КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.05.2008                                                                                           № 43/684

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:          Ропій Л.М.

суддів:

при секретарі:

За участю представників:

від позивача - Павицька Т.Б. (довіреність б/н від 13.02.2008);

від відповідача - повідомлений, але не з’явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "РЄСТ-ОХОРОНА"

на рішення Господарського суду м.Києва від 16.01.2008

у справі № 43/684

за позовом                               Товариства з обмеженою відповідальністю "РЄСТ-ОХОРОНА"

до                                                   Товариства з обмеженою відповідальністю "Реноколл-Україна"

про                                                  стягнення 1 100,86 грн.

Відповідно до розпорядження в.о. Голови Київського апеляційного господарського суду від 22.04.2008 р. № 01-23/1/1 розгляд справи здійснюється колегією суддів у складі: головуючої судді Ропій Л.М., суддів: Буравльова С.І., Пашкіної С.А.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду м.Києва від16.01.2008р. у справі №43/684 в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, позивач подав до Київського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги позивача у повному обсязі з тих підстав, що судом рішення прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права. При цьому скаржник вказує на те, що факт надання послуг відповідно до договору № 4 підтверджується актами здачі-приймання робіт (послуг) №О-0000094 від 28.02.2007 р., №О-0000153 від 31.03.2007 р., №О-0000195 від 30.04.2007 р., які підписані відповідачем та оплачені лише за перший місяць надання послуг згідно акту №О-0000094 від 28.02.2007 р. Акти направлялися відповідачу рекомендованим листом протягом п’яти днів після закінчення розрахункового місяця, як це передбачено п. 4.4. договору, що підтверджується фіскальними чеками. 15.06.2007 р. позивачем було відправлено письмову вимогу вих. № 178 про сплату 750,00 грн. за надані послуги у березні - травні 2007 року, разом з даною вимогою повторно направили акти здачі-приймання робіт (послуг) №О-0000153 від 31.03.2007 р., №О-0000195 від 30.04.2007 р., №О-0000234 від 31.05.2007 р. для підписання. Проте відповідачем не були підписанні акти здачі-приймання робіт (послуг) №О-0000234 від 31.05.2007 р. і №О-0000360 від 01.07.2007 р. та не було надано мотивованої відмови від їх підписання у встановлений договором строк, а тому відповідно до п. 4.5. договору, акти вважаються підписаними відповідачем, а роботи прийнятими та такими що підлягають оплаті згідно договору. Однак, відповідач у порушення п. 4.7. договору за послуги надані у березні - червні 2007 року не сплатив.

Відповідач відзиву на апеляційну скаргу не надав, що відповідно до ст. 96 ГПК України не перешкоджає перегляду рішення господарського суду першої інстанції.

Представник відповідача у судове засідання не з’явився, про час та місце розгляду апеляційної скарги повідомлений належним чином, про що свідчить відповідний штамп апеляційного господарського суду на звороті у лівому нижньому куті ухвали від 24.03.2008 р. про прийняття апеляційної скарги до провадження та від 22.04.2008 р. з відміткою про відправку документа згідно із вимогами Інструкції з діловодства в господарських судах України, затвердженої наказом Голови Вищого господарського суду України від 10.12.2002 р. № 75.

Згідно із ч. 2 ст. 101 ГПК України, апеляційний господарський суд не зв’язаний з доводами апеляційної скарги (подання) і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, апеляційний господарський суд встановив наступне.

Позивач звернувся до господарського суду першої інстанції з позовом про стягнення з відповідача заборгованості в розмірі 1 100,86 грн., з яких 1 000,00 грн. заборгованість за договором № 4 від 01.02.2007 р. за березень – червень 2007 року, 57,28 грн. пені, 10,71 грн. 3% річних та 32,87 грн. збитків від інфляції.

Як вбачається з матеріалів справи, 01.02.2007 р. між позивачем та відповідачем був укладений договір № 4 (далі – договір), відповідно до п. 1.1 якого, відповідач, як замовник, доручає, а позивач, як виконавець, надає послуги по забезпеченню перепускного режиму на КПП-1 транспортні ворота об’єкта, що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Новозабарська, 2/6.

Згідно із п. 5.1. договору цей договір набуває чинності з 01.02.2007 р. та діє до 01.02.2008 р. До закінчення строку дії договору у встановленому законом порядку договір розірваний не був.

Відповідно до п. 2.1. договору послуги по перепуску співробітників і автотранспорту здійснюються цілодобово, силами одного посту охорони.

Згідно із п. 4.1. договору вартість послуг по забезпеченню перепускного режиму складає 250,00 грн. в місяць з урахуванням ПДВ 20% – 41,67 грн.

Відповідно до п. 4.3. договору розрахунковий місяць (період) встановлюється з першого по останнє число календарного місяця включно.

Кожного наступного місяця, у строк не пізніше п’яти днів після закінчення розрахункового місяця, позивач передає відповідачу акт здачі-приймання виконаних робіт за попередній місяць (п. 4.4. договору).

Як свідчать матеріали справи, позивач на виконання умов договору склав акти здачі-приймання робіт (послуг) № RO-0000153 від 31.03.2007 р. за охоронні послуги в березні 2007 року (а. с. 39), № RO-0000195 від 30.04.2007 р. за охоронні послуги в квітні 2007 року (а. с. 40), № RO-0000234 від 31.05.2007 р. за охоронні послуги в травні 2007 року (а. с. 41) та № RO-0000360 від 01.07.2007 р. за охоронні послуги в червні 2007 року (а. с. 42).

Господарський суд першої інстанції відмовляючи у позові повністю виходив з того, що позивач не надав суду жодного документу на підтвердження того, що послуги передбачені умовами договору буди надані, доказів того, що акти здачі-приймання робіт (послуг) у встановленому договором порядку були передані відповідачу для підписання також не надано.

Позивач в апеляційній скарзі зазначає, що факт надання послуг відповідно до договору підтверджується актами здачі-приймання робіт (послуг) №О-0000094 від 28.02.2007 р., №О-0000153 від 31.03.2007 р., №О-0000195 від 30.04.2007 р., які підписані відповідачем. Акти направлялися відповідачу рекомендованим листом протягом п’яти днів після закінчення розрахункового місяця, як це передбачено п. 4.4. договору, що підтверджується фіскальними чеками. 15.06.2007 р. позивачем було відправлено письмову вимогу вих. № 178 про сплату 750,00 грн. за надані послуги у березні - травні 2007 року, разом з даною вимогою повторно направили акти здачі-приймання робіт (послуг) №О-0000153 від 31.03.2007 р., №О-0000195 від 30.04.2007 р., №О-0000234 від 31.05.2007 р. для підписання. В обґрунтування своїх вимог позивач надав лист вих. № 178 від 15.06.2007 р., два описи вкладення форми 107 від 15.06.2007 р., фіскальні чеки № 1349 від 15.06.2007 р. та № 1348 від 15.06.2007 р., а також фіскальні чеки від 31.05.2007 р. (два чеки) та від 01.07.2007 р. (два чеки).

Згідно із наданими позивачем листом вих. № 178 від 15.06.2007 р., двома описами вкладення форми 107 від 15.06.2007 р., фіскальними чеками № 1349 від 15.06.2007 р. та № 1348 від 15.06.2007 р., а також фіскальними чеками від 31.05.2007 р. (два чеки) та від 01.07.2007 р. (два чеки), позивач направив на адресу відповідача для підписання акти здачі-приймання робіт (послуг) № RO-0000153 від 31.03.2007 р. за охоронні послуги в березні 2007 року (а. с. 39), № RO-0000195 від 30.04.2007 р. за охоронні послуги в квітні 2007 року (а. с. 40), № RO-0000234 від 31.05.2007 р. за охоронні послуги в травні 2007 року (а. с. 41) та № RO-0000360 від 01.07.2007 р. за охоронні послуги в червні 2007 року (а. с. 42).

Таким чином, вищевказані документи є доказом направлення позивачем відповідачу для підписання актів здачі-приймання робіт (послуг) № RO-0000153 від 31.03.2007 р. за охоронні послуги в березні 2007 року (а. с. 39), № RO-0000195 від 30.04.2007 р. за охоронні послуги в квітні 2007 року (а. с. 40), № RO-0000234 від 31.05.2007 р. за охоронні послуги в травні 2007 року (а. с. 41) та № RO-0000360 від 01.07.2007 р. за охоронні послуги в червні 2007 року (а. с. 42), а тому апеляційний господарський суд не погоджується із висновком господарського суду першої інстанції про те, що позивач не надав жодного документу на підтвердження того, що послуги передбачені умовами договору буди надані та доказів того, що акти здачі-приймання робіт (послуг) у встановленому договором порядку були передані відповідачу для підписання.

Відповідно до п. 4.5. договору відповідач зобов’язується протягом трьох днів з моменту отримання акту підписати його і передати позивачу, або в такий же строк, передати позивачу мотивовану відмову від підписання акту.

Акти здачі-приймання робіт (послуг) № RO-0000153 від 31.03.2007 р. за охоронні послуги в березні 2007 року (а. с. 39) та № RO-0000195 від 30.04.2007 р. за охоронні послуги в квітні 2007 року (а. с. 40) сторонами підписано та скріплено печатками.

Акти здачі-приймання робіт (послуг) № RO-0000234 від 31.05.2007 р. за охоронні послуги в травні 2007 року (а. с. 41) та № RO-0000360 від 01.07.2007 р. за охоронні послуги в червні 2007 року (а. с. 42) з боку відповідача не підписані та печаткою не скріплені.

Відповідно до п. 4.6. договору якщо позивач не отримає підписаний акт або мотивовану відмову від підписання акту в указаний в п. 4.5. договору строк, акт вважається підписаним відповідачем, а роботи прийнятими.

В матеріалах справи відсутня мотивована відмова відповідача від підписання актів здачі-приймання робіт (послуг) № RO-0000234 від 31.05.2007 р. за охоронні послуги в травні 2007 року (а. с. 41) та № RO-0000360 від 01.07.2007 р. за охоронні послуги в червні 2007 року (а. с. 42), не надав її відповідач і в ході розгляду справи апеляційним господарським судом.

За таких обставин, апеляційний господарський суд приходить до висновку про те, що позивач надав, а відповідач прийняв послуги по забезпеченню перепускного режиму КПП-1 за березень – червень 2007 року.

Згідно із п. 4.7. договору розрахунки за договором виконуються шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок позивача у строк не пізніше п’яти днів після підписання акту.

Таким чином, з огляду на викладене, відповідач за надані йому за договором послуги по забезпеченню перепускного режиму КПП-1 за березень – червень 2007 року зобов’язаний був перерахувати на поточний рахунок позивача грошові кошти в розмірі 1 000,00 грн. (250 грн. + 250 грн. + 250 грн. + 250 грн.).

Документи, які б свідчили про те, що відповідач перерахував на поточний рахунок позивача грошові кошти в розмірі 1 000,00 грн. за надані позивачем послуги по забезпеченню перепускного режиму КПП-1 в матеріалах справи відсутні, не надав їх відповідач і в ході розгляду апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. 193 ГК України суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов’язання – відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Пунктом 1 вказаної статті ГК України також передбачено, що до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов’язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом; зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, а відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов’язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно із ч. 1 ст. 901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов’язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається у процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов’язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Таким чином, оскільки наявними в матеріалах справи документами підтверджується, що відповідач свого обов’язку щодо оплати отриманих послуг не виконав, то вимога позивача в частині стягнення з відповідача грошових коштів в розмірі 1 000,00 грн. підлягає задоволенню.

Відповідно до п. 1 ст. 216 ГК України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Відповідно до п. 4.9. договору у випадку порушення строку розрахунків відповідач сплачує позивачу пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період, за який нараховується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочки.

На підставі викладеного апеляційний господарський суд вважає, що вимога позивача про стягнення з відповідача пені за порушення строку розрахунків в розмірі 57,28 грн. підлягає задоволенню.

Згідно із нормами ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Оскільки відповідачем прострочено виконання грошового зобов’язання, апеляційний господарський суд дійшов висновку про задоволення вимог позивача про стягнення з відповідача 3% річних та збитків від інфляції, які відповідно до розрахунку позивача становлять 3% річних - 10,71 грн., збитки від інфляції - 32,87 грн.

На підставі викладеного та матеріалів справи, апеляційний господарський суд дійшов висновку про скасування рішення господарського суду першої інстанції, з прийняттям нового рішення про задоволення позову повністю.

Керуючись ст. ст. 99, 101, 103, 104, 105 ГПК України, суд –

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю ”РЄСТ-ОХОРОНА” задовольнити.

Рішення Господарського суду м. Києва від 16.01.2008 р. у справі № 43/684 скасувати.

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю ”РЄСТ-ОХОРОНА” задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю ”Реноколл-Україна” (03115, м. Київ, пр-кт. Перемоги, 108/1-А, р/р № 2432 в АКБ ”Райффайзенбанк Україна”, МФО 300528, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю ”РЄСТ-ОХОРОНА” (03048, м. Київ, вул. П. Радченка, 27, р/р № 9901 в Солом’янській філії АКБ ”Київ” м. Києва, МФО 300681, ) 1 000,00 грн. основного боргу, 57,28 грн. пені, 10,71 грн. 3% річних, 32,87 грн. збитків від інфляції, 102,00 грн. державного мита та 118,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю ”Реноколл-Україна” (03115, м. Київ, пр-кт. Перемоги, 108/1-А, р/р № 2432 в АКБ ”Райффайзенбанк Україна”, МФО 300528, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю ”РЄСТ-ОХОРОНА” (03048, м. Київ, вул. П. Радченка, 27, р/р № 9901 в Солом’янській філії АКБ ”Київ” м. Києва, МФО 300681, ) 51,00 грн. державного мита, сплаченого за розгляд апеляційної скарги.

Видачу наказів доручити Господарському суду м. Києва.

Матеріали справи № 43/684 повернути до Господарського суду м. Києва.

Головуючий суддя

Судді

19.05.08 (відправлено)