ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа № 50/4

11.07.08

За позовом військового прокурора Київського гарнізону в інтересах держави в особі Головного КЕУ Міністерства оборони України

до Товариство з обмеженою відповідальністю "Слайг"

про стягнення 15 762,14 грн

Суддя Головатюк Л.Д.

Представники:

Від прокуратури Гриненко Г.Є (пом. ВП КГ, посв. №612)

Від позивача Лепень О.В.(дов. Від 22.01.2008)

Від відповідача не з’явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Військовий прокурор Київського гарнізону звернувся до суду з позовною заявою в інтересах держави в особі Головного КЕУ Міністерства оборони України до товариства з обмеженою відповідальністю «Слайг»про стягнення 15 762,14 грн. боргу через неналежне виконання відповідачем умов договору оренди № 5/2003/Голов КЕУ від 11.01.2003.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 22.05.2008 порушено провадження у справі №50/4 та призначено її до розгляду на 04.06.2008.

Представники прокуратури та позивача 04.06.2008 в судове засідання з'явилися, надали усні пояснення по суті заявлених позовних вимог та просили задовольнити позов в повному обсязі.

Представник відповідача не з’явився, письмовий відзив на позов не надав, не виконав вимог суду викладених в ухвалі про порушення провадження у справі від 22.05.2008. Про причини неявки відповідача в судове засідання суд не повідомлений.

Судом було оголошено про відкладення розгляду справи до 25.06.2008 у зв’язку з неявкою в судове засідання представника відповідача.

25.06.2008 представники позивача та відповідача в судове засідання не з’явилися. Представник відповідача причин неявки не повідомив, хоча про час та місце проведення судового засідання був попереджений належним чином. Від представника позивача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у зв'язку із неможливістю уповноваженого представника бути присутнім в судовому засіданні. Слухання справи було відкладено на 11.07.2008.

11.07.2008 в судове засідання з’явилися представники позивача та прокуратури і подали додаткові докази по справі. Також представник прокуратури подав заяву про зменшення ціни позову відповідно до уточненої довідки-розрахунку № 303/25/3-991 від 10.06.2008, а саме: стягнути з відповідача 9 630,21 грн. орендної плати, 2 944,74 грн. компенсації земельного податку, 1 753,57 грн. пені за прострочення платежу, що разом становить 14 328,52 грн.

Відповідно до ст. 22 Господарського кодексу України господарський суд не приймає відмови від позову, зменшення розміру позовних вимог, визнання позову відповідачем, якщо ці дії суперечать законодавству або порушують чиї-небудь права і охоронювані законом інтереси.

У зв'язку з тим, що звернення до суду з позовом, як і відмова від нього чи його частини, є формою реалізації прав позивача, заява прокурора про зменшення ціни позову підписана повноважним представником прокуратури, зменшення ціни позову не порушує чиї-небудь права, свободи чи інтереси, то зменшення ціни позову підлягає прийняттю господарським судом.

Заслухавши пояснення представника позивача та прокурора, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд вважає за доцільне задовольнити вищезазначене клопотання прокурора щодо зменшення ціни позову до суми в розмірі 14 328,52 грн.

Відповідач належним чином повідомлений про призначення справи до розгляду в засіданні господарського суду, про час і місце його проведення.

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце її розгляду судом, якщо ухвалу про порушення провадження у справі надіслано за поштовою адресою, зазначеною в позовній заяві. (роз’яснення Президії Вищого Арбітражного суду України від 18.09.97 № 02 - 5/289 із змінами “Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України”).

Про поважні причини неявки в судове засідання повноважного представника відповідача суд не повідомлений. Клопотань про відкладення розгляду справи від відповідача не надходило.

Відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення присутнього представника позивача, оглянувши надані позивачем оригінали документів, на які позивач посилається, як на підставу своїх вимог, та копії яких долучені до матеріалів справи, суд —

ВСТАНОВИВ:

11.01.2003 між Головним КЕУ Міністерства оборони України (позивач, орендодавець) та товариством з обмеженою відповідальністю «Слайг»(відповідач, орендар) було укладено договір № 5/2003/Голов КЕУ оренди нежилих приміщень, розташованих на території військового містечка № 31 в Київському гарнізоні за адресою вул. Дегтярівська, 81 (далі –договір).

Відповідно до п. 1.1. договору орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування нерухоме військове майно приміщення загальною площею 67,5 кв. м. м. Київ, в/м 31, інд. 93, що знаходиться на обліку Київського КЕУ, вартість якого визначена згідно з актом оцінки і становить за експертною оцінкою 64 740,00 грн.

Передача вищевказаного майна відповідачу відбулася на підставі акту прийому-передачі(в матеріалах справи), який підписаний уповноваженими представниками сторін та скріплений печатками господарюючих суб’єктів.

Згідно п. 2.6. договору майно вважається повернутим орендодавцю з моменту підписання сторонами акту приймання-передачі.

Як встановлено судом, відповідач повернув орендоване майно 07.07.2006, що підтверджується актом прийому-передачі від вказаної дати. Тобто відповідач фактично користувався майном по 07.07.2006.

Частина 1 ст. 17 Закону України “Про оренду державного та комунального майна” визначає, що термін договору оренди визначається за погодженням сторін.

Відповідно до ч.1 ст. 763 ЦК України договір найму укладається на строк, встановлений договором.

Відповідно до п. 10.1. договору цей договір діє з 11.01.2003 до 11.01.2006 строком на три роки.

Згідно з п. 10.6. договору у разі відсутності заяви однієї зі сторін про припинення або зміну договору оренди протягом одного місяця після закінчення терміну дії договору, він вважається продовженим на той самий термін і на тих умовах, які були передбачені договором. Аналогічна норма міститься також в ст. 17 Закону України “Про оренду державного та комунального майна”.

В матеріалах справи відсутні заяви позивача чи відповідача про припинення договору оренди. Таким чином договір оренди був продовжений у зв’язку з відсутністю вимог сторін про припинення.

Відповідно до пунктів 3.3. договору орендна плата перераховується орендарем до державного бюджету України не пізніше 10 числа поточного місяця.

Пунктом 5.2. договору орендар зобов’язався своєчасно і в повному обсязі сплачувати орендодавцеві орендну плату.

Однак, відповідач в порушення умов договору, не виконав основного обов’язку орендаря, орендну плату повністю не вніс, в результаті чого виникла заборгованість і яка, як вбачається з наданої позивачем заяви про зменшення ціни позову у період з січня 2006 року по липень 2006 року, складає 9 630,21 грн.

Згідно п. 1 ст. 193 ГК України суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов’язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до п. 7 ст. 193 ГК України не допускаються одностороння відмова від виконання зобов’язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов’язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов’язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 762 ЦК України за користування майном з наймача справляється плата розмір якої встановлюється договором найму, плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ст. 797 ЦК України плата, яка справляється з наймача будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини), складається з плати за користування нею і плати за користування земельною ділянкою.

Відповідно до п. 3. ст. 18 Закону України “Про оренду державного та комунального майна”орендар зобов’язаний вносити орендну плату своєчасно і у повному обсязі.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов’язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 525 ЦК України встановлено, що одностороння відмова від зобов’язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Таким чином, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача суми основного боргу по орендній платі в розмірі 9 630,21 грн. (відповідно до заяви про зменшення ціни позову) та компенсації земельного податку в розмірі 2 944,74 грн. (відповідно до заяви про зменшення ціни позову) обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Відповідно до пункту 3.5 Договору, орендна плата, перерахована несвоєчасно або не в повному обсязі підлягає індексації і стягується до державного бюджету відповідно до чинного законодавства України з урахуванням пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ на дату нарахування пені від суми заборгованості, з урахуванням індексації за кожний день прострочення, включаючи день оплати.

Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов’язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов’язання за кожен день прострочення виконання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання зобов’язання, якщо він не приступив до виконання зобов’язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 ЦК України).

Управління Головного КЕУ МО України неодноразово зверталось до товариства з обмеженою відповідальністю “Слайг” з претензіями № 303/25/3/1092 від 08.09.2006 року та № 303/25/3-741 від 15.06.2006 року у яких вимагало погасити існуючу заборгованість та сплатити пеню за порушення умов Договору щодо строків перерахування орендної плати, але Товариство з обмеженою відповідальністю “Слайг” заходів, щодо погашення заборгованості не вжило, зазначені претензії залишило без відповіді.

Позивач надав суду розрахунки пені, які суд вважає обгрунтованими та вчиненими з урахуванням вимог чинного законодавства.

Враховуючи, що факт прострочення виконання зобов’язання судом встановлено, то вимоги позивача про нарахування пені визнаються судом обгрунтованими та задовольняються за розрахунком позивача у розмірі:

пеня –1 753,57 грн.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідач доказів на спростування обставин, повідомлених позивачем, не надав.

Несплата відповідачем орендної плати за договором завдала і продовжує завдавати шкоду економічним інтересам держави у зв’язку з тим, що відповідач безпідставно використовує на свій розсуд державне майно.

Частина 2 статті 2 ГПК України зобов’язує прокурора самостійно визначити в чому полягає порушення інтересів держави та обґрунтувати необхідність їх захисту, а також визначити орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах.

Інтереси держави є відмінними від інтересів інших учасників суспільних відносин і даючи офіційне тлумачення положень ст.. 2 ГПК України, Конституційний суд України у Рішенні від 08.04.1999 у справі № 1-1/99 зазначив, що підставою для порушення справи у суді є заява, у якій прокурор обґрунтовує порушення чи загрозу порушення інтересів держави, зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах, під яким відповідно до ст.ст. 6,7 та 143 Конституції України потрібно розуміти орган державної влади чи орган місцевого самоврядування, якому законом надано повноваження органу виконавчої влади.

Згідно із Положенням про Міністерство оборони України, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2006 № 1080 Міністерство оборони України(Міноборони) є центральним органом виконавчої влади і військового управління, у підпорядкуванні якого перебувають Збройні Сили.

Міноборони є головним(провідним) органом у системі центральних органів виконавчої влади із забезпечення реалізації державної політики у сфері оборони(абз. другий п. 1. положення).

Суд вважає, що по даній справі прокурор правильно визначився стосовно інтересів держави в особі позивача –головного КЕУ Міністерства оборони України.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у відповідності до наданого позивачем розрахунку.

З урахуванням зазначеного суд вважає, що господарські витрати слід віднести на відповідача згідно вимог ст. 49 ГПК України.

Керуючись ст. 121 Конституції України, ст.ст. 5; 34; 35; 36-1 Закону України “Про прокуратуру”, ст. 291 ГК України, ст.ст. 525, 526, 612, 762 ЦК України, ст. ст.ст. 2; 5; 13; 29; 33; 49; ГПК України, -

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги задовольнити.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Слайг»(вул. Миколи Закревського, 16, м. Київ, 02217; р/р 79 в АБ «Національні інвестиції»м. Києва, МФО 300498, ) на користь Головного КЕУ Міністерства Оборони України (вул. Курська, 13-а, м. Київ, 03049, код ЗКПО 22991617, банк ГУДКУ в м. Києві р/р 0303, МФО 820019) заборгованість по орендній платі в сумі 9 630 (дев’ять тисяч шістсот тридцять) грн. 21 коп., компенсацію земельного податку в розмірі 2 944 (дві тисячі дев’ятсот сорок чотири) 74 коп. та 1 753(одна тисяча сімсот п’ятдесят три) грн. 57 коп. пені.

3. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Слайг»(вул. Миколи Закревського, 16, м. Київ, 02217; р/р 79 в АБ «Національні інвестиції»м. Києва, МФО 300498, ) в доход державного бюджету України 143 (сто сорок три) грн. 29 коп. державного мита.

4. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Слайг»(вул. Миколи Закревського, 16, м. Київ, 02217; р/р 79 в АБ «Національні інвестиції»м. Києва, МФО 300498, ) в доход державного бюджету України (№ рахунку 0011, банк ГУДК України у м. Києві, отримувач РВДК у Шевченківському р-ні м. Києва, МФО 820019, код ЗКПО 26077968, код бюджетної класифікації 22090200, символ звітності 095) 118(сто вісімнадцять) грн. 00 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

5. Видати наказ.

6. Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання.

Суддя Головатюк Л.Д.

Дата виготовлення та підписання повного тексту рішення –14.07.2008