ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

"31" жовтня 2008 р. Справа № А20/238-08

Господарський суд Київської області у складі судді Бабкіної В.М., розглянувши справу

за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю «Корнелія»

до

Бориспільської об’єднаної державної податкової інспекції

про

скасування рішення

секретар судового засідання: Павленко О.Є.

за участю представників:

від позивача

Шевчук Б.Б., довір. № 01/08 від 10.01.2008 р.

від відповідача

Коноваленко І.М., довір. № 119/10 від 15.01.2008 р.

На підставі ч. 3 ст. 160 КАС України в судовому засіданні 31.10.2008 р. о 11 год. 40 хв. проголошено вступну та резолютивну частини постанови. Виготовлення постанови у повному обсязі відкладено на 05.11.2008 р., про що повідомлено сторін після проголошення вступної та резолютивної частини постанови.

Обставини справи:

До господарського суду Київської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Корнелія»(далі - позивач) до Бориспільської об’єднаної державної податкової інспекції Київської області (далі - відповідач). З урахуванням поданих ТОВ «Корнелія»уточнень позовні вимоги становить скасування рішень Бориспільської ОДПІ № /0 від 25.02.2008 р. та від 04.08.2008 р. № /3 в частині нарахованих позивачеві штрафних (фінансових) санкцій за порушення норм регулювання обігу готівки у розмірі 60212,38 грн.

Позивач обґрунтовує свої позовні вимоги тим, що підставою для застосування штрафних (фінансових) санкцій податковою інспекцією визначено перевищення ліміту залишку готівки в касі у червні, серпні, вересні 2005 р., липні 2006 р., березні 2007 р. та несвоєчасне оприбуткування готівки в касі товариства у жовтні 2006 р., в той час як згідно з вимогами ст. 250 Господарського кодексу України адміністративно-господарські санкції можуть бути застосовані до суб’єкта господарювання протягом шести місяців з дня виявлення порушення, але не пізніш як через один рік з дня порушення цим суб’єктом встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності.

Щодо перевищення ліміту залишку готівки в касі 31.03.2007 р. на суму 2387,02 грн. позивач зазначає про те, що зазначена сума не вважається понадлімітною, оскільки була здана до установи банку наступного робочого дня –01.04.2007р.

У зв’язку з викладеним позивач вважає, що штрафні (фінансові) санкції на суму 60212,38 грн. застосовані Бориспільською ОДПІ до ТОВ «Корнелія»безпідставно.

Відповідач у запереченнях на позовну заяву вказує на те, що в ході проведення документальної перевірки було виявлено факт неоприбуткування підприємством в порушення вимог Положення про ведення касових операцій у національній валюті України готівкових коштів та перевищення встановлених лімітів залишку готівки в касі товариства.

У зв’язку з викладеним відповідач вважає правомірним застосування до позивача штрафних (фінансових) санкцій на підставі статті 1 Указу Президента України «Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки».

У судових засіданнях 29.08.2008 р., 12.09.2008 р., 10.10.2008 р., 24.10.2008 р., 31.10.2008 р. представник позивача позовні вимоги підтримав, представники відповідача в судових засіданнях проти позову заперечували.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін, суд

встановив:

Бориспільською об'єднаною державною податковою інспекцією було проведено в період з 12.01.2008 р. по 06.02.2008 р. виїзну планову перевірку товариства з обмеженою відповідальністю «Корнелія»з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.04.2005 р. по 30.09.2007 р., за результатами якої був складений акт № 48/23-1/20582375 від 12.02.2008 р.

На підставі вказаного акта Бориспільською ОДПІ було прийнято рішення від 25.02.2008 р. № /0 про застосування штрафних (фінансових) санкцій, яким згідно ст. 1 Указу Президента України «Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки»ТОВ «Корнелія»були нараховані штрафні санкції у розмірі 116 927,22 грн.

Не погоджуючись з рішенням, товариство подало скаргу до Державної податкової адміністрації в Київській області. Рішенням від 07.05.2008 р. № 523/10/25-017/60-339 про результати розгляду скарги ДПА в Київській області скасувала рішення відповідача від 25.02.2008 р. № /0 в частині 56714,84 грн. застосованої штрафної (фінансової) санкції, а в іншій частині залишила рішення без змін.

Таким чином, на дату звернення ТОВ «Корнелія» з даним позовом, з урахуванням рішення Державної податкової адміністрації в Київській області від 07.05.2008 р. № 523/10/25-017/60-339 про результати розгляду скарги, рішення відповідача від 25.02.2008 р. №/0 є чинним в частині застосування штрафної (фінансової) санкції у розмірі 60212,38 грн.

Скасування рішення Бориспільської ОДПІ в цій частині і є предметом даного адміністративного позову.

Як вбачається з акта перевірки, підставою для застосування штрафних (фінансових) санкцій є перевищення позивачем ліміту залишку готівки в касі: 31.08.2005 р. - на 676 грн.; 30.09.2005 р. - на 6767 грн.; 30.06.2006 р. - на 4770,41 грн.; 31.07.2006 р. - на 1581,08 грн.; 31.03.2007 р. - на 2387,02 грн., а також (з урахуванням рішення ДПА в Київській області від 07.05.2008 р. № 523/10/25-017/60-339 про результати розгляду скарги) несвоєчасне оприбуткування товариством готівку 09.10.2006р. в сумі 5609,96 грн.

Статтею 238 Господарського кодексу України встановлено, що за порушення встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності до суб'єктів господарювання можуть бути застосовані уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування адміністративно-господарські санкції, тобто заходи організаційно-правового або майнового характеру, спрямовані на припинення правопорушення суб'єкта господарювання та ліквідацію його наслідків.

Відповідно до ст. 239 ГК України органи державної влади та органи місцевого самоврядування відповідно до своїх повноважень та у порядку, встановленому законом, можуть застосовувати до суб'єктів господарювання адміністративно-господарські санкції, до яких належить адміністративно-господарський штраф.

Згідно зі ст. 250 цього кодексу адміністративно-господарські санкції можуть бути застосовані до суб'єкта господарювання протягом шести місяців з дня виявлення порушення, але не пізніш як через один рік з дня порушення цим суб'єктом встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності, крім випадків, передбачених законом.

Статтею 241 ГК України передбачається, що адміністративно-господарський штраф - це грошова сума, що сплачується суб'єктом господарювання до відповідного бюджету у разі порушення ним встановлених правил здійснення господарської діяльності.

При цьому згідно з частиною другою ст. 241 ГК України перелік порушень, за які з суб'єкта господарювання стягується штраф, розмір і порядок його стягнення визначаються законами, що регулюють податкові та інші відносини, в яких допущено правопорушення.

Заперечуючи проти застосування до зазначених в акті перевірки порушень строків, передбачених ст. 250 ГК України, відповідач зазначає про те, що штрафні (фінансові) санкції застосовані до ТОВ «Корнелія»на підставі ст. 1 Указу Президента України «Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки», який не є законом.

При цьому податкова інспекція посилається на те, що відповідно до пункту 4 рішення Конституційного Суду України у справі за конституційним поданням Вищої ради юстиції щодо офіційного тлумачення положень абзаців другого, третього пункту 1 частини першої статті 150 Конституції України від 27 березня 2002 року № 7-рп/2002 стаття 106 Конституції України закріпила конкретний перелік повноважень Президента України, який на основі та на виконання Конституції і законів України видає обов'язкові до виконання на території України укази і розпорядження. За юридичними ознаками ці акти глави держави можуть мати як нормативно-правовий, так і індивідуально-правовий характер. Виходячи зі змісту статті 106, частини другої статті 147, частини першої статті 150, статті 152 Конституції України Конституційний Суд України дійшов висновку, що укази і розпорядження Президента України є правовими актами.

Тобто, на думку відповідача, Указ Президента України «Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки»є правовим актом, обов'язковим до виконання на території України, але оскільки він не належить до законодавчих актів, то штрафні санкції, передбачені цим Указом, не відносяться до адміністративно-господарських санкцій, визначених Господарським кодексом України, а тому на них не поширюються строки застосування адміністративно-господарських санкцій, визначені зазначеним кодексом.

Суд вважає за необхідне зазначити про те, що посилання Бориспільської ОДПІ на висновки Конституційного Суду України щодо повноважень Президента України та характеру прийнятих ним актів, виходячи з приписів статті 106, частини другої статті 147, частини першої статті 150, статті 152 Конституції України, а саме що укази і розпорядження Президента України є правовими актами, не можуть братися в даному випадку до уваги, оскільки Указ Президента України «Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки»№436/95 був виданий 12 червня 1995 року до прийняття Конституції України.

Разом з тим, згідно зі ст. 25 Конституційного договору між Верховною Радою України та Президентом України «Про основні засади організації функціонування державної влади і місцевого самоврядування в Україні на період до прийняття нової Конституції України»від 08.06.1995 р. Президент України в межах своїх повноважень видає укази і розпорядження, які є обов'язковими до виконання на всій території України, дає їх тлумачення. Президент України видає укази з питань економічної реформи, не врегульованих чинним законодавством України, які діють до прийняття відповідних законів.

Згідно з рішенням Конституційного Суду України від 09.07.1998 р. №12-рп/98 у справі за конституційним зверненням Київської міської ради професійних спілок щодо офіційного тлумачення частини третьої статті 21 Кодексу законів про працю України (справа про тлумачення терміну «законодавство») термін «законодавство», що вживається у частині третій статті 21 Кодексу законів про працю України щодо визначення сфери застосування контракту як особливої форми трудового договору, треба розуміти так, що ним охоплюються закони України, чинні міжнародні договори України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, а також постанови Верховної Ради України, укази Президента України, декрети і постанови Кабінету Міністрів України, прийняті в межах їх повноважень та відповідно до Конституції України і законів України.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що Указ Президента України «Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки», прийнятий у відповідності до Конституційного договору, є законодавчим актом, що діє до прийняття відповідного закону.

Відповідно, встановлені цим Указом штрафи є адміністративно-господарськими санкціями у розумінні ст.ст. 238, 239 Господарського кодексу України, і мають застосовуватись з дотриманням строків, передбачених ст. 250 ГК України, а саме протягом шести місяців з дня виявлення порушення, але не пізніш як через один рік з дня порушення цим суб'єктом встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності, крім випадків, передбачених законом.

У зв’язку з цим застосування Бориспільською ОДПІ у 2008 році до відповідача штрафних (фінансових) санкцій за перевищення ліміту залишку готівки в касі 31.08.2005 р. - на 676 грн.; 30.09.2005 р. - на 6767 грн.; 30.06.2006 р. - на 4770,41 грн.; 31.07.2006 р. - на 1581,08 грн. та несвоєчасне оприбуткування до каси готівки 09.10.2006 р. - в сумі 5609,96 грн. знаходиться за межами строку притягнення до відповідальності суб’єкта господарювання, встановленого статтею 250 ГК України.

З приводу застосування штрафних санкцій за перевищення ліміту залишку готівки в касі 31.03.2007 р. на суму 2387,02 грн. слід зазначити наступне.

З акта перевірки вбачається, що 31.03.2007 р. при ліміті залишку готівки в касі у розмірі 8615 грн. фактично у касі ТОВ «Корнелія»знаходилось 11002,02 грн.

Згідно з приписами п. 5.1 ст. 5 Положення про ведення касових операцій у національній валюті України, затвердженого постановою Правління НБУ від 15.12.2004 р. № 637, строки здавання підприємствами готівкової виручки (готівки) для її зарахування на рахунки в банках визначаються підприємством і встановлюються за погодженням з відповідним банком (у якому відкрито рахунок підприємства, на який зараховуються кошти) відповідно до таких вимог: для підприємств, у яких час закінчення робочого дня (зміни), що встановлений правилами внутрішнього трудового розпорядку і графіками змінності відповідно до законодавства України, не дає змогу забезпечити здавання готівкової виручки (готівки) в день її надходження, - наступного за днем надходження готівкової виручки (готівки) до каси дня.

Представником ТОВ «Корнелія»було надано суду пояснення, що згідно з встановленим графіком роботи АЗС позивача працює цілодобово

Пунктом 5.10 ст. 5 Положення встановлено, що готівкові кошти не вважаються понадлімітними в день їх надходження, якщо вони були здані в сумі, що перевищує встановлений ліміт каси, до обслуговуючих банків не пізніше наступного робочого дня банку або були видані для використання підприємством відповідно до законодавства (без попереднього здавання їх до банку і одночасного отримання з каси банку на зазначені потреби) наступного дня на потреби, які пов'язані з діяльністю підприємства.

Водночас не вважаються понадлімітними в день їх надходження і ті готівкові кошти, що надійшли до кас підприємств у вихідні та святкові дні та були здані в сумі, що перевищує встановлений ліміт каси, до обслуговуючих банків наступного робочого дня банку та підприємства або були видані для використання підприємством відповідно до законодавства (без попереднього здавання їх до банку і одночасного отримання з каси банку на зазначені потреби) наступного робочого дня на потреби, які пов'язані з діяльністю підприємства.

Оскільки позивач здав до установи банку готівку наступного робочого дня - 01.04.2007 р., то у даному випадку кошти у розмірі 2387,02 грн. не вважаються понадлімітними, і підстави для нарахування штрафних санкцій відсутні.

Згідно з приписами статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач як суб'єкт владних повноважень правомірності прийнятого ним спірного рішення не довів, доказів, які б спростували доводи позивача, суду не надав.

З огляду на наведене, ретельно дослідивши обставини даної справи, суд визнає обґрунтованими позовні вимоги ТОВ «Корнелія», у зв’язку з чим вони підлягають задоволенню.

Судові витрати відповідно до вимог частини 1 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України присуджуються позивачеві з Державного бюджету України.

Керуючись ст. 124 Конституції, ст.ст. 71, 94, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

п о с т а н о в и в :

1. Позов задовольнити повністю.

2. Скасувати рішення Бориспільської об’єднаної державної податкової інспекції № /0 від 25.02.2008 р. та від 04.08.2008 р. № /3 в частині нарахованих штрафних (фінансових) санкцій за порушення норм регулювання обігу готівки у розмірі 60212,38 грн.

3.Стягнути з Державного бюджету України на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Корнелія»(08325, Київська область, Бориспільський район, с. Щасливе, вул. Харківське шосе, 1, ) 3 (три) грн. 40 коп. судового збору.

Постанова відповідно до ч. 1 ст. 254 КАС України набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого цим Кодексом, якщо таку заяву не було подано.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня її складення в повному обсязі за правилами, встановленими ст.ст. 185-187 КАС України.

Суддя                     В.М. Бабкіна

Дата складення та підписання постанови в повному обсязі –05.11.2008 року.