КИЇВСЬКИЙ МІЖОБЛАСНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
____________________________________________
П О С Т А Н О В А

09.02.08 р.                                                                                                    № 411/9-06-32/226

Київський міжобласний апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючий                                                                       Федорчук Р. В

Судді :

Ткаченко Б.О.

Лобань О.І.

Київський міжобласний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів :

головуючого судді :          Федорчука Р.В.,

суддів :                              Ткаченка Б.О.,

Лобаня О.І.,

секретар судового засідання: Рустам’ян Е.А.

за участю представників сторін: відповідно до протоколу судового засідання від 09.02.2008 року.

розглянувши апеляційне подання Військового прокурора Дарницького гарнізону в інтересах держави, уповноваженим органом якого є Міністерство оборони України Головне квартирно експлуатаційне управління Збройних Сил України на рішення господарського суду Київської області від 25.10.2007 року

у справі № 411/9-06-32/226-07 (суддя Євграфова Є.П., Рябцева О.О., Подоляк Ю.В.)

за позовом           Військового прокурора Дарницького гарнізону в інтересах держави, уповноваженим органом якого є:

1.          Міністерство оборони України Головне квартирно –експлуатаційне управління Збройних Сил України, м. Київ

2.          Київська міська рада, м. Київ

до           Товариства з обмеженою відповідальністю «Будавтосервіс», м. Бровари

за участю третьої особи: Військової Частини А0297, м. Київ

про           знесення самовільно збудованих приміщень.

в с т а н о в и в :

Військовий прокурор Дарницького гарнізону в інтересах держави, уповноваженим органом якої є Міністерство оборони України Головне квартирно –експлуатаційне управління Збройних Сил України та Київська міська рада, звернувся до господарського суду Київської області з позовом до ТОВ «Будавтосервіс»за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору –Військова частина А0297 про знесення самовільно забудованих приміщень (а.с. 5 –7).

Рішенням господарського суду Київської області від 25.10.2007 року по справі № 411/9-06-32/226-07 у задоволенні позову відмовлено повністю (а.с. 44 - 48).

Не погодившись із прийнятим рішенням, Військовий прокурор Дарницького гарнізону подав апеляційне подання, в якому уточнивши вимоги просить скасувати рішення господарського суду Київської області від 25.10.2007 року по справі № 411/9-06-32/226-07 (а.с. 60 –66).

В обґрунтування вимог, викладених в апеляційному поданні, Військовий прокурор Дарницького гарнізону посилається на те, що при винесенні оскаржуваного рішення місцевий господарський суд не в повному обсязі з’ясував усі обставини, що мають значення для справи та зробив висновки, які не відповідають фактичним обставинам справи, неправильно застосувавши норми матеріального права, у зв’язку з чим останнє підлягає скасуванню з підстав, викладених у тексті скарги.

Відповідач заперечує проти апеляційного подання з мотивів викладених у відзиві від 04.12.2007 року, вважає його необґрунтованим, а оскаржуване рішення місцевого господарського суду законним та обґрунтованим (а.с. 69 –70).

Ухвалою Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 23.11.2007 року, згідно ст. 98 ГПК України, апеляційне подання було прийнято до апеляційного провадження та призначене до розгляду в судовому засіданні за участю уовноважених представників сторін (а.с. 53 –52).

Ухвалою Заступника Голови Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 11.01.2008 року в порядку ч. 2 ст. 69 ГПК України, з врахуванням складності даного спору і необхідності більш ретельного вивчення зібраних у справі доказів, строк апеляційного провадження по справі № 411/9-06-32/226-07 був продовжений на один місяць до 11.02.2008 року.

У судовому засіданні яке відбулося 09.02.2008 року Військовий прокурор Дарницького гарнізону надав пояснення суду та підтримав доводи викладені в апеляційному поданні, вважає подання обґрунтованими та таким, що підлягають задоволенню.

Представник першого позивача в судовому засіданні надав пояснення суду та підтримав доводи викладені в апеляційному поданні, вважає їх обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Представник відповідача в судовому засіданні надав пояснення суду та заперечив проти доводів викладених в апеляційному поданні, вважає їх необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Представник третьої особи надав пояснення суду та підтримав доводи викладені в апеляційному поданні, вважає їх обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Представник другого позивача в судове засідання не з’явився, про поважність причин своєї неявки суд не повідомив. Відповідно до абзацу 3 пункту 3.6 Роз’яснення Президії Вищого арбітражного суду України від 18.09.1997 року № 02-5/289 із змінами „Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України”, особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце її розгляду судом, якщо ухвалу про порушення провадження у справі надіслано за поштовою адресою, зазначеною в позовній заяві. З врахуванням викладеного, колегія суддів Київського міжобласного апеляційного господарського суду приходить до висновку про те, що представник другого позивача про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

В судовому засіданні 09.02.2008 року Київським міжобласним апеляційним господарським судом було проголошено вступну та резолютивну частини Постанови.

Відповідно до ст. 101 ГПК України у процесі перегляду справи, апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково наданими доказами, якщо заявник обґрунтував неможливість їх надання суду в першій інстанції з причин, що не залежали від нього, повторно розглядає справу.

Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а за їх відсутності –на підставі закону, що регулює подібні відносини, або виходячи із загальних засад і змісту законодавства України.

Обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображені обставини, які мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Як свідчать п. п. 2, 4 ч. 1 ст.104 ГПК України підставою для скасування або зміни рішення місцевого господарського суду є, зокрема, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які місцевий господарський суд визнав встановленими та порушення або неправильне застосування норм матеріального та процесуального права.

Колегія суддів Київського міжобласного апеляційного господарського суду, дослідивши наявні у справі матеріали, заслухавши пояснення учасників судового засідання, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційного подання, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом норм матеріального та процесуального права, при винесені оскаржуваного судового рішення, знаходить апеляційне подання таким, що підлягає задоволенню з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та було встановлено господарським судом Київської області між Міністерством оборони України в особі начальника Головного квартирно-експлуатаційного управління Міністерства оборони України та ТОВ «Будавтосервіс»27.09.2000 року за № 183 укладено договір оренди комплексу будівель, розташованих на території військового містечка № 227 в Київському гарнізоні за адресою: м. Київ, вул. Бориспільська, 27 (т. 1 а.с. 18 –21).

Відповідно до п. 1 договору орендодавець передав, а орендар прийняв у строкове платне користування комплекс будівель, розташованих у в/м № 227 в м. Києві, вул. Бориспільська, 27, загальною площею 12047, 97 м2, вартість якого визначена відповідно до експертного висновку про оцінку майна і становить 4434115 грн. з метою, що визначена у п. 2.3 договору (для розміщення фірмових магазинів вітчизняних промислових підприємств, крім тих, що виробляють товари підакцизної групи, а будівлі, що за Генпланом мають номери 29, 30, 31 для власного експлуатаційного обслуговування).

На виконання умов зазначеного договору позивач передав, а відповідач прийняв в оренду будівлі відповідно до акту приймання передачі від 11.04.2000 року загальною площею 12047, 97 кв.м., та вартістю 4434115 грн. (т. 1 а.с. 22).

Згідно з п. 7.1 договору орендодавець (позивач) зобов'язаний контролювати наявність, технічний і санітарний стан, ціленаправленість і ефективність використання майна, переданого в оренду.

Як вбачається з Акту інвентаризації будівель та споруд військового містечка № 227 м. Києва вул. Бориспільська, 27 проведеної Київським КЕУ, в ході інвентаризації виявлено відсутність (факт знесення) 3 будівель № 14 (склад), № 15 (склад), № 16 (цех), загальною площею 2301,0 м2. Крім того, було виявлено 13 самочинно зведених будівель та змонтовано тимчасові споруди (навіси) та прибудови загальною площею 4865,4 м2. (т. 2 а.с. 33).

В заяві про уточнення вимог до апеляційного подання представник військової прокуратури Дарницького гарнізону просить суд зобов’язати ТОВ «Будавтосервіс»знести 13 самовільно збудованих відповідачем будівель на території військового містечка № 227 по вул. Бориспільська, 27 в м. Києві, загальною площею 6 091 м2 за власний рахунок, а саме: будівля № 1 площею 24,0 м2; будівля № 2 площею 400,0 м2; будівля № 3 площею 36,7 м2; будівля № 4 площею 20,4 м2; будівля № 5 площею 152,76 м2; будівля № 6 площею 52,0 м2; будівля № 7 площею 1186,6 м2; будівля № 8 площею 859,54 м2; будівля № 9 площею 171,0 м2; будівля № 10 площею 180,0 м2; будівля № 11 площею 1300,0 м2; будівля № 12 площею 1340,0 м2; будівля № 13 площею 368,0 м2, що відображені на експлікації новозбудованих приміщень військового містечка, яка знаходяться в т. 2 на а.с. 108.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про правовий режим майна у Збройних Силах України»військове майно - це державне майно, закріплене за військовими частинами, закладами, установами та організаціями Збройних Сил України (далі - військові частини). До військового майна належать будинки, споруди, передавальні пристрої, всі види озброєння, бойова та інша техніка, боєприпаси, паливно-мастильні матеріали, продовольство, технічне, аеродромне, шкіперське, речове, культурно-просвітницьке, медичне, ветеринарне, побутове, хімічне, інженерне майно, майно зв'язку тощо.

Із змісту ст. 3 Закону України «Про правовий режим майна у Збройних Силах України»вбачається, що військове майно закріплюється за військовими частинами Збройних Сил України на праві оперативного управління (з урахуванням особливостей, передбачених частиною другою цієї статті).

З моменту надходження майна до Збройних Сил України і закріплення його за військовою частиною Збройних Сил України воно набуває статусу військового майна. Військові частини використовують закріплене за ними військове майно лише за його цільовим та функціональним призначенням. Облік, інвентаризація, зберігання, списання, використання та передача військового майна здійснюються у спеціальному порядку, що визначається Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до довідки Головного управління земельних ресурсів Київської міської державної адміністрації за вих. № 03-79/32434 від 10.11.2006 року, земельна ділянка, що знаходиться в користуванні військової частини А0297, рахується за кодом 62:501:002 як військове містечко № 227 (т. 1 а.с. 170 –172). Зазначена земельна ділянка площею 8,4752 га. (за експлікаціями) відведена рішенням виконкому Київської міської Ради трудящих від 9 серпня 1948р. № 17с під розміщення військового містечка (т. 1 а.с. 160 –165).

Відповідно до ст. 77 Земельного кодексу України та ст. 1 Закону України «Про використання земель оборони», землями оборони –визнаються, землі надані для розміщення і постійної діяльності військових частин, установ, військово –навчальних закладів, підприємств та організацій Збройних Сил України, інших військових формувань, утворених відповідно до законодавства України. Порядок використання земель оборони встановлюється законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про використання земель оборони»військовим частинам для виконання покладених на них функцій та завдань земельні ділянки надаються у постійне користування відповідно до вимог Земельного кодексу України.

Самовільне проведення забудови відповідачем на території військового містечка № 227 фактично змінює цільове призначення земельної ділянки, земель оборони, що в свою чергу суперечить вимогам ч. 2 ст. 20 Земельного кодексу України, якою встановлено, що зміна цільового призначення земель проводиться лише органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування.

Із довідки Управління державного архітектурно –будівельного контролю виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) вих. № 4611/01 від 13.11.2006 року та з довідки Дарницької районної у місті Києві Державної адміністрації за вих. № 8149/04 від 10.11.2006 року вбачається, що ТОВ «Будавтосервіс»будь яких дозволів на проведення будівельних робіт на території військового містечка № 227, не надавалося (т. 1 а.с. 35, 36). Також не надавалося згоди відповідачу і Міністерством оборони України на проведення будівельних робіт на території військового містечка № 227.

Із змісту ч. 4 п. в ст. 84 Земельного кодексу України вбачається, що передача земель, які мають статус земель оборони в приватну власність забороняється.

Таким чином проведення будівельних робіт по спорудженню нових будівель на території військового містечка №227 з боку ТОВ «Будавтосервіс», без отримання відповідних дозволів та право установчих документів є незаконним.

Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 376 Цивільного кодексу України, житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Якщо власник (користувач) земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво на його земельній ділянці, або якщо це порушує права інших осіб, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, або за її рахунок.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 212 Земельного кодексу України самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі або землекористувачам без відшкодування затрат, понесених за час незаконного користування ними. Приведення земельних ділянок у придатний для використання стан, включаючи знесення будинків, будівель і споруд, здійснюється за рахунок громадян або юридичних осіб, які самовільно зайняли земельні ділянки.

Таким чином, апеляційне подання Військового прокурора Дарницького гарнізону та уточненні вимоги до апеляційного подання (т. 2 а.с. 107) підлягають задоволенню. 13 (тринадцять) самовільно збудованих будівель загальною площею 6 901 м2 розташовані на території військового містечка № 227 по вул. Бориспільська, 27 в м. Києві, які вказані в експлікації, що була надана представником Військової прокуратури Дарницького гарнізону в доповнення до уточнених вимог (т. 2 а.с. 108) підлягають знесенню відповідачем – ТОВ «Будавтосервіс»за власний рахунок. Згідно вказаної експлікації знесенню підлягають 13 (тринадцять) самовільно збудованих будівель загальною площею 6 091 м2 на території військового містечка № 227 по вул. Бориспільська, 27 в м. Києві, а саме: будівля № 1 площею 24,0 м2; будівля № 2 площею 400,0 м2; будівля № 3 площею 36,7 м2; будівля № 4 площею 20,4 м2; будівля № 5 площею 152,76 м2; будівля № 6 площею 52,0 м2; будівля № 7 площею 1186,6 м2; будівля № 8 площею 859,54 м2; будівля № 9 площею 171,0 м2; будівля № 10 площею 180,0 м2; будівля № 11 площею 1300,0 м2; будівля № 12 площею 1340,0 м2; будівля № 13 площею 368,0 м2.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла до висновку, що рішення господарського суду Київської області від 25.10.2007 року прийняте за неповним з’ясуванням обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, за недоведеністю обставин, які місцевий господарський суд визнав встановленими та невідповідністю висновків, викладених в рішенні місцевого господарського суду, обставинам справи, тому зазначене рішення підлягає скасуванню на підставі ст. 104 ГПК України, а апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 43, 99, 101 - 105 ГПК України, апеляційний господарський суд, -

п о с т а н о в и в:

1.          Апеляційне подання Військового прокурора Дарницького гарнізону в інтересах держави, уповноваженим органом якого є Міністерство оборони України Головне квартирно –експлуатаційне управління Збройних Сил України на рішення господарського суду Київської області від 25.10.2007 року по справі № 411/9-06-32/226-07 задовольнити.

2.          Рішення господарського суду Київської області від 25.10.2007 року по справі № 411/9-06-32/226-07 скасувати.

3.          Прийняти по справі нове рішення, яким позов задовольнити. Зобов’язати ТОВ «Будавтосервіс»за власний рахунок знести 13 (тринадцять) самовільно збудованих будівель загальною площею 6 091 м2 на території військового містечка № 227 по вул. Бориспільська, 27 в м. Києві, згідно експлікації, а саме: будівля № 1 площею 24,0 м2; будівля № 2 площею 400,0 м2; будівля № 3 площею 36,7 м2; будівля № 4 площею 20,4 м2; будівля № 5 площею 152,76 м2; будівля № 6 площею 52,0 м2; будівля № 7 площею 1186,6 м2; будівля № 8 площею 859,54 м2; будівля № 9 площею 171,0 м2; будівля № 10 площею 180,0 м2; будівля № 11 площею 1300,0 м2; будівля № 12 площею 1340,0 м2; будівля № 13 площею 368,0 м2.

4.          Стягнути з ТОВ «Будавтосервіс»(код 25292386) в доход державного бюджету –85 грн. державного мита за подачу позовної заяви, 118 грн. за інформаційно технічне забезпечення судового процесу та 42, 50 грн. державного мита за подачу апеляційного подання.

5.          Доручити господарському суду Київської області видати відповідні виконавчі документи.

6.          Постанова Київського міжобласного апеляційного господарського суду по даній справі набирає законної сили з дня її прийняття відповідно до ст. 105 ГПК України.

7.          Постанова Київського міжобласного апеляційного господарського суду може бути оскаржено у касаційному порядку до Вищого господарського суду України відповідно до ст. 105 ГПК України.

8.          Матеріали справи № 411/9-06-32/226-07 повернути до господарського суду Київської області.

Головуючий                                                                       Федорчук Р. В

Судді :

Ткаченко Б.О.

Лобань О.І.

Дата відправки 22.02.08