ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

29.09.2008
Справа  № 12/133

за позовом
акціонерного комерційного промислово -інвестиційного банку,             м. Київ в особі філії „Відділення
Промінвестбанку”, м. Ужгород

до відповідача фізичної
особи -підприємця  ОСОБА_1,                 м. Ужгород

про
стягнення суми 300 000 грн. -основного боргу (тіла кредиту); 345,81 грн. -пені;
15 844,59 грн. -відсотків за користування кредитом; 43,23 грн. -фінансових
санкцій.

Суддя    Тисянчин  В. М.

Представники:

Від позивача -Кузка
С. О., (представник за довіреністю від 17.07.2007 року)

Від відповідача -не
з'явився (явка на розсуд сторін)

СУТЬ СПОРУ:
заявлено позов акціонерним комерційним промислово -інвестиційним банком, м.
Київ в особі філії „Відділення Промінвестбанку”,               м. Ужгород до фізичної особи
-підприємця  ОСОБА_1,                 м. Ужгород про стягнення суми
300 000 грн. -основного боргу (тіла кредиту); 345,81 грн. -пені; 15 844,59 грн.
-відсотків за користування кредитом;                43,23 грн. -фінансових санкцій.

Представнику позивача роз'яснено
права і обов'язки передбачені
ст. ст. 20, 22 ГПК України.

За відсутності відповідних
клопотань технічна фіксація судового процесу не здійснювалась.

Представник позивача підтримує
позовні вимоги, посилаючись на їх обгрунтованість матеріалами справи.

На вимогу суду відповідач письмового
відзиву на позов з доказами в його обґрунтування та копію свідоцтва на право
зайняття підприємницькою діяльністю не подала, свого уповноваженого
представника для участі у розгляді справи не направила.

Ухвала про порушення
провадження у справі направлялась рекомендованим листом, тому неявка
уповноваженого представника відповідача у судове засідання не є перешкодою
розгляду справи по суті, про що зазначено в ухвалі про порушення провадження у
справі.

Повідомлення № 12406776 підтверджує
завчасне вручення відповідачу 23.09.2008 року ухвали від 16.09.2008 року про
порушення провадження у справі, де вказано про
місце і час призначення розгляду справи, чим забезпечено йому реалізацію
Конституційного права на судовий захист (п.4          ст. 129 Конституції України).

Відповідач не скористався
своїм правом щодо направлення свого представника для участі в судовому
засіданні.

Позаяк, суду не надано відповідачем
доказів чи відомостей поважних причин неможливості його участі в судовому
засіданні.

До того ж, у разі дійсного бажання
забезпечення представництва відповідачем у судовому засіданні -завчасне повідомлення
судом про час і місце судового засідання не позбавило відповідача у виборі кола
суб'єктів такого представництва у суді відповідно до ст. 28 ГПК України.

Вивчивши доводи позовної заяви та
матеріали справи, дослідивши їх,
заслухавши пояснення представника
позивача, суд

ВСТАНОВИВ:

Між
позичальником (ОСОБА_1) та кредитодавцем (акціонерним комерційним промислово
-інвестиційним банком в особі філії „Відділення Промінвестбанку”) 06.03.2008
року укладено кредитний договір
№ 7/3-08, згідно якого позичальнику надано кредит в сумі 300 000 грн.

У забезпечення повернення кредиту
між позичальником та кредитодавцем було укладено іпотечний договір № 42/23-2008
від 06.03.2008 року, відповідно до якого іпотекодавець брав на себе
зобов'язання відповідати перед іпотекодержателем нерухомим майном, а саме:
земельною ділянкою площею 4 496 м.кв. та виробничою базою (1 черга); магазином
літери А загальною площею 262,1 м. кв., столярним цехом літери В загальною
площею 390,6 м.кв., що знаходяться за адресою: м. Ужгород, АДРЕСА_1 у випадку
невиконання позичальником зобов'язань за кредитним договором.

У відповідності до п.п.3.4, 4.2.2
кредитного договору позичальник взяв на себе зобов'язання своєчасно сплачувати
відсотки за користування кредитом у порядку визначеному кредитним договором.

У строк, передбачений п.3.4
кредитного договору, у відповідності до графіку позичальник суму відсотків
своєчасно не повернув, чим порушив умови
кредитного договору (п.п.3.4, 4.2.2) та положення ст.ст. 526, 530
Цивільного Кодексу України.

У відповідності до п. 5.3
кредитного договору за несвоєчасну сплату сум кредиту та/або відсотків за
користування кредитом позичальник сплачує кредитору пеню, яка обчислюється у
розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діє у період прострочення.

Згідно з п. 4.3.5 кредитного
договору № 7/3-08 від 06.03.2008 року банк має право вимагати від Позичальника
(незалежно від настання стороку погашення кредиту) сплати у повному обсязі
заборгованості за кредитами та/або відсотків за користування ним, та/або суми
неустойки передбачених кредитним договором, у випадках, коли: позичальник не
виконав у строк свої обов'язки по поверненню кредиту та/або сплати відсотків за
користування кредитом.

Відповідно до ст. 33 Закону України
„Про іпотеку” у разі
невиконання  або неналежного
виконання боржником основного зобов'язання
іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням  шляхом
звернення  стягнення  на предмет іпотеки.

За ст. 526 ЦК України, зобов'язання
повинно виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до
вказівок закону, акту планування, договору чи вимог, що звичайно ставляться.

У відповідності до ст. 509 ЦК
України в силу зобов'язання -кредитор вправі вимагати виконання обов'язку від
боржника у випадку невиконання останнім своїх зобов'язань у відносинах.
Підставою виникнення зобов'язання є юридичний факт.

Статтею 530 Цивільного кодексу
України визначено - якщо  у  зобов'язанні
встановлений  строк  (термін)
його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Приписи ст. 1054 ЦК України
визначають, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа
(кредитодавець)  зобов'язується надати
грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених
договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

В даній правовій ситуації юридичним
фактом, на підставі якого виникли зобов'язальні відносини між сторонами, є
надання кредиту (ст. 11 ЦК України).

Отже, обов'язок відповідача
повернути надані в кредит грошові кошти є безспірним.

Одностороння відмова від виконання
зобов'язання не допускається
(ст. 615; 625 ЦК України).

Відтак, договір є обов'язковим для
виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Крім цього, за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань, відповідачу відповідно до п. 5.3 укладеного
договору нарахована до сплати пеня в розмірі 345,81 грн. При оцінці
правильності нарахування пені відповідно до п. 2                ст. ст. 258, 549-552 ЦК
України; ст. ст. 216 -218, 220 ГК України; Положень Закону України від
22.11.1996 року „Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових
зобов'язань”, судом визнано обґрунтовані позовні вимоги в цій частині і такими,
що підлягають задоволенню.

Разом з тим, відповідачу
нарахований борг по відсотках за користування кредитом в сумі  15 844,59 грн. При оцінці правильності
нарахування вимог в цій частині позову у відповідності ст. ст. 193, 198 ГК
України, ст. ст. 530, 547, 625, 627-629 ЦК України судом визнано обґрунтованими
позовні вимоги в цій частині і такими, що підлягають задоволенню.

Відтак, відповідно до ст. 625 ЦК
України відповідачу нараховано
43,23 грн. -фінансових санкцій. Судом визнано обґрунтованими позовні
вимоги в цій частині і такими, що підлягають задоволенню.

Оскільки, відповідачем як
позичальником не виконано зобов'язання за кредитним договором № 7/3-08 від
06.03.2008 року, внаслідок чого виникла його заборгованість перед позивачем на
загальну суму 316 233,63 грн. що доведено матеріалами даної справи - підлягають
задоволенню вимоги позивача про звернення стягнення на предмет іпотеки, його
утримання та реалізацію за вищевказаним договором іпотеки шляхом продажу його
позивачем від свого імені будь -якій особі на підставі договорів купівлі -продажу,
встановлення початкової ціни реалізації предметів іпотеки: земельної ділянки
площею 4 496 м.кв. та виробничої бази (1 черга); магазину літера А загальною
площею 262,1 м. кв., столярного цеху літери В загальною площею 390,6 м.кв., що
знаходяться за адресою: м. Ужгород, АДРЕСА_1 згідно іпотечного договору         № 42/23-2008 від 06.03.2008 року в
розмірі 1 204 000 грн., що відповідає ринковій вартості предметів іпотеки,
визначених сторонами при укладені договору.

Наведене відповідає приписам ст. ст.
33, 38, 39 Закону України „Про іпотеку” та ст. ст. 22, 23, 24, 25, 30  Закону України „Про забезпечення вимог
кредиторів та реєстрацію обтяжень” у частині права позивача як іпотекодержателя
та обтяжувача у випадку невиконання чи неналежного виконання боржником
основного зобов'язання на задоволення вимог за основним зобов'язанням шляхом
звернення стягнення на предмет іпотеки та його реалізацію за рішенням суду
шляхом продажу від свого імені за встановленою судом початковою ціною предмета
іпотеки для його подальшої реалізації будь -якій особі на підставі договорів
купівлі -продажу.

При постановленні судового рішення
враховується характер зобов'язання, наслідки його невиконання, особа
відповідача, ступінь його вини,
обставини, що впливають на неможливість виконання відповідачем
зобов'язання належним чином та межі здійснення цивільних прав (п.3 ст. 13 ЦК
України), де не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди
іншій особі, а також зловживання правом в інших формах, безпідставного збагачення
за рахунок погіршення фінансово -майнового стану сторони у спорі.

За ст. 16 ЦК України одним із
способів захисту цивільних прав та інтересів є припинення дії, яка порушує
право.

Отже, із встановлених судом
обставин вбачається, що склад цивільно -правової відповідальності є наявним на
момент судового розгляду справи.

Встановлюючи дійсні обставини
справи, суд посилається на фактичні дані, на підставі яких господарський суд у
визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин на
яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають
значення для правильного вирішення спору, в даному випадку -письмовими
доказами. При цьому, заяви та пояснення не приймаються судом за преюдицію, а
перевіряються на достовірність.

Таким чином, позивачем доведені ті
обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тому
позов підлягає задоволенню в повному обсязі, поклавши відшкодування судових
витрат за змістом ст. 49 ГПК України на відповідача з огляду його вини у
виникненні спору.

Виходячи з викладеного, оцінивши
повноту, достатність позовних матеріалів, проаналізувавши подані по справі
доказові документи для вирішення спору, керуючись ст. 124 Конституції України;
ст. 2 Закону України „Про судоустрій України”;
Законом України „Про іпотеку”; ст. ст. 526, 530, 625, 1054 Цивільного
кодексу України; ст.ст. 4, 33, 34, 36, 43, 44, 49, 75, 82 - 84, 115, 116
Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задоволити
повністю.

2. Стягнути з фізичної особи -підприємця  ОСОБА_1                 (м. Ужгород, АДРЕСА_1; код
НОМЕР_1) на користь акціонерного комерційного промислово -інвестиційного
банку, м. Київ в особі філії „Відділення Промінвестбанку” (м.Ужгород, вул.
Крилова, 10; код 09312161) суму 300 000 (триста тисяч грн.) -основного
боргу (тіла кредиту); 345,81 (триста сорок п'ять грн. 81 коп.) -пені; 15 844,59
(п'ятнадцять тисяч вісімсот сорок чотири грн. 59 коп.) -відсотків за
користування кредитом; 43,23 (сорок три грн. 23 коп.) - фінансових санкцій та 3
162,34 (три тисячі сто шістдесят дві грн. 34 коп.) -  у відшкодування витрат по оплаті держмита;
118 (сто вісімнадцять грн.) -у відшкодування витрат на інформаційно -технічне
забезпечення судового процесу. Видати наказ.

3. Звернути стягнення на майно, що
є предметом іпотеки згідно іпотечного договору № 42/23-2008 від 06.03.2008 року
- земельну ділянку площею 4 496 м.кв. та виробничу баз (1 черга); магазин
літери А загальною площею 262,1 м. кв., столярний цех літери В загальною площею
390,6 м.кв., що знаходяться за адресою: м. Ужгород, АДРЕСА_1 шляхом продажу
акціонерним комерційним промислово-інвестиційним банком, м. Київ в особі філії
„Відділення Промінвестбанку в м. Ужгород” предметів іпотеки на підставі
договору купівлі-продажу у порядку встановленому ст. 38 Закону України „Про
іпотеку” з метою погашення заборгованості фізичної особи -підприємця  ОСОБА_1 за кредитним договором № 7/3-08 від
06.03.2008 року.

4.          Встановити
початковою ціною реалізації предмету іпотеки ціну, встановлену п. 1.4
іпотечного договору № 42/23-2008 від 06.03.2008 року, а саме - 1 204 000 грн.
(один мільйон двісті чотири тисячі грн. ).

Дане рішення набирає законної сили
в порядку ст. 85 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя
Тисянчин В. М.