ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

про затвердження звіту ліквідатора

та припинення провадження у справі

"14" січня 2008 р. Справа № 32/206-07-6067

За заявою: ДП ТМО „ТЕМО”, м. Одеса

про визнання ДП ТМО „ТЕМО” банкрутом

Суддя Грабован Л.І.

Представники сторін

прокурор: Афанасьева І.Г.

від кредиторів: Котовська митниця - Хренкова М.Б., Південна регіональна митниця - Волкова І.А.,

від ліквідатора: Демченко Г.Г.

Суть спору: про визнання банкрутом

У судовому засіданні оголошувались перерви з 8.01.2007р. до 9.01.2008р., з 9.01.2007р. до 14.01.2008р. у відповідності з вимогами статті 77 ГПК України.

Ліквідаційна комісія ДП ТМО „ТЕМО” звернулась до суду із заявою про визнання ДП ТМО „ТЕМО” банкрутом у зв`язку з неспроможністю товариства сплатити заборгованість перед кредитором в сумі 571 178 грн. та недостатністю майна для повного задоволення вимог кредитора у порядку ст.51 Закону України “Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом”, після прийняття рішення про ліквідацію та створення ліквідаційної комісії. (т.1 а.с.2-4).

Ухвалою суду від 19.07.2007р. порушено провадження у справі №32/206-07-6067 про визнання банкрутом ДП ТМО „ТЕМО”, введено мораторій на задоволення вимог кредиторів. (т.1 а.с.1).

25.07.2007р. судом прийнято постанову про визнання ДП ТМО „ТЕМО” банкрутом, відкриття ліквідаційної процедури, призначено ліквідатором банкрута Григорьян Ю.Г., припинено повноваження органів управління банкрута щодо управління банкрутом та розпорядження його майном, зобов’язано ліквідатора подати в десятиденний строк оголошення про визнання банкрутом ТП ТМО „ТЕМО” та відкриття ліквідаційної процедури у офіційний друкований орган з метою виявлення кредиторів, докази подачі оголошення та публікацію надати суду. (т.1 а.с.62-63).

Оголошення про визнання ДП ТМО „ТЕМО” банкрутом опубліковано в газеті „Урядовий кур’єр” №134 від 28.07.2007р. (т.1 а.с.148-149).

Ухвалою суду від 30.08.2007р. визнано ліквідаційну комісію Котовської митниці кредитором ДП ТМО „ТЕМО” з грошовими вимогами в сумі 23 300 грн. (т.1 а.с.141).

Ухвалою суду від 29.10.2007р. допущено до участі у справі Котовського міжрайонного прокурора Одеської області. (т.2 а.с.124).

Ухвалою суду від 19.11.2007р. визнано Південну регіональну митницю кредитором ДП ТМО „ТЕМО” з грошовими вимогами в сумі 2 774 238 грн. (т.2 а.с.133-135).

Ухвалою суду від 28.11.2007р. визнано Ліквідаційну комісію Котовської митниці кредитором банкрута з грошовими вимогами в сумі 971 640 грн. (т.2 а.с.146-148).

За результатами роботи, згідно наданого звіту (т.3 а.с.1-3), ліквідатором виявлено відсутність у банкрута рухомого та нерухомого майна, грошових коштів на розрахунковому рахунку банкрута, що підтверджується доданими документами.

Згідно довідок 1-го МРВ ДАІ УДАІ УМВС України в Одеській області №42/1-2611 від 23.08.2007р. (т.2 а.с.2) та №42/1-2554 від 21.08.2007р. (т.3 а.с.14) за банкрутом автотранспортні засоби не зареєстровані.

Про те, що за ДП ТМО „ТЕМО” не зареєстроване нерухоме майно свідчать довідки КП „ОМБТІ та РОН” №7516 від 22.08.2007р. (т.2 а.с.4).

Згідно звіту ліквідатора та заяви боржника підприємство має заборгованість, крім визнаних судом кредиторами, перед ПП „Інтегро Плюс”, ПП „Глорія”, що також встановлено постановою суду від 25.07.2007р.

Ліквідатор повідомив, що в ході ліквідаційної процедури були виявлені банківські рахунки ДП ТМО” ТЕМО” у Одеські філії ВАТ АБ „Укргазбанк” та Одеській філії АТ „Укрінбанк” згідно довідок зазначених банківських установ відповідно №13/1-2627 від 4.12.2007р. та №03-392 від 4.12.2007р.(т.3 а.с.4-5), для проведення ліквідаційної процедури використовувався один рахунок у Одеській філії ВАТ АБ „Укргазбанк”, грошові кошти на який не надходили, виплати по рахунку не проводились.

Інших кредиторів ліквідатором не виявлено.

Ліквідатором повідомлено, що у зв’язку з відсутністю ліквідаційної маси та грошових коштів розрахунки з кредиторами не проводились.

У відповідності з п.6 ст.31 Закону України “Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом” вимоги, не задоволені за недостатністю майна, вважаються погашеними.

Згідно звіту в ході ліквідаційної процедури підприємства працівники не звільнялись, оскільки осіб, які б знаходились у трудових відносинах з банкрутом, виявлено не було.

За положеннями п.2 ст.32 вказаного Закону якщо за результатами ліквідаційного балансу після задоволення вимог кредиторів не залишилось майна, господарський суд виносить ухвалу про ліквідацію юридичної особи - банкрута.

За таких обставин, суд вважає за можливе затвердити звіт ліквідатора та ліквідаційний баланс банкрута, припинити юридичну особу ДП ТМО „ТЕМО” відповідно до ст.ст.33, 39 Закону України “Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб –підприємців” №755-1У від 15.05.03р., припинити провадження у справі, припинити повноваження ліквідатора банкрута –Григорьян Ю.Г.

При цьому, клопотання Південної регіональної митниці про залучення до участі у справі в якості боржника Територіального міжгалузевого об`єднання, яке є засновником ДП ТМО „ТЕМО”, судом не задовольняється, оскільки положення Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом” та ГПК України, які регламентують процесуальне положення сторін у справі, не передбачають залучення до участі у справі про банкрутство в якості боржника засновника боржника та взагалі не допускають наявність двох боржників у справі про банкрутство.

Клопотання Південної регіональної митниці від 9.01.2008р. про залучення ТМО як третьої особи судом не задовольняється, оскільки відповідно до статті 4-1 ГПК України господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом". Згідно ч.19 ст.1 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" сторони у справі про банкрутство - кредитори (представник комітету кредиторів), боржник (банкрут); учасники провадження у справі про банкрутство - сторони, арбітражний керуючий (розпорядник майна, керуючий санацією, ліквідатор), власник майна (орган, уповноважений управляти майном) боржника, а також у випадках, передбачених цим Законом, інші особи, які беруть участь у провадженні у справі про банкрутство, Фонд державного майна України, державний орган з питань банкрутства, представник органу місцевого самоврядування, представник працівників боржника, уповноважена особа акціонерів або учасників товариств з обмеженою чи додатковою відповідальністю; заінтересовані особи стосовно боржника - юридична особа, створена за участю боржника, керівник боржника, особи, що входять до складу органів управління боржника, головний бухгалтер (бухгалтер) боржника, у тому числі і звільнені з роботи за рік до порушення провадження у справі про банкрутство, а також особи, які знаходяться у родинних стосунках із зазначеними особами та підприємцем (фізичною особою) - боржником, а саме: подружжя та їх діти, батьки, брати, сестри, онуки. Залучення третіх осіб не передбачено положеннями Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Заперечення кредиторів Південної регіональної митниці, Котовської митниці, які підтримані прокурором, по звіту ліквідатора щодо непроведення ним всіх заходів по виявленню майна банкрута з посиланням на положення Статуту ДП ТМО "ТЕМО", з яких зроблено висновок про те, що власником майна ДП ТМО "ТЕМО", всіх наслідків його діяльності є ТМО "ТЕМО", та ст.126 ГК України та обов`язок власника покрити збитки підприємства, не заслуговують на увагу суду, оскільки, по-перше, згідно Статуту ДП ТМО "ТЕМО" підприємство є юридичною особою за законодавством України, має самостійний баланс, розрахунковий та інші рахунки в установах банків, печатку, штампи, бланки із своїм найменуванням, товарний знак, а також інші реквізити, передбачені чинним законодавством для суб`єкта підприємницької діяльності (п.1.2. статуту); підприємство відповідає за своїми зобов`язаннями всім своїм майном, що мається у його господарському веденні, підприємство відповідає за особистими зобов`язаннями власника в межах, передбачених законодавством (п.1.7. статуту); засновником підприємства є його власник, власником підприємства є Територіальне міжгалузеве об`єднання (п.6.1. Статуту); підприємство самостійно здійснює свою господарську діяльність на принципах повного господарського розрахунку та самофінансування, несе відповідальність за результати своєї господарської діяльності, за виконання взятих на себе зобов`язань перед трудовим колективом та партнерами по договорах, що укладаються, перед бюджетом та банками згідно з чинним законодавством.

Відповідно до положень статті 96 ЦК України юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов'язаннями. Юридична особа відповідає за своїми зобов'язаннями усім належним їй майном. Учасник (засновник) юридичної особи не відповідає за зобов'язаннями юридичної особи, а юридична особа не відповідає за зобов'язаннями її учасника (засновника), крім випадків, встановлених установчими документами та законом. Особи, які створюють юридичну особу, несуть солідарну відповідальність за зобов'язаннями, що виникли до її державної реєстрації. Юридична особа відповідає за зобов'язаннями її учасників (засновників), що пов'язані з її створенням, тільки у разі наступного схвалення їхніх дій відповідним органом юридичної особи.

Згідно протоколів від 2.07.2007р. засідання дирекції ТМО „ТЕМО”, 4.07.2007р. засідання ліквідаційної комісії ДП ТМО „ТЕМО” проведено інвентаризацію майна боржника за результатами якої майна, яке може бути включене до ліквідаційної маси не виявлено, у зв`язку з чим вирішено звернутись до господарського суду із заявою про порушення справи про банкрутство в порядку статті 51 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом". Як вбачається із довідки ТМО "ТЕМО" №3 від 10.01.2008р. ТМО "ТЕМО" не передавало ДП ТМО "ТЕМО" ніякого майна в повне господарське ведення.

Відповідно до ч.ч.5, 6 ст.126 ГК України визначено, що холдингова компанія - відкрите акціонерне товариство, яке володіє, користується, а також розпоряджається холдинговими корпоративними пакетами акцій (часток, паїв) двох або більше корпоративних підприємств (крім пакетів акцій, що перебувають у державній власності), якщо корпоративне підприємство через дії або бездіяльність холдингової компанії виявиться неплатоспроможним та визнається банкрутом, то холдингова компанія несе субсидіарну відповідальність за зобов'язаннями корпоративного підприємства.

Однак, по-перше, положення цієї статті не застосовуються до ДП ТМО "ТЕМО" та ТМО, оскільки вони не є асоційованими підприємствами та холдінговими компаніями.

По-друге, відповідно до ст.619 ЦК України механізм субсидіарної відповідальності може бути застосований у випадку задоволення позову кредитора до особи, що несе субсидіарну відповідальність за зобов’язаннями основного боржника, тобто встановлення випадку наступу цієї відповідальності в установленому законом порядку судом. Однак, доказів пред’явлення таких позовів до суду кредиторами не надано.

Таким чином, міркування Південної митниці, викладені у клопотанні від 9.01.2008р. стосовно субсидіарної відповідальності холдінгової компанії за зобов`язаннями корпоративного підприємства не оформлені процесуально та не можуть розглядатись судом.

Згідно ч.2 ст.23 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" з дня прийняття господарським судом постанови про визнання банкрутом ДП ТМО "ТЕМО" повноваження власника (власників) майна банкрута та повноваження органів управління банкрута щодо управління банкрутом та розпорядження його майном припинені.

Обов`язки ліквідатора, встановлені положеннями ст.25 Закону щодо аналізу фінансового становища банкрута та вжиття заходів, спрямованих на пошук та виявлення майна, виконані належним чином.

Заперечення Південної митниці про те, що ліквідатором не включено до звіту відомостей про вжиття заходів митницею про витребування у банкрута майна судом до уваги не приймаються, оскільки ці обставини були предметом дослідження при розгляді судом заяви митниці про визнання грошових вимог до банкрута та виявлено встановлення компетентними органами фактів неможливості встановити місцезнаходження майна, у зв`язку з чим кредиторами і були заявлені вимоги у грошовій формі.

Клопотання Південної регіональної митниці від 10.01.2008р. про призначення судової експертизи у вигляді аудиторської перевірки з посиланням на те, що у випадках порушення справи про банкрутство за заявою боржника, останній зобов’язаний подати разом із заявою аудиторський висновок, у разі відсутності аудиторського висновку суд повертає заяву боржника відповідно до п.3 ч.1 ст.63 ГПК України, судом не задовольняється, оскільки, по-перше, роз’яснення Вищого господарського суду у цій частині стосується положень ст.5 Закону України „Про банкрутство” від 14.05.1992р. №2343-Х11 (в редакції Закону України „Про внесення змін та доповнень до деяких законодавчих актів України” від 14.03.1995р. №90-95-ВР), якою передбачено, що проведення аудиту обов’язкове у разі звернення боржника до суду із заявою про визнання його банкрутом. З прийняттям Верховною радою України 30.06.1999р. Закону України „Про внесення змін до Закону України „Про банкрутство” цей Закон викладено у новій редакції та названо –Закон України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом”. Положеннями цього Закону, його ст.ст.7, 51, які регламентують проведення процедури банкрутства за заявою боржника, обов’язок надання боржником аудиторського висновку не передбачений. Відповідно до ч.10 ст.11 Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом” господарський суд в ухвалі про порушення справи про банкрутство може зобов’язати боржника подати аудиторський висновок або провести аудит. Однак, у цій справі у зв’язку з наданням боржником документів про фінансове становище та відсутністю необхідності, аудит не призначався, висновки про фінансове становище боржника та його неплатоспроможність викладені у постанові про визнання боржника банкрутом від 25.07.2007р. на підставі матеріалів справи та у відповідності зі ст.ст.22-25, 51 Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом”. Таким чином, підстав для призначення судової експертизи, аудиторської перевірки у процедурі ліквідації у справі про банкрутство після проведення ліквідаційних заходів суд не вбачає. При цьому, суд звертає увагу на те, що відповідно до статті 79 ГПК України суд зупиняє провадження у справі у випадку призначення судової експертизи. Враховуючи те, що у задоволенні клопотання про призначення експертизи суд відмовив, відмовляється у клопотанні в частині зупинення розгляду даної справи на період проведення експертизи.

Пунктом 2 ст.34 цього Закону встановлено, що після винесення судом ухвали про ліквідацію юридичної особи –банкрута ліквідатор зобов’язаний забезпечити збереженість архівних документів банкрута, і за погодженням із спеціальним уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері архівної справи і діловодства або уповноваженою ним архівною установою, визначити місце подальшого їх зберігання.

Зі звіту ліквідатора вбачається, що документів, що підлягають тривалому збереженню ним не виявлено.

Суд зобов’язує державного реєстратора після проведення державної реєстрації припинення юридичної особи – банкрута надати суду копію повідомлення (довідки) про проведення державної реєстрації припинення юридичної особи ДП ТМО „ТЕМО” у відповідності до ч.ч.2, 8 ст.20 Закону України “Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб –підприємців” №755-1У від 15.05.03р. (зі змінами).

Керуючись ст.32, п.6 ст.40, ст.52 Закону України “Про відновлення платоспроможності божника або визнання його банкрутом”, ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

У Х В А Л И В:

1.Затвердити звіт ліквідатора.

2.Затвердити ліквідаційний баланс ДП ТМО „ТЕМО”.

3.Вимоги, не задоволені за відсутності майна банкрута, вважати погашеними.

4.Припинити юридичну особу –ДП ТМО „ТЕМО” (м. Одеса, вул. Грецька,44, ).

5.Провадження у справі припинити.

6.Припинити повноваження ліквідатора ДП ТМО „ТЕМО” –Григорьян Ю.Г.

7.Копію ухвали суду про затвердження звіту ліквідатора та припинення провадження у справі №32/206-07-6067 про визнання банкрутом ДП ТМО ”ТЕМО” надіслати державному реєстратору для виконання у порядку, встановленому ч.6 статті 39 Закону України “Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб –підприємців” №755-1У від 15.05.03р. (зі змінами).

8.Зобов’язати державного реєстратора після проведення державної реєстрації припинення юридичної особи банкрута надати суду копію повідомлення (довідки) про проведення державної реєстрації припинення юридичної особи –ДП ТМО „ТЕМО” у відповідності до ч.ч.2, 8 ст.20 Закону України “Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб –підприємців” №755-1У від 15.05.03р. (зі змінами).

9.Копію ухвали надіслати: кредитору, банкруту, ліквідатору, засновникам банкрута, для відома: у банк, що обслуговував банкрута, державному органу з питань банкрутства, в облстатуправління, до Першої ВДВС Приморського РУЮ у м. Одесі; для виконання: державному реєстратору Відділу державних реєстраторів Виконавчого комітету Одеської міської ради.

10.Відповідно до ч.2 статті 4-5 Господарського кодексу України невиконання вимог рішень, ухвал, постанов господарських судів тягне відповідальність, встановлену цим Кодексом та іншими законами України.

У відповідності до ч.2 ст.40 Закону України “Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом” ухвалу може бути оскаржено у встановленому порядку.

Суддя Грабован Л.І.