ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
№ 32/1-63
Господарський суд Донецької області
у складі судді О.М. Сковородіноїрозглянувши матеріали за позовною заявою:  ОСОБА_1м. Донецьк
1) ТОВ „Фінансова компанія „Д.С.” м. Краматорськ
2) ЗАТ „Сталеливарна компанія” м. Амвросіївка
про: 1) визнання всіх
правочинів,  укладених і підписаних
ОСОБА_2 від імені ВАТ „АЗЛС” з ТОВ „ Фінансова компанія „ Д.С.”, у тому числі
установчий договір ЗАТ „ Стателиварна компанія” від 2000р., договору
2) зобов”язання  ТОВ „ Фінансова комапнія „Д.С.” виконати дії,
пов'язані з наслідками недійсного правочину;
3) визнання  всіх правочинів,  укладених і підписаних ОСОБА_2 від імені ВАТ
„АЗЛС” із ЗАТ „Сталеливарна компанія” м. Амвросіївка  недійсними;
4) зобов”язання  ЗАТ „Стателиварна компанія” виконати дії,
пов'язані з наслідками недійсного правочину
При поданні до господарського суду
Донецької області ОСОБА_1м. Донецьк позову до ТОВ „Фінансова компанія„
Д.С.”                                 м.
Краматорськ, ЗАТ „Сталеливарна компанія” м. Амвросіївка про визнання всіх
правочинів,  укладених і підписаних
ОСОБА_2 від імені ВАТ „АЗЛС” з ТОВ „ Фінансова компанія „ Д.С.”, у тому числі
установчи?й договір ЗАТ „ Стателиварна компанія” від 2000р., договору
недійсними; зобов”язання  ТОВ „ Фінансова
комапнія „Д.С.” виконати дії, пов'язані з наслідками недійсного правочину;
визнання  всіх правочинів,  укладених і підписаних ОСОБА_2 від імені ВАТ
„АЗЛС” із ЗАТ „Сталеливарна компанія” м. Амвросіївка  недійсними; зобов”язання  ЗАТ „Стателиварна компанія” виконати дії,
пов'язані з наслідками недійсного правочину позивачем допущено порушення вимог,
визначених розділом VIII ГПК України, зокрема, до позовної не подано доказів сплати
витрат з державного мита у встановлених порядку та розмірі,  в позовній заяві не вказано повного
найменування сторін (відповідачів),  до
позовної заяви не додано доказів, що підтверджують викладені в заяві обставини,
об'єднано в одній позовній заяві кілька вимог до кількох відповідачів і сумісний
розгляд цих вимог суттєво утруднить вирішення спору.
Суд, дослідивши позовні матеріали,
повертає їх  з наступних підстав:
По-перше, позовна заява містить
чотирі позовні вимоги, які носять
майновий характер (2 та 4 позовні вимоги) та немайновий характер ( 1 та
Стосовно,  позовних вимог немайнового характеру, то
відповідно до п. 4 ст. 54 Господарського процесуального кодексу України ( далі
ГПК України)  позовна заява повинна
містити  зміст позовних вимог. Позовна
вимога - це обраний позивачем згідно з діючим законодавством  засіб захисту права, про що він порушує
клопотання перед судом.
Засоби захисту прав передбачені в
статті 16 Цивільного кодексу України, одним з яких є визнання правочину
недійсним. Таким чином,  в позовній заяві
повинна бути чітко викладена позовна вимога, тобто вказано, який саме  правочин порушує права та охоронювані законом
інтереси, та який необхідно визнати недійсним, та додати до позовної заяви
належним чином засвідчену копію оспорюваного документу або клопотання щодо його
Клопотання позивача щодо
витребування оспорюваних документів, судом до уваги не приймається, у зв”язку з
тим, що відповідно до ст. 38 ГПК України сторони мають право клопотати про
витребування доказів. При цьому вони повинні згідно з порядком, встановленим
даною статтею, вказати в заяві ті обставини та юридичні факти, які вони можуть
підтвердити чи спростувати; найменування доказів, а якщо доказ письмовий, -
його номер, дату, від кого виходить; організацію, у якій знаходиться цей доказ.
По-друге, 2 та 4 позовні вимоги є
вимогами майнового характеру, оскільки, за змістом ст. 16 ЦК України
застосування реституції наслідків є відновленням становища, яке існувало до
порушення, тобто, такими вимогами позивач витребовує певне майно. Згідно до п.
2 ст. 55 ГПК України, у позовах про витребування майна ціна позову визначається
вартістю майна, що витребовується. Вартість майна  має визначатися його ринковою вартістю.
Документами, які підтверджують вартість майна можуть бути  результати біржових торгів по даній групі
майна, довідка завода-виробника про відпускну вартість на дану групу майна. В
тих випадках,  коли предметом спору є
майно, яке раніше було в ужитку, вартість може визначатися оцінкою експерта.
Відповідно до п. 4.1. Роз”яснення
Вищого господарського суду України від 04.03.1998р. № 02-5/78 „Про деякі
питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу
України” із змінами на 31.05.2007р. саме з ціни позову обчислюється державне
Відповідно до п.33 Інструкції про
порядок обчислення та справляння державного мита, затвердженого наказом Голови
ДПІ України від 22.04.1993р. №15, з позовних заяв, що носять  одночасно майновий та немайновий характер,
державне мито сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв
майнового характеру і за ставками, встановленими для позовних заяв немайнового
Згідно зі змінами від 31.03.2005р.
до ст.3 Декрета Кабінету Міністрів України “Про державне мито”  з позовних заяв майнового характеру, які
подаються до господарського суду державне мито сплачується у розмірі 1% від
ціни позову, але не меньш 6 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і не
більше 1500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто не менше 102
грн. та не більше 25 500 грн.  З позовних
заяв, що містять позовні вимоги немайнового характеру стягується державне мито
у розмірі 5 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 85,00грн.
До позовної заяви позивач додав
доказ сплати державного мита тільки у розмірі 85,00 грн., чим порушені вимоги
Декрету КМУ “Про державне мито” та вищевказаної Інструкції.
В-третє,  позивач при поданні позовної зави, на
виконання вимог п. 5 ст. 54 ГПК України, посилається на ст.ст. 203,215,216
Цивільного кодексу України, на підставі яких просить визнати недійсним:
-          установчий договір ЗАТ „ Стателиварна
компанія” від 2000р.;
ЗАТ „ Стателиварна компанія” від 12.10.2001р.;
- всі правочини,  укладені і підписані ОСОБА_2 від імені ВАТ
„АЗЛС” з ТОВ „ Фінансова компанія „ Д.С.”;
- всі правочини,  укладені і підписані ОСОБА_2 від імені ВАТ
„АЗЛС” із ЗАТ „Сталеливарна компанія” м. Амвросіївка.
Вищезазначені норми передбачають
загальні положення про правочини та правові наслідки недодержання сторонами при
вчиненні правочину вимог законодавства.
Розгляд справи щодо визнання
недійними правочинів (як вказано в клопотанні позивача, правочинів між ТОВ
„Фінансова компанія „ДС” та ЗАТ „Сталеливарна компанія” за період з
15.03.00-01.06.05рр., між ВАТ „Амвросіївський завод сталевого лиття” та ЗАТ
„Сталиварна компанія” за період з 01.06.00-01.06.05рр.) суттєво утруднить
вирішення спору, оскільки пов'язується з дослідженням великої кількості
документів. Крім того, вимоги до кожного з відповідачів є окремими,
Повернення позовної заяви не
перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному
порядку після усунення допущеного порушення.
Враховуючи викладене, керуючись
п.п. 2, 3, 4, 5 ст.63,  ст. ст. 86, 87 ГПК
України, господарський суд, -
Позовну заяву ОСОБА_1м. Донецьк до
ТОВ „Фінансова компанія„ Д.С.” м. Краматорськ, ЗАТ „Сталеливарна компанія” м.
Амвросіївка про визнання всіх правочинів,
укладених і підписаних ОСОБА_2 від імені ВАТ „АЗЛС” з ТОВ „ Фінансова
компанія „ Д.С.”, у тому числі установчий договір ЗАТ „ Стателиварна компанія”
від 12.10.2001р. недійсними; зобов”язання
ТОВ „ Фінансова комапнія „Д.С.” виконати дії, пов'язані з наслідками
недійсного правочину; визнання  всіх
правочинів,  укладених і підписаних
ОСОБА_2 від імені ВАТ „АЗЛС” із ЗАТ „Сталели?варна компанія” м.
Амвросіївка  недійсними;
зобов”язання  ЗАТ „Стателиварна компанія”
виконати дії, пов'язані з наслідками недійсного правочину   повернути без розгляду.
Додаток: позовна заява з
додатком  всього на 13 аркушах; разом з
оригіналом квитанції  № 191  від 04.12.07р.
в сумі 85,00 грн.,  оригіналом
квитанції № 192 від 04.12.2007р. в сумі 118,00 грн.
Суддя