ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2008 р.

№ 5/202-07-4986

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого

Дерепи В.І.

суддів Грека Б.М.

Стратієнко Л.В.

з участю представників:

позивача:

відповідача:

Кіча А.В.

Чайка О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу

товариства з обмеженою відповідальністю "Інфокс" в особі філії "Інфоксводоканал"

на рішення

та постанову

господарського суду Одеської області від 08 жовтня 2007 р.

Одеського апеляційного господарського суду від 27 листопада 2007 р.

у справі

№ 5/202-07-4986

за позовом

товариства з обмеженою відповідальністю "Кольцо"

до

товариства з обмеженою відповідальністю "Інфокс" в особі філії "Інфоксводоканал"

про

скасування рішення технічної комісії та підключення до водопостачання

ВСТАНОВИВ:

У червні 2007 р. позивач звернувся в суд з позовом про скасування пункту 33 рішення технічної комісії філії "Інфоксводоканал" від 18.01.2007 р. №2, на підставі якого йому було зроблено розрахунок оплати за водокористування відповідно до п.9.6 Правил користування системами комунального водопостачання та водовідведення в містах і селищах України" у сумі 224 641,04 грн. та у зв’язку з несплатою вказаної суми відключено від водопостачання, а також просив зобов’язати відповідача здійснити відновлення водопостачання.

Рішенням господарського суду Одеської області від 08.10.2007 р. (суддя Могил С.К.), залишеним без змін постановою Одеського апеляційного господарського суду від 27.11.2007 р. (головуючий –Тофан В.М., судді –Журавльов О.О., Михайлов М.В.), позов задоволено частково.

Скасовано рішення товариства з обмеженою відповідальністю "Інфокс" в особі філії "Інфоксводоканал" в частині п.33.1 –провести розрахунок у відповідності до п.9.6 "Правил…"; п.33.2 –при несплаті –відключити від системи водопостачання, що викладено у п.33 протоколу засідання технічної комісії від 18.01.2007 р. № 2.

Зобов’язано товариство з обмеженою відповідальністю "Інфокс" в особі філії "Інфоксводоканал" здійснити відновлення водопостачання на відключені об’єкти товариства з обмеженою відповідальністю "Кольцо".

В касаційній скарзі відповідач, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати постановлені у справі судові рішення в частині задоволення позовних вимог та прийняти нове рішення про відмову у позові.

Заслухавши пояснення представників сторін, обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи і встановлено судом, 17.10.2000 р. між позивачем і комунальним підприємством "Одесводоканал", правонаступником якого є відповідач, було укладено договір на послуги водопостачання і водовідведення за № 4131/3.

12.01.2007 р. представником відповідача під час перевірки було складено акт № 66469 про те, що на об’єкті позивача, розташованого за адресою: м.Одеса, вул. Промислова,41а виявлено розірвання пломбувального троса, на якому навішана пломба за № 1939850.

Вказаний акт було підписано представником позивача.

На підставі цього акту на засіданні технічної комісії відповідача 18.01.2007 р. № 2 було вирішено здійснити перерахунок суми плати за водокористування згідно з п.9.6 Правил користування системами комунального водопостачання та водовідведення в містах і селищах України, затверджених наказом Держжитлокомунгоспу України № 65 від 01.07.1994 р., а у випадку несплати –відключити від системи водопостачання.

Листом від 27.02.2007 р. № 803(02/180107) відповідач повідомив, що суму перерахунку становить 224 641,04 грн. і попередив про відключення у разі її несплати до 15.02.2007 р.

Як вбачається з акту від 20.04.2007 р. № 2319-ТИ позивача було відключено від водопостачання (а.с.50,т.1).

Згідно висновку експертизи від 28.08.2007 р. № 8985/05 (а.с.112- 113,т.1) пломба № 1939850, яка встановлена на водомірі, не порушувалась та не зламувалась, роз’єднання фрагментів троса відбулось внаслідок корозії, будь-яких слідів, що свідчили б про розбирання водоміру немає, з’єднання оглядового скла з гайкою, що фіксує лічильний механізм та оглядове скло не порушено, на видимих поверхнях деталей лічильного механізму слідів стороннього впливу з метою зміни показників немає, з’єднання вхідного та вихідного патрубків з лічильником води не порушено.

Відповідно до п. 4.19 Правил користування системами комунального водопостачання та водовідведення в містах і селищах України абонент відповідає за цілість та збереження водолічильників, пломб і з'єднань водолічильника, запірної арматури, манометра та іншого обладнання водомірного вузла незалежно від місця його знаходження. У разі пропажі або виходу з ладу водолічильника чи його з'єднань (стрілок, скла, циферблата, корпусу, зриву пломб, порушення з'єднань труб зі з'єднуючими частинами водолічильника тощо), а також псування від морозу або гарячої води абонент зобов'язаний придбати новий водолічильник або сплатити вартість його демонтажу, ремонту та встановлення. При цьому Водоканал розраховує витрату води відповідно до п. 9.6 цих Правил за час від дня виписування останнього рахунку, але не більше як за один місяць.

Згідно з п.2.3.6 укладеного між сторонами договору позивач також зобов’язаний забезпечувати належний санітарний стан підвалів, технопідпіль, водомірних вузлів та прилеглих до них приміщень, а також цілісність водомірів (штуцерних та фланцевих сполучень, обвідних ліній, пломб тощо) та забезпечення доступу представників відповідача для зняття показників витрат води та стоків.

Встановивши, що корозія троса, на якому навішана пломба, не визначена Правилами чи договором як вихід з ладу водолічильника та як підстава для перерахунку витрат води відповідно до п.9.6 Правил, тобто за пропускною здатністю труби вводу при швидкості руху води в ній 2 м/сек. та дією її повним перерізом протягом 24 годин за добу, суд прийшов до обгрунтованого висновку про неправомірність рішення технічної комісії відповідача від 18.01.2007 р. щодо застосування до позивача такого перерахунку та подальше його відключення у зв’язку з несплатою від водопостачання.

Отже, часткове задоволення позовних вимог відповідає вимогам закону та грунтується на зібраних у справі доказах.

З висновками місцевого господарського суду погодився і суд апеляційної інстанції.

Доводи касаційної скарги висновків господарських судів не спростовують і підстав для її задоволення не вбачається.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 1115, 1117, 1119 –11111 ГПК України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Інфокс" в особі філії "Інфоксводоканал" залишити без задоволення, а рішення господарського суду Одеської області від 08 жовтня 2007 р. та постанову Одеського апеляційного господарського суду від 27 листопада 2007 р. у справі за № 5/202-07-4986 –без змін.

Головуючий В.І. Дерепа

Судді Б.М. Грек

Л.В. Стратієнко