СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
=======================================================================
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21"
лютого 2008 р.

Справа
№  15/80/06

за
позовом

Приватного
підприємця ОСОБА_1, АДРЕСА_1.

до
відповідача

ДПІ у
Ленінському районі м. Миколаєва, м. Миколаїв, вул.  Гмирьова, 1/1.

про

Скасування
рішень.

Суддя                                                                                             Ткаченко   О.В.

Секретар
Засядівко  О.О.

Представники:

Від
позивача

ОСОБА_1

Від
відповідача

Мезінов
О.Г.

Суть
спору: 15.02.2006
року позивач звернувся до суду з позовом про скасування рішення від 08.09.2005
року № /0/3100 та прийнятих за результатами апеляційного оскарження
рішень від 07.10.2005 року № /1/3100, від 10.11.2005 року №
/2/3100, від 09.12.2005 року № /3/3100, згідно яких
відповідачем застосовано штрафні санкції за порушення п. 1, 13 ст. 3  Закону України від 06.07.1995р. № 265/95-ВР
“Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі,
громадського харчування та послуг” в сумі 2684,75 грн.

В
обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неправомірність проведення
перевірки та зазначає про порушення ст. 11-1 Закону України “Про Державну
податкову службу в Україні”, оскільки йому не пізніше ніж за десять днів до дня
проведення перевірки не було надіслано повідомлення із зазначенням дати початку
та дати закінчення проведення планової перевірки. Крім того, позивач зазначає
про те, що в ході перевірки під тиском робітників Ленінської МДПІ у м.
Миколаєві продаж товару здійснила стажер ОСОБА_2, не маючи при цьому наміру
здійснювати цей продаж. Також позивачем зазначається про неправомірність
здійснення відповідачем контрольної закупки, оскільки остання може
здійснюватись лише в рамках оперативно-розшукової діяльності  у відповідності до норм Закону України “Про
оперативно-розшукову діяльність”.

Ухвалою
суду від 05.04.2006 року провадження у справі було зупинено у зв'язку з  поданням до Ленінського районного суду м.
Миколаєва позову про визнання незаконними дій посадових осіб відповідача по
проведенню перевірки 31.08.2005 року, за результатами якої  прийняті оскаржувані рішення.

Ухвалою
суду від 22.02.2007 року за розпорядженням голови суду справу № 15/80/06
прийнято до провадження судді Ткаченко О.В.

Ухвалою
від 04.02.2008 року провадження у справі було поновлено.

Позивач
позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач
проти позову заперечує, посилаючись в доповненнях до заперечень від 18.02.2008
року № 864/9/10-007 на постанову Ленінського районного суду від 28.10.2005
року, згідно якої ОСОБА_1 визнано винним за скоєння адміністративного
правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 155-1 Кодексу про адміністративні
правопорушення, а саме - за порушення порядку проведення готівкових
розрахунків. При цьому в обґрунтування своїх заперечень відповідач посилається
на ч. 4 ст. 72 КАС України. Крім того, відповідачем надано копію постанови
Одеського апеляційного адміністративного суду від 13.11.2007 року, згідно якої
залишено без змін постанову Ленінського районного суду від 03.05.2007 року,
якою відмовлено у позові ОСОБА_1 до ДПІ у Ленінському районі м. Миколаєва про
визнання незаконними дій посадових осіб
по проведенню перевірки 31.08.2005 року.

Розглянувши
матеріали справи, заслухавши представників сторін, господарський суд встановив.

За
результатами перевірки щодо контролю за здійсненням розрахункових операцій у
сфері готівкового та безготівкового обігу суб»єктами підприємницької
діяльності  (акт № 140200125/2302 від
31.08.05р.) податковою службою 08.09.05 р., згідно з п. 1, 6 ст.17, ст. 22
Закону України від 06.07.1995р. № 265/95-ВР “Про застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг”
рішення № /0/3100 про застосування штрафних санкцій в загальному
розмірі -2769,75 грн.

Актом
зафіксовано факти:

-  порушення порядку використання режиму
попереднього програмування РРО, у зв'язку з чим
на підставі п.6 ст.17 Закону України від 01.06.00 р. № 1776-ІІІ “Про
застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг” застосовано штрафну санкцію в сумі 85,00 грн.

-          непроведення розрахункової операції
на повну суму покупки через РРО та не роздрукування відповідного розрахункового
документу на суму  11,30 грн., у зв'язку
з чим  на підставі п.1 ст.17 Закону
України від 06.07.1995р. № 265/95-ВР “Про застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг”
застосовано штрафну санкцію (у п'ятикратному розмірі вартості проданих товарів)
в сумі 56,50 грн.

-          незабезпечення відповідності суми
готівкових коштів на місці проведення розрахунків сумі коштів, яка зазначена в
денному звіті РРО на 525,05 грн., у зв'язку з чим  на підставі ст. 22 Закону України від
01.06.00 р. № 1776-ІІІ “Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та послуг” застосовано штрафну санкцію в сумі
2628,25 грн.

За
результатами апеляційного оскарження відповідачем було прийнято рішення від
07.10.2005 року № 17420/25-017, яким первинна скарга була задоволена частково,
рішення від 08.09.2005 року № /0/3100 було відмінено в частині
застосування штрафних санкцій в сумі 85,00 грн., в іншій частині рішення було
залишено без змін. За результатами апеляційного оскарження були прийняті
рішення від 07.10.2005 року № /1/3100, від 10.11.2005 року №
/2/3100, від 09.12.2005 року № /3/3100, згідно яких до
позивача застосовано штрафну санкцію в сумі в сумі 2684,75 грн.

Постановою
Ленінського районного суду від 28.10.2005 року, ОСОБА_1 визнано винним в
скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 155-1 Кодексу
про адміністративні правопорушення, а саме -в порушенні порядку проведення
готівкових розрахунків.

Непогоджуючись
з правомірністю проведення перевірки посадовими особами відповідача 31.08.2005
року, позивач  звернувся до Ленінського
районного суду м. Миколаєва з позовом про визнання незаконними дій посадових
осіб  по проведенню вказаної перевірки.

Постановою
Ленінського районного суду від 03.05.2007 року було відмовлено у позові ОСОБА_1
до ДПІ у Ленінському районі м. Миколаєва про визнання незаконними дій посадових
осіб  по проведенню перевірки 31.08.2005
року.

Постановою
Одеського апеляційного адміністративного суду від 13.11.2007 року залишено без
змін постанову Ленінського районного суду від 03.05.2007 року.

Господарський
суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши докази, вважає необхідним
відмовити в позові, виходячи з такого.

Відповідно
до ч. 4 ст. 72 КАС України постанова суду у справі про адміністративний
проступок, яка набрала законної сили є обов'язковою для адміністративного суду,
що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, щодо якої
прийнята постанова лише в питаннях, чи мало місце діяння та чи вчинене воно
цією особою.

Враховуючи,
що вказаними вище постановами Ленінського районного суду м. Миколаєва, які
набрали законної сили, підтверджено факт порушення позивачем порядку проведення
готівкових розрахунків (постанова від 28.10.2005 року) та правомірність
проведення перевірки позивача 31.08.2005 року (постанова від 03.05.2007 року),
прийняті за її результатами рішення про застосування штрафних санкцій (з
урахуванням змін за наслідками апеляційного оскарження) є правомірними.

За
таких обставин позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 94,161-163 КАС України,

господарський суд

П О С Т А Н О В И В
:

Відмовити
в задоволенні позову.

Постанова  або ухвала суду першої інстанції,  якщо інше не встановлено цим Кодексом,
набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне
оскарження, встановленого цим Кодексом, якщо таку заяву не було подано.

Якщо було подано заяву
про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк,
встановлений цим Кодексом, постанова або ухвала суду першої інстанції набирає
законної сили після закінчення цього строку.

У разі подання
апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної
сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Про апеляційне оскарження рішення  суду
першої  інстанції спочатку
подається заява. Обґрунтування мотивів оскарження і вимоги до суду апеляційної
інстанції викладаються в апеляційній скарзі.

Заява
про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до адміністративного
суду апеляційної інстанції через суд
першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія
апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду
апеляційної інстанції.

Заява
про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному
обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу - з дня складення в повному
обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом
двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Апеляційна
скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне
оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про
апеляційне оскарження.

Заява про апеляційне
оскарження чи апеляційна скарга, подані після закінчення строків, встановлених
цією статтею, залишаються без розгляду, якщо суд апеляційної інстанції за
заявою особи, яка їх подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що
постановляється ухвала.

Суддя