ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

15 жовтня 2008 р.

№ 6/48-4/65

Вищий господарський суд України
у складі колегії суддів:

Головуючого  -                                       Ткаченко
Н.Г.

Суддів  -
Катеринчук Л.Й.

Заріцької А.О.

За участю : представника ДК "Газ
України" НАК "Нафтогаз України"
- Левченка О.Є.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві касаційну скаргу
ДПІ у Франківському районі м. Львова

на ухвалу господарського суду
Львівської  області від 08.02.2008 р. та
постанову Львівського   апеляційного
господарського суду від 26.03.2008 р. по справі № 6/48-4/65 заявою ДК "Газ
України" НАК "Нафтогаз України"
до Корпорації "Укрнерудпром"
про банкрутство, -

В С Т А Н
О В И В :

Ухвалою господарського суду
Львівської області від 24.03.2006 р. порушено провадження  по справі № 6/48-4/65 про банкрутство
Корпорації "Укрнерудпром", введено мораторій на задоволення вимог
кредиторів.

Ухвалою господарського суду
Львівської області від 08.08.2006 р. по справі № 6/48-4/65 визнано розмір вимог
ініціюючого кредитора в сумі 172282,76 грн., якого зобов'язано подати до
офіційних друкованих органів  у
десятиденний строк з  дня отримання ухвали
за його рахунок оголошення про порушення справи про банкрутство Корпорації
"Укрнерудпром", призначено розпорядником майна боржника арбітражного
керуючого ОСОБА_1, призначено попереднє засідання суду на 05.10.2006 р.

Ухвалою господарського суду
Львівської області від 08 лютого 2008  р.
по справі № 6/48-4/65   /суддя Гриців
В.М./   відмовлено ДПІ у Франківському
районі м. Львова у визнанні кредиторських вимог в сумі               34 130 107,00 грн.

Постановою Львівського   апеляційного господарського суду від 26
березня 2008 р. по справі № 6/48-4/65 /колегія суддів у складі :                 Михайлюк О.В., Мирутенко О.Л.,
Мельник Г.І./ ухвала господарського суду Львівської  області від 08.02.2008 р. залишена без змін,
апеляційна скарга ДПІ у Франківському районі м. Львова без задоволення.

В касаційній скарзі ДПІ  у Франківському районі м. Львова просить
постановлені по справі ухвалу господарського суду Львівської області від
08.02.2008 р. та постанову Львівського
апеляційного господарського суду від 26.03.2008 р. скасувати,
посилаючись на те, що вони постановлені з неправильним застосуванням норм
матеріального та процесуального  права.

Заслухавши доповідь судді Ткаченко
Н.Г., пояснення представника  ДК
"Газ України" НАК "Нафтогаз України", перевіривши матеріали
справи та обговоривши доводи касаційної скарги, колегія суддів прийшла до
висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається із матеріалів справи,
оголошення про порушення справи про банкрутство Корпорації
"Укрнерудпром" опубліковано в газеті "Урядовий кур'єр" від
01.09.2006 р.

18.09.2006 р., у строк
встановлений  Законом України "Про
відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом",  до господарського суду звернулась ДПІ у Франківському
районі м. Львова, з вимогами до боржника на суму 34 130 170,00 грн.

Вимоги ДПІ у Франківському районі
м. Львова не визнані боржником - Корпорацією "Укрнерудпром"  та розпорядником майна боржника арбітражним
керуючим ОСОБА_1 в повному обсязі (т.3, а.с.46,47).

Відмовляючи у визнанні кредиторських вимог ДПІ у Франківському районі м.
Львова до боржника, господарський суд як першої так і апеляційної
інстанції  виходив з того, що  вимоги ДПІ у Франківському районі м. Львова,
є необґрунтованими,  не підтверджуються
матеріалами справи та не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства.

Вимоги ДПІ у Франківському районі
м. Львова до боржника в сумі 34 130 170,00 грн.,  ґрунтуються на  податковому повідомленні - рішенні                   № 261/10-23-1 від 10.01.2004
р. та податковому повідомленні - рішенні                  № 262/10-23-1 від 10.01.2004
р.

Постановою господарського суду Львівської області 10.01.2006 р., яка
залишена без змін ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від
29.06.2006 р., податкове повідомлення-рішення ДПІ у Франківському районі
м.Львова № 261/10/23-2 від 10.01.2004 року про визначення податкового
зобов'язання корпорації "Укрнерудпром" по податку на прибуток в сумі
30482200,00 грн., з яких основний платіж становить 15241100,00 грн., штрафні
(фінансові) санкції - 15241100,00 грн. визнано недійсним.

Постановою господарського суду
Львівської області 25.10.2006 р., по справі № 5/1097-19/186 А (5/299-23/30)
скасовано податкове повідомлення-рішення ДПІ у Франківському районі м.Львова №
262/10/23-2 від                10.01.2004
р. про визначення податкового зобов'язання корпорації „Укрнерудпром” по податку
на додану вартість в сумі 3647907,00 грн., з яких основний платіж становить
1827033,00 грн., штрафні (фінансові) санкції - 1820874,00 грн.

Відповідно до п. п. 1.2, 1.3 ст. 1
Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими фондами"
податкове зобов'язання -це зобов'язання платника податків сплатити до
бюджетів або державних цільових фондів відповідну суму коштів у порядку та у
строки, визначені цим Законом або іншими законами України. Податковий борг
(недоїмка) - податкове зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх
наявності), самостійно узгоджене платником податків або узгоджене в
адміністративному чи судовому порядку, але не сплачене у встановлений строк, а
також пеня, нарахована на суму такого податкового зобов'язання.

Згідно з пп. 4.2.1 п. 4.2 ст. 4
Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими фондами” якщо сума податкового зобов'язання
розраховується контролюючим органом, платник податків не несе відповідальності
за своєчасність, достовірність та повноту нарахування такої суми, проте несе
відповідальність за своєчасне і повне погашення нарахованого податкового
зобов'язання та має право на оскарження цієї суми у порядку, встановленому цим
Законом.

Платник податків зобов'язаний
самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним
податковій декларації, протягом десяти календарних днів, наступних за останнім
днем відповідного граничного строку, передбаченого для подання податкової
декларації, а у разі, коли відповідно до закону контролюючий орган самостійно
визначає податкове зобов'язання платника податків за причинами, не пов'язаними
із порушенням податкового законодавства, платник податків зобов'язаний сплатити
нараховану суму податкового зобов'язання у строки, визначені у законі з
відповідного податку, а за їх відсутності - протягом тридцяти календарних днів
від дня отримання податкового повідомлення про таке нарахування.

Таким чином, з моменту прийняття на
підставі акта перевірки податкового повідомлення-рішення виникає податкове
зобов'язання у платника податків. Проте, суми, нараховані таким податковим повідомленням-рішенням,
не є узгодженими. Після узгодження цих податкових повідомлень-рішень нарахована
ним сума стає податковим боргом, тобто узгодженим податковим зобов'язанням.
Порядок узгодження сум податкових зобов'язань визначений ст. 5 Закону України „Про
порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними
цільовими фондами”.

Згідно з  п. 1.2 ст. 1, п. 5.1 ст. 5, пп. 5.4.1 п. 5.4
ст. 5 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків
перед бюджетами та державними цільовими фондами”  узгоджена сума податкового зобов'язання, не
сплачена платником податків у строки, визначені цією статтею, визнається сумою
податкового боргу платника податків. Отже,
податковим боргом визнається узгоджене платником податків або
встановлене судом податкове зобов'язання.

Таким чином, відповідно до
чинного  законодавства,  з моменту прийняття податкового
повідомлення-рішення у платника податку виникає податкове зобов'язання. Однак,
у випадку оскарження такого податкового повідомлення-рішення у платника податку
не виникає обов'язку сплатити визначену ним суму податкових платежів до моменту
його узгодження, тобто до моменту перетворення податкового зобов'язання в
податковий борг.

Відповідно до пп. 5.2.2 п. 5.2 ст.
5 Закону України „Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими фондами” у разі, коли платник податків
вважає, що контролюючий орган невірно визначив суму податкового зобов'язання
або прийняв будь-яке інше рішення, що суперечить законодавству з питань
оподаткування або виходить за межі його компетенції, встановленої законом,
такий платник податків має право звернутися до контролюючого органу із скаргою
про перегляд цього рішення, яка подається у письмовій формі та може супроводжуватися
документами, розрахунками та доказами, які платник податків вважає за потрібне
надати. Скарга повинна бути подана контролюючому органу протягом десяти
календарних днів, наступних за днем отримання платником податків податкового
повідомлення або іншого рішення контролюючого органу, що оскаржується.

Таким чином, закон дає платнику
податків десятиденний строк для адміністративного оскарження податкового
повідомлення-рішення. У випадку згоди платника податків із винесеним податковим
повідомленням-рішенням, податкове зобов'язання стає податковим боргом.
Згідно  пп. 5.3.1 п. 5.3 ст. 5 Закону
України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими фондами”, який встановлює наступні правила. У
разі, коли,  відповідно до закону,  контролюючий орган самостійно визначає
податкове зобов'язання платника податків за причинами, не пов'язаними із
порушенням податкового законодавства, платник податків зобов'язаний сплатити
нараховану суму податкового зобов'язання у строки, визначені у законі з
відповідного податку, а за їх відсутності - протягом тридцяти календарних днів
від дня отримання податкового повідомлення про таке нарахування. У разі
визначення податкового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними
у підпунктах „а” -„в” п.п.4.2.2 п.4.2 ст.4 Закону, платник податків
зобов'язаний погасити нараховану суму податкового зобов'язання протягом десяти
календарних днів від дня отримання податкового повідомлення, крім випадків коли
протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру апеляційного
узгодження. Тобто,  у платника податку
виникає обов'язок сплатити заборгованість, визначену податковим
повідомленням-рішенням, не з моменту виникнення податкового зобов'язання, а в
момент його узгодження, тобто в момент його перетворення у податковий борг.

Таким чином, Законом України
"Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та
державними цільовими фондами" встановлюється, що до моменту узгодження
податкового зобов'язання у платника податків не виникає податкового боргу, а
відтак -не виникає обов'язку сплачувати нараховані суми.

При зверненні платника податків до суду
з позовом щодо визнання недійсним рішення контролюючого органу податкове
зобов'язання вважається неузгодженим до розгляду судом справи по суті та
прийняття відповідного рішення.

Господарський суд як першої так і
апеляційної інстанції дійшов до правильного висновку, що вимога ДПІ у
Франківському районі м. Львова до боржника про сплату податкового боргу можлива
лише за умови і у випадку, якщо у боржника виник податковий борг - зобов'язання
сплатити до бюджетів або державних цільових фондів узгоджену суму податкового
зобов'язання у порядку та у строки, визначені Законом України "Про порядок
погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними
цільовими фондами”.

Крім того, як було зазначено
вище,  податкові  повідомлення - рішення         № 261/10-23-1 від 10.01.2004 р. та
податкові повідомлення - рішення                        № 262/10-23-1 від 10.01.2004 р., на яких  ґрунтуються
вимоги ДПІ у Франківському районі
м. Львова до боржника, були
визнані недійсними постановами господарського суду Львівської області
від 10.01.2006 р., та постановою господарського суду Львівської області від
25.10.2006 р., по справі № 5/1097-19/186 А (5/299-23/30).

Таким чином, господарські  суди попередніх інстанцій, дійшли до
обгрунтованого висновку, що поскільки боржник не мав узгодженої  суми податкового зобов'язання і відповідно не
мав податкового боргу перед ДПІ у Франківському районі   м. Львова, то вимоги ДПІ у Франківському
районі   м. Львова до корпорації
"Укрнерудпром", які грунтуються на скасованих господарським судом
Львівської області податкових повідомленнях-рішеннях,  не можуть бути визнані судом та включені до
реєстру вимог кредиторів корпорації "Укрнерудпром".

За таких обставин, колегія суддів
приходить до висновку, що ухвала господарського суду Львівської  області від 08.02.2008 р. та постанова  Львівського
апеляційного господарського суду від 26.03.2008 р. по справі         № 6/48-4/65 постановлені у
відповідності до вимог   закону та
фактичних обставин справи і підстав для їх скасування не вбачається.

Доводи  касаційної скарги не  спростовують висновків суду, які викладені в
оскаржуваній ухвалі  та апеляційній  постанові.

На підставі викладеного та
керуючись ст. ст. 1115, 1117 -11113 Господарського
процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України, -

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну  скаргу ДПІ у Франківському районі м. Львова
залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду
Львівської  області від 08.02.2008 р. та
постанову Львівського   апеляційного
господарського суду від
26.03.2008 р. по справі № 6/48-4/65 залишити без змін.

Головуючий -
Ткаченко Н.Г.

Судді  -
Катеринчук Л.Й.

Заріцька А.О.