ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ
РІШЕННЯ

Від "23" жовтня 2008 р. по справі № 7/86-38

за позовом Державного підприємства «Державний резервний насіннєвий фонд України», м. Київ

до відповідача: товариства з обмеженою відповідальністю «Край», с.Гор’янівка Ківерцівського р-ну

про стягнення 19695 грн.

Суддя Шум М.С.

за участю представників сторін:

від позивача: Козак Н. В., представник (довіреність № 57 від 12.02.2008р.).

від відповідача: Воскобойник Г. М., директор

Відповідно до ст. 20 Господарського процесуального кодексу України представникам сторін було роз’яснено право відводу судді. Відводу судді заявлено не було. В судовому засіданні на підставі ст. 22 ГПК України учасникам судового процесу було роз’яснено їх права та обов’язки. Заяв та клопотань на розгляд господарського суду не поступило.

Суть спору: державне підприємство "Державний резервний насіннєвий фонд України" звернулося з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Край»про стягнення 19695 грн., в т.ч. 15150грн. заборгованості за насіння пшениці першої репродукції сорту «Миронівська 65», та насіння пшениці еліта сорту «Подолянк», поставлене по видатковій накладній №РН-7-12 від 28.09.2006р. згідно договору поставки насіння №7-11 від 28.09.2006р. та 4545грн. штрафу за несвоєчасне проведення розрахунків згідно п.4.2 договору.

Представником відповідач в судовому засіданні подано платіжні доручення які підтверджують сплату 15150грн. заборгованості за насіння пшениці першої репродукції сорту «Миронівська 65», та насіння пшениці еліта сорту «Подолянк», поставлене по видатковій накладній №РН-7-11 від 28.09.2006р. згідно договору поставки насіння №7-12 від 28.09.2006р.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, господарський суд, ВСТАНОВИВ:

28.09.2006р. між Державним підприємством "Державний резервний насіннєвий фонд України" та товариством з обмеженою відповідальністю «Край»був укладений договір поставки насіння №7-11, згідно якого відповідач одержав насіння пшениці першої репродукції сорту «Миронівська 65», та насіння пшениці еліта сорту «Подолянк», поставлене по видатковій накладній №РН-7-11 від 28.09.2006р. на суму 20150грн.

Одержання відповідачем товару стверджується відмітками про одержання на вказаній видатковій накладній та довіреністю ЯКЦ №055962 від 27.09.2006р.

Укладений між сторонами договір предметом судового розгляду не виступав, недійсним судом не визнавався, сторонами розірваний не був, у зв’язку з чим в господарського суду відсутні підстави вважати зазначену угоду недійсною або неукладеною.

Відповідно до ст. 144 Господарського кодексу України, майнові права та майнові обов’язки суб’єктів господарювання виникають з угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, що йому не суперечать.

У відповідності до ст. 173 Господарського кодексу України та ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов’язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов’язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов’язку.

В силу ст.193 ГК України, згідно якої учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Відповідно до п.3.2 договору оплата повинна бути здійснена до 01.09.2007р.

Своє зобов’язання відповідач виконав частково, сплативши 5000грн.

Разом з тим на день розгляду справи заборгованість в сумі 15150 грн. відповідачем була сплачена в повному об’ємі, а тому провадження у справі в частині стягнення 15150грн. основного боргу підлягає припиненню у зв'язку з відсутністю предмету спору відповідно до п. 11 ст. 80 ГПК України

Учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання штрафні санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня) в розмірі, передбаченому законом або договором (ст.ст.230-232 ГК України).

Вимоги позивача щодо стягнення штрафу у розмірі 4545грн. на підставі ст.ст.230-232 та п. 4.2 договору підлягають до задоволенню частково в розмірі 3045 грн., оскільки відповідачем часткову оплату боргу здійснено до подачі позову до суду. В частині стягнення 1500грн. слід відмовити.

Оскільки спір до суду доведений з вини відповідача, витрати по сплаті державного мита та платежу за інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в слід віднести на нього пропорційно до задоволених позовних вимог відповідно до ст.49 ГПК України.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 144, 173, 193, 230-232 Господарського кодексу України, ст. 526 Цивільного кодексу України, ст.ст. 44, 49, п. 1-1 ст. 80, ст.ст. 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Край»(Волинська обл., Ківерцівський район, с. Гор’янівка, ) на користь Державного підприємства «Державний резервний насіннєвий фонд України»(м. Київ, вул.. Ямська, 32, ) 3045 грн. штрафу 30 грн. 45 коп. в повернення витрат по сплаті державного мита та 18 грн. 25 коп. в повернення витрат по оплаті інформаційно-технічного забезпечення судового процесу.

3. В частині стягнення 15150 грн. заборгованості провадження у справі припинити.

4. В стягненні 1500 грн. штрафу відмовити.

Суддя                                                     М.С. Шум