КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.10.2008                                                                                           № 42/222

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:          Корсака В.А.

суддів:           Авдєєва П.В.

Коршун Н.М.

при секретарі:

За участю представників:

від позивача -не з’явився,

від відповідача -Сенюк О.В. (за довір.),

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "А.С.К."

на рішення Господарського суду м.Києва від 24.06.2008

у справі № 42/222 (Паламар П.І.)

за позовом                               ВАТ "Поліграфкнига" корпоративного підприємства ДАК "Укрвидавполіграфія"

до                                                   Товариство з обмеженою відповідальністю "А.С.К."

третя особа позивача

третя особа відповідача

про                                                  стягнення боргу, неустойки, ціна позову 998801,35 грн.

ВСТАНОВИВ:

На розгляд Господарського суду міста Києва передано позовні вимоги ВАТ "Поліграфкнига" про стягнення з відповідача заборгованості в сумі 998801,35 грн. в зв’язку із невиконанням відповідачем договору № 1 про реструктуризацію заборгованості від 12 березня 2007 р., а також просив стягнути з відповідача 85101,49 грн. – нарахованої пені в зв’язку з допущеним простроченням виконання зобов’язань.

Рішенням господарського суду м. Києва від 24.06.2008 р. у справі №42/222 позов задоволено частково. Присуджено до стягнення з відповідача на користь позивача 988801,35 грн. основного боргу та 85101,49 грн. пені. В іншій частині позову відмовлено.

Відповідач, не погоджуючись з прийнятим рішенням, оскаржив його до суду апеляційної інстанції з мотиву порушення судом першої інстанції норм матеріального й процесуального права.

В апеляційній скарзі відповідач посилається на помилковість висновків суду, оскільки відповідачем було частково погашена заборгованість перед позивачем на суму 88490 грн., що підтверджується наявними в матеріалах справи копіями банківських виписок руху коштів по рахункам відповідача. А тому позовні вимоги підлягають лише частковому задоволенню, з врахуванням сплачених відповідачем коштів.

Учасники були належним чином повідомлені про час та місце судового засідання, про що свідчить наявні в матеріалах справи поштові повідомлення про вручення ухвали суду про порушення провадження. Однак, позивач, наданими йому процесуальними правами щодо прийняття участі в засіданні не скористався, в судове засідання від 13.10.2008 р. не з’явився, про причини своєї неявки суд не повідомив. Судова колегія, заслухавши думку представника відповідача, вважає за можливе розглянути подану апеляційну скаргу за відсутності представника позивача.

Розглянувши у судовому засіданні апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи та зібрані у ній докази, заслухавши пояснення представника відповідача, судова колегія приходить до висновку, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованих висновків та правомірно задовольнив позов частково, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, спір між сторонами виник з приводу невиконання відповідачем, як боржником, зобов’язань за договором № 1 про реструктуризацію заборгованості від 12 березня 2007 р.

Згідно предмету вказаного договору, відповідачем було визнано суму боргу з оплати поліграфічних послуг видання станом на 1 березня 2007 р. у розмірі 988801,35 грн., та прийнято зобов'язання щодо сплати цієї суми двома частками до 1 травня 2007 р. у розмірі 494400 грн., до 20 листопада 2007 р. - 494401,35 грн.

Під час розгляду спору господарським судом було встановлено, що позивачем була допущена описка щодо розміру заявленої заборгованості, і помилково вказано суму до стягнення замість "988801,35 грн." зазначено "998801,35 грн."

За таких обставин колегія вважає, що господарський суд дійшов обґрунтованого висновку, що вимоги про стягнення боргу понад 988801,35 грн. задоволенню не підлягають, оскільки не ґрунтуються на умовах укладеного між сторонами договору. Оскільки відповідачем на час розгляду спору не надано суду доказів щодо належного виконання ним обов’язків за договором про реструктуризацію заборгованості від 12 березня 2007 р., заборгованість не погашено, судова колегія приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення основної заборгованості в сумі 988801,35 грн. заявлено обґрунтовано, і вони підлягають задоволенню у відповідності до вимог ст.ст. 526, 530 ЦК України.

Доводи відповідача щодо неправомірності заявлення позовних вимог, оскільки відповідачем було частково погашено заявлену заборгованість, судовою колегією визнаються безпідставними, та до уваги не приймаються з наступних підстав.

Статтями 33, 34 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Як свідчать матеріали справи, відповідачем в обґрунтування власної позиції подано копії банківських виписок руху коштів по рахункам відповідача, згідно яких як стверджує відповідач, він погасив частково заборгованість перед позивачем на суму 88490 грн.

Дослідивши подані копії банківських виписок, судова колегія приходить до висновку, що вони не можуть вважатися належними доказами виконання відповідачем зобов’язань за договором про реструктуризацію заборгованості від 12 березня 2007 р. в розумінні ст..ст.33-34 ГПК України, оскільки стосуються оплати грошових сум за іншими зобов'язаннями.

Зокрема, згідно призначень платежі були здійснені відповідачем не в рахунок погашення заборгованості за „Договором № 1 про реструктуризацію заборгованості від 12.03.2007 р.”, а „за поліграфічні послуги згідно різних замовлень 2005-2007 років”. Крім того, платежі були здійснені в період з 01.03.2007 р. по 23.06.2008 р. (тобто на час коли вже діяв між сторонами відповідний договір про реструктуризацію боргу – 12.03.2007 р., а також позивач звернувся до господарського суду із відповідним позовом – березень 2008 р.)

Як свідчать матеріали справи, сторонами був визначений в п. 3.1 договору розмір відповідальності в зв’язку з невиконання зобов’язань. Зокрема, в разі несвоєчасного внесення плати за договором, боржник зобов’язаний сплатити на користь кредитора пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла на період, за який нарахована пеня, що нараховується за кожен день прострочення.

За таких обставин, дослідивши наданий розрахунок неустойки, враховуючи встановлений судом факт прострочення виконання відповідачем грошового зобов'язання за договором, колегія вважає, що господарським судом обґрунтовано присуджено до стягнення з відповідача на користь позивача пеню в сумі 85101,49 грн. у відповідності до вимог п. 3.1 договору, ст.ст. 622, 624 ЦК України.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції цілком обґрунтовано задовольнив позов частково. Відповідно оскаржуване рішення відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам справи та зібраним у справі доказам на час його прийняття, підстав для його скасування або зміни не вбачається.

Скаржником доводів позову не спростовано, належних доказів у відповідності до вимог ст.ст.33-34 ГПК України в обґрунтування власної позиції суду не надано, тому апеляційна скарга визнається необгрунтованою, і задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1.          Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю « А.С.К.» залишити без задоволення.

2.          Рішення господарського суду м. Києва від 24.06.2008 р. у справі №42/222 залишити без змін.

3.          Матеріали справи №42/222 повернути до Господарського суду м. Києва.

Головуючий суддя                                                                      Корсак В.А.

Судді                                                                                          Авдєєв П.В.

Коршун Н.М.