КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.11.2008                                                                                           № 41/38

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:          Корсака В.А.

суддів:           Авдєєва П.В.

Коршун Н.М.

при секретарі:

За участю представників:

від позивача - Никипорець І.Ф. ( за довіреністю)

від відповідача -не з"явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариство з обмеженою відповідальністю "Дока"

на рішення Господарського суду м.Києва від 24.06.2008

у справі № 41/38 (Спичак О.М.)

за позовом                               Державне територіально-галузеве об"єднання "Південно-Західна залізниця"

до                                                   Товариство з обмеженою відповідальністю "Дока"

про                                                  стягнення 50000,00 грн.

ВСТАНОВИВ:

В травні позивач звернувся з позовом про стягнення з відповідача збитки в сумі 50 000 грн. Судові витрати покласти на відповідача.

Рішенням Господарського суду м. Києва від 24.06.2008р по справі № 41/38 позов задоволено повністю. Стягнуто з відповідача 50 000,00 основного боргу, 500 грн. – витрат по сплаті державного мати, та 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Відповідач не погодившись з рішенням звернувся з апеляційною скаргою в якій просить рішення скасувати повністю та прийняти нове рішення яким відмовити в позові повністю.

На обґрунтування апеляційної скарги апелянт посилається на те, що рішення прийнято з порушенням норм процесуального та матеріального права, а саме що вимоги позивача не підлягають задоволенню у зв’язку з закінченням строку позовної давності. Також апелянт посилається на те, що Південно-Західна залізниця не є належним позивачем в даній справі, оскільки позивач не надав доказів того, що має належні повноваження заявляти позов в інтересах Медичного центру реабілітації залізничників.

Відповідач не скористався своїм правом у судове засідання не з'явився, відзив на апеляційну скаргу не надав.

Розглянувши апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, колегія встановила наступне.

02.06.2003          року між Дорожньою клінічною лікарнею № 2 Державного

територіально - галузевого об'єднання «Південно-Західна залізниця», яка згідно Наказу

Мінтрансу № 342 від 06.05.2003 ( а.с.55) була реорганізована в структурний підрозділ Південно-

Західної залізниці - Медичний центр реабілітації залізничників Південно-Західної

залізниці та          Товариством з обмеженою відповідальністю «Дока», яке є правонаступником Приватного підприємства «Дока», укладено договір № 5 від 02.06.2003р. (а.с.12) на проведення ремонтних робіт (далі - Договір).

Відповідно п. 1.1 Договору позивач доручив, а відповідач прийняв на себе виконання ремонтних робіт за адресою: Вінницька обл., м. Хмільник, вул. Шевченко, 20.

Відповідачем було проведено роботи, за результатами яких, відповідно до п. 2.3. Договору, складено Акти виконаних робіт № 1 та № 2 за 2003 рік (а.с.19-21) та сплачено кошти на загальну суму 50 000, 00 грн., що підтверджується платіжними дорученнями № 947 від 06.06.2003 та № 1419 від 18.08.2003. (а.с.15)

Згідно з ч. З ст. 853 ЦК України якщо після прийняття роботи замовник виявив відступи від умов договору підряду або інші недоліки, які не могли бути встановлені при звичайному способі її прийняття (приховані недоліки), у тому числі такі, що були умисно приховані підрядником, він зобов'язаний негайно повідомити про це підрядника.

Як вбачається з матеріалів справи, 26.11.2003 за участю директора ПП «Дока» Резніка С.Н. складено акт перевірки по якості по фактично виконаним роботам (а.с.17), яким встановлено, що існують недоліки виконаних робіт. В акті зазначено, що комісія вважає за необхідне усунути усі недоробки до 05.12.2003.

04.02.2004 (а.с.18) сторонами повторно складено акт про виявленні недоліки та визначено

необхідність їх усунення до 15.05.2004.

20.06.2004 між позивачем та відповідачем укладено Додаткову угоду № 1 (далі Угода до Договору) ( а.с.14), якою продовжено гарантійний строк експлуатації до 36 місяців з моменту здачі робіт та покладено на відповідача обов'язок проводити сезонний огляд об'єкту та усувати виявлені недоліки.

Однак, відповідач не усунув недоліки робіт та не привів об'єкт до придатного експлуатаційного стану в гарантійний термін - відповідно до п.2.5 Договору.

Медичний Центр реабілітації залізничників повідомленням від 12.04.2005 № 218 (копія в справі), (а.с.47) вказав відповідачу, на не виконання ним обов'язку щодо сезонного огляду та проведення гарантійного ремонту об'єкту за власний рахунок.

Крім того, позивачем на адресу відповідача було направлено претензію від 25.05.2005 № 319 (а.с.46) з вимогою демонтажу об'єкту та встановлення нової технологічно придатної балюстради.

Листом від 19.05.2006 № 63/2006 ( а.с.22) відповідач гарантував виконання реставраційних робіт балюстради протягом двох місяців, однак зобов'язання не виконав.

14.05.2007 відповідач надіслав на адресу позивача гарантійний лист ( а.с.24) та пояснювальну записку вх. № 391, в якій вказав про причини виникнення недоліків та просив надати можливість їх усунути в строк з 04.05.2007р. по 15.07.2007, чим визнав свою вину у порушенні умов Договору.

На неодноразові звернення та скарги позивача, відповідач погодився повернути кошти, сплачені за виконані роботи до 25.10.2007 після складання дефектного акту, який був складений 05.10.2007 ( а.с.16) та підписаний окрім інших і директором відповідача.

Незважаючи на це, у встановлені строки кошти відповідач не повернув, виявлені недоліки не усунув.

Листом № 06/2008 від 17.01.2008 (а.с.54) відповідач знову зобов'язався повернути кошти, однак на момент звернення з позовом свої обіцянки не виконав.

Згідно статті 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до статті 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті

обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Як вбачається з матеріалів справи та доказів які були наданні позивачем вбачається, що він виконав в повному обсязі всі зобов'язання, покладені на нього Договором.

Відповідачем не надано жодних заперечень та доказів на спростування обставин, викладених позивачем у позовній заяві, натомість в матеріалах справи містяться численні дефектні акти та листи, якими відповідач визнає свою провину та виявлені в роботах недоліки.

Відповідно до статей 525, 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі статтею 629 ЦК України, договір є обов'язковим до виконання сторонами.

Статтею 857 ЦК України встановлено, що робота виконана підрядником має відповідати умовам договору підряду, а в разі їх відсутності або неповноти - вимогам, що звичайно ставляться до роботи відповідного характеру. Виконана робота має відповідати якості, визначеній у договорі підряду, або вимогам, що звичайно ставляться, на момент передання її замовникові. Результат роботи в межах розумного строку має бути придатним для використання відповідно до договору підряду або для звичайного використання роботи такого характеру.

Відповідно до ст. 852 ЦК України, якщо підрядник відступив від умов договору підряду, що погіршило роботу, або допустив інші недоліки в роботі, замовник має право за своїм вибором вимагати безоплатного виправлення цих недоліків у розумний строк або виправити їх за свій рахунок з правом на відшкодування своїх витрат на виправлення недоліків чи відповідного зменшення плати за роботу, якщо інше не встановлено договором.

За наявності у роботі істотних відступів від умов договору підряду або інших істотних недоліків замовник має право вимагати розірвання договору та відшкодування збитків.

Позивачем неодноразово надавалися відповідачу строки для усунення недоліків, а відповідач, в свою чергу неодноразово погоджувався з виявленими недоліками виконаних робіт та зобов'язувався їх усунути, однак, недоліки не усунув, кошти не повернув.

Позивачем надано кошторис, з якого вбачається, що вартість робіт по усуненню виявлених по Договору недоліків складає 137644,00 грн., (а.с.38-39) у зв'язку з чим, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції що позовні вимоги є обґрунтовані, документально доведені.

Доводи апелянта стосовно пропущеного строку позовної давності колегія суддів не приймає до уваги з наступних підстав.

Відповідно до ч.3 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Як свідчать матеріали справи заява про застосування позовної давності відповідачем під час розгляду справи у суді першої інстанції не надавалась.

Статтею 863 ЦК України передбачено, що до вимог щодо неналежної якості роботи, виконаної за договором підряду, застосовується позовна давність в один рік, а щодо будівель і споруд - три роки від дня прийняття роботи замовником.

В матеріалах справ міститься лист відповідача в якому він повідомляє позивача, що кошти будуть перераховуватись частинами в залежності від надходження на наш розрахунковий рахунок до 25 жовтня 2007р. ( а.с.45), а позивач звернувся з позовною заявою 19 травня 2008р.

Таким чином строк позовної давності позивачем не пропущений.

З огляду на викладене, колегія приходить до висновку, що оспорюване рішення відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам та матеріалам справи, підстав до його скасування або зміни не вбачається.

Витрати по оплаті держмита та інформаційно-технічного забезпечення судового процесу згідно ст. 49 ГПК України покладаються на Відповідача.

Керуючись ст.ст. 99,101, 103, 105 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд –

ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю „Дока” залишити без задоволення.

2.Рішення Господарського суду м. Києва від 24.06.2008 р. по справі №41/38 залишити без змін.

3. Матеріали справи №41/38 повернути Господарському суду м. Києва.

Головуючий суддя                                                                      Корсак В.А.

Судді                                                                                          Авдєєв П.В.

Коршун Н.М.