ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

15.07.2008                                                                                Справа №14/276

м. Полтава

за позовом Полтавське обласне відділення Фонду України соціального захисту інвалідів, вул. Зигіна, 1, м. Полтава, 36014

до Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю імені Шевченка, с. Лютенька, Гадяцький район, Полтавська область, 37353

про стягнення 65251,28 грн.

Суддя: Тимченко Б.П.

Секретар судового засідання: Скок І.А.

Представники:

від позивача: Ляпота І.М., довіреність № 04-420/3518 від 26.12.2007 р.

від відповідача: Стребко В.І., довіреність № 129 від 07.07.2008 р.

Справа прийнята до розгляду суддею Тимченко Б.П. після зміни складу суду ухвалою заступника голови господарського суду від 14.07.2008 р.

Суть спору: Розглядається позовна заява Полтавського обласного відділення Фонду України соціального захисту інвалідів до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю імені Шевченка про стягнення 65251,28 грн., в тому числі адміністративно-господарських санкцій в розмірі 63846,58 грн. та пені за порушення термінів сплати адміністративно-господарських санкцій в розмірі 1404,70 грн.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги з мотивів, зазначених в позовній заяві.

Відповідач позов не визнає, прохає відмовити в задоволенні позовних вимог так, як вони є незаконними та необґрунтованими.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників сторін, суд встановив:

Згідно ст. 19 Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні" від 21.03.1991р. № 875-ХП (в редакції станом від 31.12.2005 року) для підприємств (об"єднань), установ, організацій від форми власності і господарювання встановлюється норматив робочих місць для забезпечення працевлаштування інвалідів у розмірі чотирьох відсотків від середньооблікової чисельності штатних працівників облікового складу за рік, а якщо працює від 8 до 25 осіб - у кількості одного робочого місця.

Підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій інвалідів, фізичні особи, які використовують найману працю, самостійно розраховують кількість робочих місць для працевлаштування інвалідів відповідно до нормативу, встановленого ч. 1 ст. 19 Закону і забезпечують працевлаштування інвалідів.

Відповідно до ст.20 вказаного Закону підприємства (об"єднання), установи і організації незалежно від форми власності і господарювання де кількість працюючих інвалідів менша, ніж установлено нормативом, передбаченим ч. 1 ст. 19 цього Закону, щороку сплачують відповідним відділенням Фонду соціального захисту інвалідів штрафні санкції, сума яких визначається в розмірі середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві (в об"єднанні), в установі, організації за кожне робоче місце, не зайняте інвалідом.

Для підприємств (об"єднань), установ і організацій незалежно від форми власності та господарювання, на яких працює від 8 до 15 осіб, розмір штрафних санкцій за робоче місце, не зайняте інвалідом, визначається у розмірі половини середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, в установі, організації, у тому числі підприємстві, організації громадських організацій інвалідів, у фізичної особи, яка використовує найману працю.

У відповідності до ч. 2 ст. 20 Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні" порушення термінів сплати адміністративно-господарських санкцій тягне за собою нарахування пені. Пеня обчислюється виходячи з 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, що діяла на момент сплати, нарахованої на повну суму недоїмки за ввесь її строк.

Як свідчать матеріали справи, відповідач на виконання п. 14 Положення про робоче місце інваліда і про порядок працевлаштування інваліда, затвердженого постановою КМУ від 03.05.1995р. №314 інформував Гадяцький центр зайнятості про наявність вакантних посад для працевлаштування інвалідів (за формою №3-ПН), докази знаходяться в матеріалах справи.

Частиною 1 ст. 18 Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні" передбачено, що працевлаштування інвалідів здійснюється органами Міністерства праці України, Міністерства соціального захисту населення України, місцевими радами, громадськими організаціями інвалідів.

Аналіз положень вказаного Закону дає підстави для висновку про те, що обов"язок підприємства щодо створення робочих місць для інвалідів не супроводжується його обов"язком підбирати й працевлаштовувати інвалідів на створені робочі місця. Такий обов"язок покладається на органи працевлаштування, що перелічені в ч. 1 ст. 18 цього Закону. Це підтверджується і змістом Положення про робоче місце інваліда і про порядок працевлаштування інваліда, затвердженого постановою КМУ від 03.05.1995р. №314. Зокрема, згідно абзацу другого пункту третього Положення завданням Фонду є здійснення контролю за додержанням підприємствами нормативів робочих місця для забезпечення працевлаштування інвалідів.

Відповідач вжив передбачених законодавством заходів по створенню робочих місць для працевлаштування інвалідів згідно встановленого нормативу. Доказів направлення відповідачеві вище названими органами інвалідів для працевлаштування, доказів того, що інваліди самі зверталися до відповідача, а відповідач їх не працевлаштував, господарському суду не надано.

З огляду на вище викладене, відсутні підстави для задоволення позову, так як відповідач створив робочі місця для працевлаштування інвалідів та інформував про наявність вакантних місць відповідні органи.

Отже, позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд –

П О С Т А Н О В И В :

У позові відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений Кодексом адміністративного судочинства, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду.

Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Заява про апеляційне оскарження подається протягом десяти днів з дня її проголошення. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя                                                                       Тимченко Б.П