита, 118грн.00коп.
витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Наказ
видати після набрання рішенням законної сили.

Суддя
Н.Ю.Книш