ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
м.Сімферополь, вул.Р.Люксембург/Речна, 29/11, к. 307
ПОСТАНОВА

Іменем України

30.07.2008

Справа
№2-13/2899-2008А

За
позовом Феодосійської міської Ради, м. Феодосія

До
відповідача 1 Верховної Ради АР Крим, м. Сімферополь

До
відповідача 2 Ради Міністрів АР Крим, м. Сімферополь

За
участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - КРУ в
АР Крим, м. Сімферополь

Про
визнання противоправною бездіяльності та спонукання до виконання певних дій.

Головуючий
суддя  А.І.Жукова

Судді:
Курапова З.І., Іллічов М.М.

Представники:

Від
позивача - Сахновський П.В. - головний спец. юрид. управління, дов. від
27.12.2007 року.

Від
відповідача 1 - Домашевська І.Ю. - консультант
юрид., управління, дов. № 1052/28-50 від 10.04.2008 року

Від
відповідача 2 - Шишмарьов А.Д.- консультант відділу судового представництва,
дов. № 01-01/2972 від 16.10.2006 року

Від
третьої особи -ОСОБА_1, довіреність № посвідчення НОМЕР_1від 29.11.07,  гол., спец., ю/к;

Сутність
спору: Позивач - Феодосійська міська Рада звернулася до Господарського суду АР
Крим з адміністративним позовом до відповідачів
Верховної Ради АР Крим та Ради Міністрів АР Крим про визнання
противоправною бездіяльність та спонукання до виконання певних дій.

Заявою
від 18.04.2008 року позивач уточнив позовні вимоги та просить визнати
протиправною бездіяльність ВР АР Крим і РМ АР Крим у частині неприйняття у
період з 2005 по 2007 роки жодної спільної програми між ВР АР Крим, РМ АР Крим
і Феодосійською міською радою, які б забезпечували реалізацію спільних
соціально-економічних і культурних програм Феодосійської територіальної
громади, ВР АР Крим і РМ АР Крим. Просить спонукати ВР АР Крим, РМ АР Крим
прийняти спільні з Феодосійською міською радою програми на наступні роки, які б
забезпечували реалізацію спільних соціально-економічних і культурних програм
Феодосійської територіальної громади, ВР АР Крим і РМ АР Крим та здійснити
повернення бюджету міста Феодосії перераховані Феодосійською міською радою
бюджету АР Крим в період з 2005 по 2007 рік коштів у вигляді 25% податку з
доходів фізичних осіб, що стягується на відповідній території; 25% плати за
землю, яка стягується на території АР Крим; плати за ліцензії на здійснення певних
видів господарської діяльності у розмірі 52617,1 тис. грн.

Позовні
вимоги мотивовані тим, що відповідно зі ст. 45 Конституції Автономної
Республіки Крим з метою забезпечення збалансованого соціально-економічного,
культурного і іншого розвитку регіону на основі узгоджених рішень або угод між
Верховною Радою Автономної Республіки Крим і органами місцевого самоврядування
в Автономній Республіці Крим можуть визначатися порядок і умови реалізації  сумісних програм і проектів. Стаття 66
Бюджетного кодексу України передбачає, що для забезпечення реалізації спільних
соціально-економічних і культурних програм територіальних громад доходи бюджету
Автономної Республіки Крим та обласних бюджетів, які враховуються при
визначенні обсягів міжбюджетних трансфертів, формуються за рахунок 25 відсотків
податку з доходів фізичних осіб, що сплачується на відповідній території; 25
відсотків плати за землю, що сплачується на території Автономної Республіки
Крим та відповідної області;плати за ліцензії на провадження певних видів господарської
діяльності та сертифікати, що видаються Радою міністрів Автономної Республіки
Крим та обласними державними адміністраціями. Та з моменту набрання чинності
Бюджетного кодексу України Феодосійська міська рада бюджету Автономной
Республіки Крим перерахувала кошти в сумі 52 млн. 617 тис. 100 грн.

Відповідачі
проти позовних вимог позивача заперечують за мотивами, що із змісту ст. 45. 46
Конституції Автономної Республіки Крим вбачається, що прийняття сумісних
програм, це право Верховної Ради Автономної Республіки Крим, а не обов'язок,
так як в першому пункті ст. 45 Конституції АРК написано, що на основі
узгоджених рішень або угод між Верховною Радою Автономної Республіки Крим і
органами місцевого самоврядування в Автономній Республіці Крим можуть визначатися
порядок і умови реалізації сумісних програм: ці сумісні програми фінансуються з
двох рівнів бюджетів за рахунок коштів бюджету АРК і за рахунок власник коштів
місцевих бюджетів; а згідно ст. 46 Конституції АРК такі програми приймаються на
взаємоузгодженій основі.

Ухвалою
ГС АР Крим від 25.06.2008 року до участі у справі у порядку статті 53 КАС
України було залучено як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на
предмет спору КРУ в АР Крим, АДРЕСА_1

Представник
позивача у судовому засіданні підтримав уточнені позовні вимоги.

Представник
Верховної Ради АР Крим у судовому засіданні проти позову заперечував та надав
доповнення до заперечення на позов.

Представник
Ради Міністрів АР Крим проти позовних вимог позивача заперечує.

Представник
третьої особи у судовому засіданні повідомив, що перевірка органами КРУ не
проводилась.

Відповідно
до статті 130 Кодексу Адміністративного судочинства України перед початком
слухання справи позивачу   були вручені
пам'ятки про права та обов'язки.

Розглянувши
матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд, -

в с т
а н о в и в:

Відповідно
до статті 45 Конституції Автономної Республіки Крим з метою забезпечення
збалансованого соціально-економічного, культурного і іншого розвитку регіону на
основі узгоджених рішень або угод між Верховною Радою Автономної Республіки
Крим і органами місцевого самоврядування в Автономній Республіці Крим можуть
визначатися порядок і умови реалізації сумісних програм і проектів, сумісного
рішення інших питань віднесених до компетенції Автономної Республіки Крим і
місцевого самоврядування. Згідно з пунктом 2 ст. 45 Конституції Автономної
Республіки Крим сумісні програми соціально-економічного, культурного і іншого
розвитку, а також сумісні проекти фінансуються за рахунок коштів, що
залучаються з бюджету Автономної Республіки Крим і місцевих бюджетів.
Відповідно з абзацом 2 пункту 2 ст. 45 Конституції Автономної Республіки Крим
залучення коштів з бюджету Автономної Республіки Крим, місцевих бюджетів,
передача майна для реалізації' сумісних програм і проектів здійснюються на
основі рішень Верховної Ради Автономної Республіки Крим, а також відповідної
місцевої ради або на основі угод між ними.

Згідно
зі статтею 46 Конституції Автономної Республіки Крим відповідно до Конституції
України з метою забезпечення збалансованого соціально-економічного, культурного
і іншого розвитку регіону Верховна Рада Автономної Республіки Крим і органи
місцевого самоврядування на взаємоузгодженій основі і в порядку, визначуваному
Конституцією Автономної Республіки Крим можуть об'єднувати фінансові і
матеріальні кошти, майно, координувати діяльність органів і служб, установ і
організацій для підготовки і реалізації сумісних програм і проектів, сумісного
рішення інших питань, віднесених до їх компетенції.

Із
змісту ст. 45. 46 Конституції Автономної Республіки Крим вбачається, що
прийняття сумісних програм, це право Верховної Ради Автономної Республіки Крим,
а не обов'язок, так як в першому пункті ст. 45 Конституції АРК написано, що на
основі узгоджених рішень або угод між Верховною Радою Автономної Республіки
Крим і органами місцевого самоврядування в Автономній Республіці Крим можуть
визначатися порядок і умови реалізації сумісних програм: ці сумісні програми
фінансуються з двох рівнів бюджетів за рахунок коштів бюджету АРК і за рахунок
власник коштів місцевих бюджетів; а згідно ст. 46 Конституції АРК такі програми
приймаються на взаємоузгодженій основі.

Прокуратура
АРК у своїй відповіді від 29.08.07 р. № 7/1-4186-07 на скаргу Феодосійського
міського голови відповіла, що затвердження бюджету АРК відповідно до ст. 77
Бюджетного кодексу України здійснюється Верховною Радою АРК; вказаними в даному
пункті статтями Бюджетного кодексу України не передбачено яке-небудь узгодження
витрат бюджету АРК, республіканських програм АРК з територіальними громадами
АРК; а частиною 1 ст. 45 Конституції АРК передбачено можливість визначення
порядку й умов реалізації спільних програм, у разі схвалення узгоджених рішень
Верховною Радою АРК і органами місцевого самоврядування (відповідь Прокуратури
АРК додана позивачем до адміністративного позову).

Постановою
Верховної Ради Автономної Республіки Крим від 19 вересня 2001 року № 2032-2/01
затверджено Положення про порядок укладення угод і ухвалення узгоджених рішень
між Верховною Радою Автономної Республіки Крим і органами місцевого
самоврядування (далі - Положення), яке визначає порядок укладання, виконання і
розірвання угод і прийняття узгоджених рішень між Верховною Радою Автономної
Республіки Крим і органами місцевого самоврядування в Автономній Республіці
Крим з метою забезпечення збалансованого соціально-економічного, культурного і
іншого розвитку регіону і здійснення інших повноважень, передбачених статтями
45-47 Конституції Автономної Республіки Крим. Необхідно зазначити що це
Положення діяло у спірний період і діє у цей час.

Згідно
з пунктом 2 Положення дія цього Положення розповсюджується на усі угоди і
узгоджені рішення, що укладаються між Верховною Радою Автономної Республіки
Крим і органами місцевого самоврядування в Автономній Республіці Крим.

Згідно
з пунктом 4 Положення пропозиції про укладення угод між Верховною Радою
Автономної Республіки Крим і органами місцевого самоврядування вносяться до
Верховної Ради Автономної Республіки Крим і відповідні органи місцевого самоврядування;
пропозиції вносяться від імені органів місцевого самоврядування - сільськими,
селищними, міськими головами, головами районних, районних у місті рад; від
імені Верховної Ради Автономної Республіки Крим - Головою Верховної Ради
Автономної Республіки Крим з урахуванням пропозицій постійних комісій Верховної
Ради Автономної Республіки Крим і Ради міністрів Автономної Республіки Крим;
від імені постійних комісій Верховної Ради Автономної Республіки Крим - Головою
Верховної Ради Автономної Республіки Крим; від імені Ради міністрів Автономної
Республіки Крим міністерств і інших республіканських органів виконавчої влади -
Радою міністрів Автономної Республіки Крим.

Відповідно
з пунктом 5 Положення пропозиції про укладення угод, вказаних в пункті 4 з обґрунтуванням
доцільності їх укладення і можливими політичними, правовими, матеріальними і
фінансовими наслідками їх укладення із вказівкою суб'єктів виконання угод
спрямовуються у виконавчі органи сільських селищних, міських, районних в місті
рад; пропозиції про укладення угод із всіма необхідними висновками спрямовують
у Верховну Раду Автономної Республіки Крим і в Раду міністрів Автономної
Республіки Крим, у них також вказуються кандидатури до складу тимчасової
комісії з підготовки проектів угод; кандидатури до складу тимчасової комісії з
підготовки проектів угод вносяться на підставі розпоряджень Голови Верховної
Ради Автономної Республіки Крим, сільських селищних, міських голів, голів
районних, районних в місті рад; кількісний склад тимчасової комісії визначається
Верховною Радою Автономної Республіки Крим.

Згідно
з пунктом 6 Положення тимчасова комісія з підготовки проектів угод утворюється
Верховною Радою Автономної Республіки Крим з урахуванням пропозицій Постійних
комісій Верховної Ради Автономної Республіки Крим, органів місцевого
самоврядування в Автономній Республіці Крим.

Відповідно
з пунктом 7 Положення внесені пропозиції розглядаються тимчасовою комісією,
здійснюються підготовчі заходи, допрацьовуються проекти  угод
або  мотивуються заперечення.   Розглянуті проекти  угод разом з відповідними висновками в
п'ятиденний термін спрямовуються Голові Верховної Ради Автономної Республіки
Крим і передбачуваним учасникам угод.

Пункт
8 Положення передбачає, що від імені Верховної Ради Автономної Республіки Крим
угоди підписуються Головою Верховної Ради Автономної Республіки Крим, від імені
органів місцевого самоврядування - відповідно сільським, селищним, міським
головою районної, районної в місті ради.

Пункт
8 Положення передбачає, що затвердження угод здійснюється приймання Верховною
Радою Автономної Республіки Крим і відповідними органами місцевого
самоврядування спеціального нормативного акту; угода вступає в силу з моменту
затвердження сторонами.

Таким
чином ніщо не заважає Феодосійській міській раді розробити відповідну конкретну
програму і згідно з пунктом 4 Положення про порядок укладення угод і ухвалення
узгоджених рішень між Верховною Радою Автономної Республіки Крим і органами
місцевого самоврядування яка затверджена Постановою Верховної Ради Автономної
Республіки Крим від 19 вересня 2001 року № 2032-2/01 звернутися до Верховної
Ради АРК з пропозицією затвердити її. Однак цього Феодосійською міською радою
зроблено не було.

Позивач
просить зобов'язати Верховну Раду АРК та Раду міністрів АРК прийняти сумісні з
Феодосійською міською радою програми на наступні роки однак які конкретно
позивач не вказує, також не вказує, що їм розроблена певна програма відповідно
до законодавства України і запропонована Верховній Раді АРК та у прийнятті цієї
програми позивач отримав відмову і взагалі посилання на якісь норми права яки б
зобов'язували Верховну Раду АРК приймати програми, а Раду міністрів АРК взагалі
приймати програми.

Більш
того як зазначалось вище згідно зі ст. 45, 46 Конституції Автономної Республіки
Крим і п.1,2 ст. 23, ст. 77 Бюджетного кодексу України прийняття сумісних
програм, це право Верховної Ради Автономної Республіки Крим, а не обов'язок.

Судом
встановлено, що спільні програми соціально-економічного і культурного розвитку,
які реалізуються на території АР Крим, відносно усіх жителів Криму, то ці
програми зазначені у кожному додатку до Постанови ВР АР Крим про бюджет на
відповідний рік, також це Програма
економічного і соціального розвитку АР Крим на 2005 р., Програма
економічного і соціального розвитку АР Крим на 2006 р.,  Програма економічного і соціального розвитку
АР Крим на 2007 р., Програма економічного і соціального розвитку АР Крим на
2008 р. Ці програми реалізуються і фінансуються на всій території АР Крим.

Позивач
просить здійснити повернення бюджету міста Феодосія перераховані Феодосійською
міською радою бюджету АРК кошти у сумі 52 млн. 617 тис. 100 грн.

По -
перше, ст. 66 Бюджетного кодексу України на яку посилається позивач закріплює
склад доходів бюджету АРК, обласних і районних бюджетів, а ні бюджетів міст.
Даною статтею чи іншими статтями Бюджетного кодексу України не передбачена
можливість зарахування цих доходів безпосередньо в бюджети міст, чи якесь
повернення цих коштів в бюджети міст.

По-друге,
Феодосійською міською радою не представлено доказів того, що вона
перераховувала і в яких сумах кошти до бюджету.

По-третє,
Бюджетним кодексом України взагалі не передбачена можливість повернення коштів
з одного бюджету до іншого.

У
четвертих, 52 млн. 617 тис. 100 гри. це ціна позову. Рада міністрів АРК вважає
що ціна позову повинна бути обґрунтована. Чим обґрунтовується ціна даного
позову не відомо.

Згідно
ст. 3 Бюджетного кодексу України Бюджетний період для всіх бюджетів, що
складають бюджетну систему, становить один календарний рік, який починається 1
січня кожного року і закінчується 31 грудня того ж року. Згідно з пунктам 1,2,7
ст. 23 Бюджетного кодексу України будь-які бюджетні зобов'язання та платежі з
бюджету можна здійснювати лише за наявності відповідного бюджетного
призначення; бюджетні призначення встановлюються законом про Державний бюджет
України чи рішенням про місцевий бюджет у порядку, визначеному цим Кодексом;
усі бюджетні призначення   втрачають
чинність після закінчення бюджетного періоду.

Кожен
рік Верховна рада АРК при прийнятті постанови про бюджет

на
відповідний рік приймає рішення про
фінансування безлічі  програм які

реалізуються
на всій території АРК і розповсюджуються на жителів всієї АРК.

Так у
2005 році профінансовано 30 програм, у 2006 році - 19 програм, у 2007 році - 26
програм, у 2008 році 27 програм.

Відповідно
до п. З ст. 138 Конституції України до ведення Автономної

Республіки
Крим відноситься управління майном, що належить Автономної Республіки Крим.

Згідно
ч. 2 ст.1 Положення про порядок управління майном, що належить Автономної
Республіки Крим або переданим в її управління (далі Положення), яке затверджене
Постановою Верховної Ради Автономної Республіки Крим «Про Положення про порядок
управління майном, що належить Автономної Республіки Крим або переданим в її
управління» від 21 квітня 1999 р. № 459-2/99 власність Автономної Республіки
Крим - власність спільності громадян України, що постійно проживають в
Автономної Республіки Крим, суб'єктом права якій є Верховна Рада Автономної
Республіки Крим.

Відповідно
до п. З ст.1 і підпунктом 3 п. 6.1 ст.6 Положення об'єктом власності Автономної
Республіки Крим є фінансові ресурси республіканського бюджету Автономної
Республіки Крим.

Згідно
з п. 5.2. ст.5 Положення Верховна Рада Автономної Республіки Крим визначає порядок
управління майном, що належить Автономної Республіки Крим.

Відповідно
до ч.1 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням
адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб,
прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування,
їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних
управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання
делегованих повноважень.

Згідно
з ч.3 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо
оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень
адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у
межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;
2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3)
обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5)
добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом,
запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод
та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9)
з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно,
тобто протягом розумного строку.

Згідно
статті 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких
ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідно
до частини 2 статті 71 КАС України, в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень
обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності
покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач
у судовому засіданні довів правомірність своїх дій.

За
вказаних обставин, позовні вимоги позивача задоволенню не підлягають.

У
судовому засіданні оголошена вступна та резолютивна частини постанови.

Постанова
скажена у повному обсязі відповідно до статті 163 КАС України та підписана
01.08.2008 року.

На
підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 94, 98, 122, 158-163, 167 Кодексу
адміністративного судочинства України, суд -

п о с т а н о в и в:

У
позові відмовити.

У разі неподання заяви про
апеляційне оскарження, постанова набирає законної сили через 10 днів з дня її
проголошення.

Якщо
після подачі заяви про апеляційне оскарження, апеляційна скарга не подана,
постанова вступає в закону силу через 20 днів після подання заяви про
апеляційне оскарження.

Постанова
може бути оскаржена в порядку і строки передбачені ст. 186 Кодексу
адміністративного судочинства України у Севастопольський апеляційний
господарський суд.

Суддя
Господарського суду

Автономної
Республіки Крим                                        Жукова
А.І.