ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 серпня 2008 р.

№
35/439

Вищий
господарський суд  України у
складі колегії  суддів:

Муравйов
О. В. -головуючий Полянський А. Г. Коробенко Г. П.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні касаційну скаргу

Суб'єкта підприємницької діяльності
-фізичної особи ОСОБА_1

на
рішення   та постанову Господарського суду
міста Києва від 27.02.2007 року Київського апеляційного господарського суду
від 05.05.2008 року

у
справі

№ 35/439
Господарського суду міста Києва

за
позовом

Суб'єкта
підприємницької діяльності -фізичної особи ОСОБА_1

до  Суб'єкта підприємницької діяльності -фізичної
особи ОСОБА_2

про

визнання
недійсним договору

За
участю представників сторін:
від позивача: від відповідача:

ОСОБА_3. дов. від 15.05.2007 року не
з'явились

В С Т А Н О В И В:

Суб'єкт
підприємницької діяльності -фізична особа ОСОБА_1 звернулась до Господарського
суду міста Києва з позовом до Суб'єкта підприємницької діяльності -фізичної
особи ОСОБА_2 про визнання договору та акта прийому-передачі недійсними.

Рішенням
Господарського суду міста Києва від 27.02.2007 року по справі № 35/439 (суддя
Літвінова М. Є.), залишеним без змін постановою Київського апеляційного
господарського суду від 05.05.2008 року по справі № 35/439 (головуючий суддя
Ропій Л. М., судді Буравльов С. І., Калатай Н. Ф.), в задоволенні позовних
вимог Суб'єкта підприємницької діяльності -фізичної особи ОСОБА_1. відмовлено.

Суб'єкт
підприємницької діяльності -фізична особа ОСОБА_1 звернулася до Вищого
господарського суду України з касаційною скаргою на рішення Господарського суду
міста Києва від 27.02.2007 року та постанову Київського апеляційного
господарського суду від 05.05.2008 року по справі № 35/439, в якій стверджує
про порушення судами першої та апеляційної інстанції норм матеріального права,
у зв'язку з чим просить скасувати оскаржені рішення та постанову і прийняти нове
рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Відзив
на касаційну скаргу не надходив, що не перешкоджає її розгляду по суті.

Представник
відповідача в судове засідання касаційної інстанції не з'явився, хоча про дату,
час та місце розгляду скарги повідомлений заздалегідь належним чином.

Враховуючи
особливості розгляду справи в касаційній інстанції, передбачені ст. ст. 1115,
1117 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів
вважає за можливе розглянути справу за наявними матеріалами без участі
представника відповідача.

За
згодою представника позивача в судовому засіданні 26.08.2008 року оголошена
вступна та резолютивна частини постанови Вищого господарського суду України.

Склад
суду змінений відповідно до розпорядження Заступника Голови Вищого господарського
суду України.

Заслухавши
суддю-доповідача, пояснення представника позивача, перевіривши наявні матеріали
справи на предмет правильності юридичної оцінки обставин справи та повноти їх
встановлення в рішенні у даній справі, колегія суддів дійшла наступного
висновку.

Відповідно
до вимог статей 108, 1117 Господарського процесуального кодексу
України Вищий господарський суд України переглядає за касаційною скаргою
(поданням) рішення місцевих господарських судів та постанови апеляційних
господарських судів та на підставі встановлених фактичних обставин справи
перевіряє застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального
і процесуального права.

Підставою
для скасування або зміни рішення місцевого чи апеляційного господарського суду
або постанови апеляційного господарського суду є порушення або неправильне
застосування норм матеріального чи процесуального права.

Судами
встановлено, що відповідно договору суборенди № 04/5с від 18.12.2003 року
Суб'єкт підприємницької діяльності -фізична особа ОСОБА_2(орендар), передає, а
Суб'єкт підприємницької діяльності -фізична особа ОСОБА_1 (суборендар), приймає
в строкове платне користування нежитлове приміщення у торговому центрі, який
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1

В п.
2.2 договору визначено строк суборенди: з моменту підписання акту
передання-прийняття приміщення до 31.12.2004 року.

Згідно
з п. 3.1 договору № 04/5с орендна плата сплачується орендарем у розмірі 3
510,00 грн. без ПДВ за місяць.

До
договору складено два додатки: додаток № 1 - поверховий план та додаток № 2
-акт передання-прийняття приміщення від 31.03.2004 року, згідно із п. 1 якого
відповідач передав, а позивач прийняв у суборенду нежитлове приміщення
загальною площею 9 кв. м на 1 поверсі торгового центру, розташованого АДРЕСА_1

Судами
встановлено, що відповідно до висновку № 8052 від 05.11.2007 року
судово-почеркознавчої експертизи, складеним експертом Київського
науково-дослідного інституту судових експертиз, підписи від імені ОСОБА_1
електрофотографічне зображення яких міститься у графі "Суборендар" на
останньому аркуші у ксерокопії договору суборенди № 04/5с від 18.12.2003 року і
у ксерокопії акту приймання-передання приміщення від 31.03.2004, а також нижче
тексту на кожній з шести сторінок ксерокопії цього договору, виконані не
ОСОБА_1

Судами
також встановлено, що згідно довідки від 09.04.2008 року про підтвердження
надходження грошових коштів у розмірі 3 510,00 грн. від позивача у квітні 2004
року, копії квитанцій про сплату єдиного податку з фізичних осіб СПД за квітень
-липень 2004 року, копії звітів відповідача державній податковій інспекції,
книгу обліку доходів та витрат, які ведуть громадяни -суб'єкти підприємницької
діяльності протягом календарного року, для огляду та витяг із цієї книги за
період з 02.02.2004 року по 05.05.2004 року.

Листом
Товариства з обмеженою відповідальністю "О.М.С." № 02/05-02 від
05.02.2007 року повідомлено, що товариство є балансоутримувачем приміщення по
АДРЕСА_1 та про те, що на підставі договору суборенди № 04/5с відповідачем було
передане приміщення в суборенду позивачеві та останній користувався приміщенням
з 01.04.2004 року по 27.05.2004 року

Пунктом
3.5 договору № 04/5с погоджено умову про те, що для забезпечення виконання
позивачем зобов'язань по оплаті платежів, передбачених договором, або можливих
збитків, завданих ним приміщенню чи відповідачу, позивач сплачує відповідачу
депозитну суму, рівну розміру орендної плати за два місяці; протягом строку
суборенди депозитна сума індексації не підлягає та проценти на неї не
нараховуються; депозитна сума сплачується позивачем протягом п'яти днів з
моменту підписання договору.

Рішенням
Господарського суду міста Києва від 01.09.2004 року по справі № 2/334 за
позовом Суб'єкта підприємницької діяльності -фізичної особи ОСОБА_2 до Суб'єкта
підприємницької діяльності -фізичної особи ОСОБА_1 про стягнення 9 620,20 грн.
заборгованості за користування орендованим приміщенням та пені за прострочку
платежу згідно з договором суборенди офісу № 04/5с від 18.12.2003 встановлено,
що відповідач сплатив частину депозитної суми у розмірі 3 510,00 грн., з якої
позивач на день винесення рішення утримав заборгованість з орендної плати, з
урахуванням погашення частини заборгованості за рахунок депозитної суми
заборгованість з орендної плати за травень поточного року склала 2 833,26 грн.

Апеляційним
господарським судом встановлено, що згідно книги обліку доходів та витрат, яку
ведуть громадяни -суб'єкти підприємницької діяльності протягом календарного
року, яка оформлена та велася відповідачем відповідно до Порядку ведення книги
обліку доходів і витрат, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України
від 26.09.2001 № 1269, сума 3 510 грн. була одержана відповідачем 01.04.2004
року.

В п.
2.2 договору № 04/5с зазначено, що строк суборенди настає з моменту підписання
акту передання-прийняття приміщення до 31.12.2004 року.

Судами
встановлено, що відповідно додатку № 2 до договору № 04/5с, акт
передання-прийняття приміщення складено 31.03.2004 року. Отже строк суборенди
приміщення настав 31.03.2004 року..

Статтею
241 ЦК України передбачено, що правочин, вчинений представником з перевищенням
повноважень, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов'язки особи, яку
він представляє, лише у разі наступного схвалення правочину цією особою;
правочин вважається схваленим зокрема у разі, якщо особа, яку він представляє,
вчинила дії, що свідчать про прийняття його до виконання; наступне схвалення
правочину особою, яку представляють, створює, змінює і припиняє цивільні права
та обов'язки з моменту вчинення цього правочину.

Суди
дійшли висновку, що оскільки сплата позивачем 01.04.2004 року частини
депозитної суми у розмірі 3 510,00 грн. є діями позивача по виконанню договору
№ 04/05с, тобто зазначена дія позивача є наступним схваленням договору № 04/5с
від 18.12.2003 року та акту передання-прийняття приміщення від 31.03.2004, то
відповідно до ст. 241 ЦК України договір № 04/5с є дійсним з моменту його
укладення та акт передання-прийняття приміщення від 31.03.2004 року створює
цивільні права та обов'язки за договором суборенди № 04/5с відповідно до умов,
погоджених цим договором.

Зазначений
висновок зроблений на підставі оцінки наявних в справі доказів в їх сукупності.

Виходячи
із встановлених судами обставин справи, норми матеріального права до позовних
вимог про визнання договору недійсним застосовані вірно.

За
таких обставин підстав для скасування чи зміни рішення місцевого господарського
суду та постанови апеляційної інстанції в цій частині не вбачає.

Що
стосується позовної вимоги про визнання недійсним акта прийому-передачі
приміщення від 31.03.2004 року, то в цій частині суди першої та апеляційної
інстанцій не врахували положення ст. 12 ГПК України і безпідставно розглянули
позовну вимогу по суті, оскільки виходячи із положень зазначеної норми
процесуального права спори про визнання актів прийому-передачі не підвідомчі
господарським судам.

По
своїй правовій природі акт приймання-передачі не є правочином, а відповідно до
ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в
Україні" є первинним бухгалтерським документом, який засвідчує певні
обставини. Отже, такий акт не може бути самостійним предметом позовних вимог,
оскільки в разі заперечення стороною викладених в ньому відомостей судами
досліджується питання існування чи неіснування зазначених в ньому господарських
операцій.

За
таких обставин провадження в частині визнання недійсним акта прийому-передачі
приміщення від 31.03.2004 року слід припинити на підставі п. 1 ст. 80 ГПК
України.

Враховуючи
викладене, касаційна скарга підлягає задоволенню частково.

Керуючись
ст. 1115, 1117, 1119, 11111
Господарського процесуального кодексу України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну
скаргу Суб'єкта підприємницької діяльності -фізичної особи ОСОБА_1 задовольнити
частково.

Постанову
Київського апеляційного господарського суду від 05.05.2008 року по справі №
35/439 та рішення Господарського суду міста Києва  від 27.02.2007 року по справі № 35/439
скасувати в частині відмови в задоволенні позову про визнання акта
прийому-передачі приміщення від 31.03.2004 року недійсним.

В цій
частині провадження у справі припинити.

В
іншій частині постанову Київського апеляційного господарського суду від
05.05.2008 року по справі № 35/439 та рішення Господарського суду міста
Києва  від 27.02.2007 року по справі №
35/439 залишити без змін.

Головуючий   суддя
О. В. Муравйов

Судді
А. Г. Полянський

Г. П. Коробенко