ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
РІШЕННЯ

"24" листопада 2008 р.

Справа № 16/180

Господарський суд Кіровоградської області в складі судді Коротченко Л.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу № 16/180

за позовом: товариства з обмеженою відповідальністю "Сальковська Зоря", смт. Голованівськ Кіровоградської області

до відповідача: сільськогосподарського підприємства товариства з обмеженою відповідальністю "Ім. Зайковського", с. Добрянка Вільшанського району Кіровоградської області

про стягнення завданих збитків в сумі 1 315 806,61 грн.,

за участю представників сторін:

від позивача - Мазур Р.А., довіреність № 04/08 від 20.06.08 р.;

від відповідача - Іванов С.В., довіреність б/н від 01.08.08 р.

Встановив: товариство з обмеженою відповідальністю "Сальковська Зоря" звернулося до господарського суду Кіровоградської області з позовною заявою про стягнення з сільськогосподарського підприємства товариства з обмеженою відповідальністю "Ім. Зайковського" завданих збитків в сумі 1 315 806,61 грн.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що для виконання робіт по вирощуванню цукрового буряку позивач передав на підставі договору відповідачу товарно-матеріальні цінності, виконав роботи, надав грошові кошти, а відповідач не виконав свого обов'язку по передачі позивачу результату виконаних робіт (цукровий буряк), в результаті чого позивачу було завдано збитків у вигляді втраченого майна (товарно-матеріальних цінностей, виконанні роботи, грошові кошти), які повинен відшкодувати відповідач на підставі ст.ст. 224, 225 Господарського кодексу України.

12.11.2008 р. позивач подав до суду уточнення до позовної заяви, в якій стверджує, що позивачем надано відповідачу, відповідно до умов договору підряду на вирощування цукрового буряку № 5-П від 20.07.2006 р., товарно-матеріальні цінності, виконано робіт та надано грошових коштів на загальну суму 1 390 227, 05 грн. відповідач поставив позивачу цукровий буряк та повернув ТМЦ на загальну суму 114 960,81 грн., у зв'язку з чим відповідач виконав умови договору лише частково, вирощений буряк позивачу не передав, тобто умови договору не виконав, чим спричинив позивачу збитки на загальну суму 1 275 288, 24 грн. (а.с. 3-7 том 3).

В поданій до суду заяві від 10.11.2008 р. позивач фактично зменшив суму позовних вимог, остаточно просить стягнути з відповідача завдані збитки в сумі 1 275 288, 24 грн.

Враховуючи процесуальні права сторін, передбачені ст. 22 Господарського процесуального кодексу України, а також факт отримання відповідачем заяви про зменшення суми позовних вимог, господарський суд приймає зменшення розміру позовних вимог та розглядає вимоги позивача, викладені у заяві від 10.11.2008 р. (а.с. 3-7 том 3).

Відповідач в наданому до суду 21.11.08 р. уточненні до відзиву від 20.11.08 р. позовні вимоги позивача визнав частково в сумі 324 048,33 грн., де вказав про те, що визнає доводи позивача в частині отримання відповідачем на підставі договору товарно-матеріальні ціності на суму 420 009,14 грн. та 19 000,00 грн. грошових коштів, а всього на суму 439 009,14 грн. Однак враховуючи той факт, що Відповідач передав у власність позивачу товарно-матеріальних цінностей на суму 114 960,81 грн., заборгованість відповідача перед позивачем становить 324 048,33 грн., у зв"язку з чим відповідач просить відмовити позивачу в задоволенні позову в частині стягнення з відповідача збитків в сумі 951 217, 91 грн. (а.с. 61-63 том 3).

В судовому засіданні, у зв"язку з наданими до суду представником позивача додатковими доказами у справі, а саме накладними та довіреностями (а.с. 41-43, 57, 58, 59, 60 том 3) представник відповідача додатково визнав отримання відповідачем на підставі Договору товарно-матеріальних цінностей на підставі накладної РН-00055 від 14.11.07 р. в сумі 3 488,40 грн. та РН-000070 від 28.12.07 р., а тому сума боргу, що визнана відповідачем відповідно збільшилась на 60 893,40 грн. (а.с. 62 том 3).

Також в судовому засіданні 21.11.08 р. представник відповідача подав до суду заяву, в якій зазначив, що з урахуванням наданих позивачем доказів визнає борг в сумі 499 902,54 грн., а в сумі 775 385,70 грн. борг заперечує.

Дослідивши матеріали справи, надані сторонами докази, заслухавши пояснення представників сторін, господарський суд встановив наступні обставини.

20.08.2006 р. між сільськогосподарським підприємством товариством з обмеженою відповідальністю "Зайковського" (далі - Підрядник або Відповідач) та товариством з обмеженою відповідальністю "Престиж Торг" (далі - ТОВ "Престиж Торг") укладено договір підряду № 5-П на вирощування цукрового буряка (далі - Договір а.с. 14-15 том 1).

25.08.2006 р. між ТОВ "Престиж Торг" та товариством з обмеженою відповідальністю "Сальковська Зоря" (далі - ТОВ "Сальковська Зоря" або Замовник) укладено договір № 1 про заміну кредитора у зобов'язані (а.с. 16 том 1) по Договору, відповідно до якого кредитором у зобов'язанні по передачі результату виконаних робіт (цукрового буряку) стало ТОВ "Сальковська Зоря" або Позичвач).

За своєю правовою природою Договір належить до договорів, правовідносини за яким регулюються положеннями глави 61 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ст. 837 Цивільного кодексу України, за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов"язується на свій ризик виконати певну роботу заз завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов"язується прийняти та оплатити виконану роботу.

На підтвердження виконання зобов'язань за Договором Позивач надав до суду: накладні про отримання Відповідачем товарно-матеріальних цінностей (далі - ТМЦ) та відповідні до них довіреності, видані Відповідачем на отримання товару у Позивача (а.с. 17-51, 94-118 том 1 ), акти здачі-приймання робіт (а.с. 52, 53 том 1, а.с. 11, 12 том 3), платіжні доручення про сплату коштів та видаткові касові ордера (а.с. 54-69, 70-72 том 1) .

В позові Позивач стверджує, що поставив Відповідачу ТМЦ на загальну суму 871 655, 27 грн., виконано та здано Відповідачу роботи на суму 305 456,78 грн. та перераховано та надано грошових коштів на суму 213 115, 00 грн., а всього на суму 1 390 227,05 грн.

Згідно поворотних накладних №№ ВН-0000002 від 03.05.07 р., ВН-0000003 від 07.07.07 р., прибуткових накладних №№ ПН-0000532 від 10.08.07 р., ПН-0000506 від 14.11.07 р. Відповідач поставив Позивачу цукровий буряк та повернув ТМЦ на загальну суму 114 960 ,81 грн., решту частину зобов'язань за Договором Відповідач не виконав, заборгованість склала 1 275, 288,24 грн.

З наданих до господарського суду в якості доказів накладних господарський суд встановив, що дійсно Відповідачем на підставі Договору згідно виданих Відповідачем довіреностей отримано ТМЦ на суму 494 244, 85 грн., що стосується отримання Відповідачем ТМЦ на решту суму, а саме 377 410, 42 грн., надані Позивачем докази не підтверджують виконання Позивачем взятих на себе саме на підставі Договору зобов'язань, враховуючи наступне (а.с. 18-51 том 1, а.с. 40-106 том 2).

Відповідно до п. 1.3 Договору, Замовник взяв на себе зобов'язання надавати товариний кредит Підряднику паливно-мастильними матеріалами, засобами захисту росли, мінеральними добривами, насінням та іншим, який буде врахований на підставі документів обліку, при визначенні вартості товарно-матеріального вкладу в грошовому обчислені сторін в ході виконання договірних зобов'язань. Повернення товарного кредиту здійснюється по завершенню технологічного процесу цукровим буряком з урахуванням кредиту (а.с. 14 том 1).

Надані Позивачем до суду накладні щодо отримання Відповідачем ТМЦ на суму 377 410,42 грн. не стосуються виконання сторонами, зокрема Замовником зобов'язань, взятих на себе відповідно до умов Договору, оскільки ТМЦ отриманні на підставі вказаних накладних не стосуються предмету Договору та не відповідають суті взятих на себе сторонами Договору зобов'язань.

Відповідно до ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтвердженні певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Позивач не довів суду належними доказами те, що Відповідачем на підставі наданих до суду накладних згідно Договору отримано ТМЦ на загальну суму 871 655, 27 грн., у зв'язку з чим доводи Позивача в цій частині є безпідставними.

Що ж стосується тверджень Позивача про передачу Відповідачу робіт, виконаних Позивачем на підставі Договору та згідно наданих до суду актів здачі-приймання робіт №№ ОУ-0000004 від 02.04.07 р., ОУ-0000035 від 14.08.07 р., ОУ-0000052 від 15.11.07 р. та ОУ-0000018 від 28.05.07 р., господарський суд дійшов висновку, що вказані акти свідчать лише про отримання відповідачем робіт, виконаних Позивачем, однак дані акти не містять будь-якого посилання на Договір, який є підставою пред'явлених Позивачем вимо.

Крім того, зміст вище вказаних актів позбавляє можливості зробити висновки про те, на яких саме земельних ділянках вказані в актах роботи взагалі були проведені (відсутні номера полів, перелік яких містить п. 1.2.1. Договору); де саме земельні ділянки знаходяться, а також не вказана вартість таких робіт на 1 га.

А тому, враховуючи вищенаведене, безпідставними є посилання Позивача на акти здачі-приймання, як на доказ виконання Позивачем взятих на себе зобов'язань на підставі Договору.

Отже, надані до суду Позивачем акти здачі-приймання робіт не належить до належних та допустимих доказів в розумінні ст.ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України, а тому не можуть бути прийняті господарським судом на підтвердження доводів Позивача.

Що ж стосується доводів Позивача про отримання Відповідачем грошових коштів на загальну суму 213 115,00 грн. на підставі Договору, згідно платіжних доручень, на які в позові посилається Позивач, господарський суд вважає, що дані доводи є доведеними лише в частині отримання Відповідачем грошових коштів на суму 19 000,00 грн., де призначення платежу в платіжних дорученнях від 22.06.07 р. в сумі 15 000 грн. та від 04.07.07 р. в сумі 4.000 грн. вказує на Договір, на підставі якого Позивачем пред'явлено позовні вимоги, а саме догововір № 5п від 20.08.06 р. (а.с. 55, 56 том 1).

В решті частини доводи Позивача про отримання відповідачем грошових коштів в сумі 194 115, 00 грн. є безпідставними, з огляду на те, що платіжні доручення про отримання Відповідачем грошових коштів, а також видаткові касови ордера на загальну суму 194 115,00 грн., в призначеннях платежу не містять посилання на Договір, а тому не є належним доказом на підтвердження доводів Позивача (а.с.57-69, 70-72 том 1).

Отже, лише частково знайшли своє підтвердження доводи Позивача, якими останній обґрунтовує свої вимоги і які підтверджені належними доказами.

Так господарський суд встановив, що на підставі Договору за накладними, а саме викладеними у позовній заяві та вказані за порядковими номерами 1, 3-6, 8-10, 12, 14, 16-18, 20-24, 27-28, 31-, 33, 35, 37 (а.с. 61 -62 том 3) та відповідно до виданих довіреностей Відповідачем отримано ТМЦ на суму 494 244,85 грн. та грошових коштів в сумі 19 000, 00 грн., що зазначені в позовній заяві за порядковими номерами 4, 5 (а.с. 62-63 том 3), а всього на суму 513 244, 85 грн.

Оскільки Відповідач частково розрахувався з Позивачем, що визнають обидві сторони, а саме в сумі 114 960,81 грн., шляхом передачі Відповідачем у власність Позивачу згідно поворотної накладної ВН-0000002 від 03.05.07 р., поворотної накладної ВН-0000003 від 07.07.07 р., прибуткової накладної ПН-0000532 від 10.08.07 р. та прибуткової накладної ПН-0000506 від 14.112007 р. цукрового буряку та повернення ТМЦ на загальну суму 114 960,81 грн.

Решта сума, яка підлягає до стягнення з Відповідача становить 398 284,04 грн.

Відповідно до ст. 224 Господарського кодеексу України, учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов"язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб"єкту права або законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов"язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Згідно ч. 1 ст. 225 Господарського кодексу України, до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються, зокрема, вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства.

Враховуючи те, що для вирощування цукрового буряку Позивач передав Відповідачу ТМЦ, виконав роботи та надав грошові кошти, а Відповідач свої зобов"язання по передачі Позивачу результату виконаних робіт (цукровий буряк) не виконав, Позивач за вирішенням даного спору звернувся до суду з відповідним позовом.

Доводи Позивача про наявність у Відповідача заборгованості в сумі 1 275 288,24 грн. підтвердження не знайшли, оскільки в супереч вимог ст.ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України, Позивачем належні докази на підтвердження викладених в позові доводів та обставнин до суду не надані, у зв"язку з чим господарський суд вважає їх безпідставними і такими, що не підлягають задоволенню.

В задоволенні вимог про стягнення з відповідача збитків в сумі 877 004,20 грн. Позивачу слід відмовити. При цьому Позивач не позбавлений можливості звернутися до суду з позовом про стягнення з Відповідача данної суми заборгованості з інших підстав, ніж викладені в позові, оскільки господарським судом встановлено факт набуття Відповідачем ТМЦ, робіт та грошових коштів, однак з інших підстав, ніж викладені в позові, тобто ті, що не стосуються договору - підряду № 5-П на виконання робіт по вирощуванню цукрового буряка від 20.08.06 р.

Заявою від 21.11.08 р. представник Відповідач заявлений до стягнення борг визнав в сумі 499 902,54 грн., в частині 775 385,70 грн. заперечив (а.с. 64 том 3).

Однак, враховуючи те, що 21.11.08 р. Відповідач подав до суду відзив, в якому визнав пред'явлені Позивачем вимоги в частині стягнення 324 048, 33 грн., допущену Відповідачем арифметичну помилку при підсумку суми поставлених Позивачем ТМЦ на підставі накладних, де замість суми 433 351, 45 грн. Відповідачем помилково зазначено сума 420 009,14 грн., а також визнання представником відповідача в судовому засіданні 21.11.08 р. заборгованості ще на суму 60 893, 40 грн. і яка в позові вказана за порядковими номерами 35 та 37 (а.с. 62 том 3), господарський суд відповідно до ч. 5 ст. 78 Господарського процесуального кодексу України приймає визнання відповідачем позову в редакції заяви від 21.11.08 р. (а.с. 64 том 3) лише в сумі 398 284,04 грн., оскільки Відповідачем помилково у визнану ним суму позову включено також суму 114 960,81 грн., вартість майна якого вже передано Відповідачем Позивачу.

Враховуючи те, що Відповідач до винесення рішення у справі не надав до суду доказів погашення заборгованості за Договором в сумі 398 284,04 грн., позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

В задоволенні вимог про стягнення з відповідача збитків в сумі 877 004,20 грн. Позивачу слід відмовити, у зв"язку з безпідставністю їх пред"явлення.

При цьому господарський суд враховує, що Позивач не позбавлений можливості звернутися до суду з позовом про стягнення з Відповідача вказаної суми заборгованості з інших підстав, ніж викладені в позові, оскільки господарським судом встановлено факт набуття Відповідачем ТМЦ, робіт та грошових коштів, однак з інших підстав, ніж викладені в позові, тобто ті, що не стосуються договору - підряду № 5-П на виконання робіт по вирощуванню цукрового буряка від 20.08.06 р.

На підставі ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, господарські витрати у справі покладаються на відповідача пропорційно розміру задоволених вимог.

Відповідно до ст. 77 Господарського процесуального кодексу України в судовому засіданні 21.11.08 р. оголошувалась перерва до 17 год.

Керуючись ст.ст. 49, 82-85, 116, 117 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Ім. Зайковського" (с. Добрянка, Вільшанського району Кіровоградської області, код 03756477, п/р 260046704 в ОД АППБ "Райфайзенбанк Аваль" м. Кіровоград, МФО 323538, ІПН 25) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Салькова Зоря" (26500, вул. Леніна, 44, смт. Голованівськ Кіровоградської області, код 34163353, п/р , МФО 380805 в АППБ "Райффайзенбанк Аваль" м. Київ, ІПН 41) збитки в сумі 398 284,04 грн., витрати по сплаті державного мита в сумі 3 982,84 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 36,58 грн.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття.

До набрання рішенням законної сили воно може бути оскаржено до Дніпропетровського апеляційного господарського суду в порядку та строк, визначені Господарським процесуальним кодексом України.

Суддя