ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"30" жовтня 2008 р.

Справа № 34/151-08-3237

За позовом Арцизької міської ради

до відповідача Фермерського господарства "РАЙНА"

про розірвання договору оренди

Суддя Фаєр Ю.Г.

В судовому засіданні приймали участь представники

від позивача: Чемерисова С.В., діюча на підставі довіреності №992 від 28.08.08р.;

від відповідача: Райчева Н.М. - голова Фермерського господарства ”РАЙНА”;

В судовому засіданні 20.10.2008р. по справі оголошено перерву до 30.10.2008р. до 12год.00хв. в порядку ст.77 Господарського процесуального кодексу України

СУТЬ СПОРУ: Позивач, Арцизька міська рада, звернулася до суду з позовною заявою про розірвання договору оренди комунального майна від 01.05.2006р., укладеного між позивачем та Фермерським господарством "РАЙНА".

Відповідач проти позову заперечує, та просить суд відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог, письмового відзиву на позов не надав.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив.

01.05.2006р. між Арцизькою міською радою (Орендодавець) та Фермерським господарством "РАЙНА" (Орендар) укладено договір оренди комунального майна, відповідно до умов якого, на підставі рішення Арцизької міської ради від 10.08.2005р. №882-ІV „Щодо надання в оренду арочних споруджень строком на 50 років з правом викупу, розташованих у другій зоні колишнього аеродрому у м.Арцизі-2 Райчевої Н.Н., Пеливану І.Д., Павлову В.Д.” Орендодавець зобов’язався в порядку та на умовах, визначених цим договором та діючим в Україні законодавством, передати, а Орендатор, в свою чергу –прийняти у строкове платне користування строком на 50років відокремлене індивідуально визначене майно (2 ангара №1 та №2, згідно доданої схеми в зоні №2), площею 496кв.м кожний, розташовані за адресою: м.Арциз Одеської області на території аеродромного комплексу, для здійснення сільськогосподарської діяльності (зберігання сільгосппродукції).

Відповідно до п.2.1 цього договору Орендатор набуває право орендного користування наданим в оренду майном після набрання законної сили дійсного договору з моменту підписання сторонами акта прийому-передачі майна.

Згідно акту прийому-передачі ангарів №1 та №2 розташованих у другій зоні колишнього аеродрому у м.Арцизі-2 площею 496кв.м кожний від 01.05.2006р. Орендодавець передав, а Орендар прийняв зазначені приміщення строком на 50 років.

Пунктом 9.1 договору передбачено, що договір укладений строком на 50 років, вважається укладеним та набуває силу з моменту досягнення домовленостей з усіх істотних умов та підписання сторонами дійсного договору.

Згідно п.2.2 договору передбачено, що передача майна в орендне користування Орендарю не тягне за собою виникнення у Орендаря права власності на майно. Власником майна залишається Орендодавець, а Орендар користується ним на протязі строку оренди.

Пунктом 3.1 даного договору встановлено що орендна плата визначається згідно Методики розрахунку орендної плати комунального майна міської ради та складає 290грн. у місяць за кожний ангар.

Згідно п.3.2 договору орендна плата перераховується орендодавцю щомісячно не пізніше 15 числа місяця, наступного за звітним, з врахуванням щомісячного індексу інфляції, стосовно суми орендної плати.

Пунктом 9.7. договору передбачено, що договір може бути розірваний у односторонньому порядку у випадку систематичного(більш трьох місяців) порушення однією з сторін вимог дійсного договору.

Виконком Арцизької міської ради надіслав на адресу відповідача лист №329 від 13.04.2007р., згідно якого запропонував повністю погасити заборгованість у сумі 3480грн., відповідь на який не отримав.

09.07.2008р. Арцизькою міською радою видана довідка №732 про наявність за Фермерським господарством "РАЙНА" заборгованості по орендній платі комунального майна станом на 17.06.2008р. у розмірі 9280грн.

Вимоги позивача відповідачем не виконані, у зв’язку з чим, позивач звернувся до суду із позовом про розірвання договору оренди комунального майна від 01.05.2006р.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши представників сторін, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог з наступних підстав.

Правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Він може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов'язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків (ст.ст.202, 205 Цивільного кодексу України).

Статтею 193 Господарського кодексу України, статтею 526 Цивільного кодексу України передбачено, що суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов’язання –відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається, крім випадків, передбачених законом. (ч.ч.1, 7 ст.193 Господарського кодексу України).

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським Кодексом України.

Згідно ч.1 ст.759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Відповідно до вимог ст.ст.32, 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. При цьому, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Так, відповідно до ст.191 Господарського кодексу України договір оренди може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний з підстав, передбачених Цивільним кодексом України для розірвання договору найму, в порядку, встановленому статтею 188 цього Кодексу.

Згідно статті 188 Господарського кодексу України розірвання господарських договорів допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Сторона договору, яка вважає за необхідне розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором. Сторона договору, яка одержала пропозицію про розірвання договору, у двадцятиденний строк після одержання пропозиції повідомляє другу сторону про результати її розгляду. У разі, якщо сторони не досягли згоди щодо розірвання договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду.

Також ч.2 статті 651 Цивільного кодексу України встановлено, що договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Відповідно до ст.783 Цивільного кодексу України наймодавець має право вимагати розірвання договору найму, якщо: 1) наймач користується річчю всупереч договору або призначенню речі; 2) наймач без дозволу наймодавця передав річ у користування іншій особі; 3) наймач своєю недбалою поведінкою створює загрозу пошкодження речі; 4)наймач не приступив до проведення капітального ремонту речі, якщо обов'язок проведення капітального ремонту був покладений на наймача.

Вищенаведений перелік підстав для розірвання договору найма на вимогу орендодавця є вичерпним та розширеному тлумаченню не підлягає.

Крім того, відповідно до ч.3 ст.26 Закону України “Про оренду державного та комунального майна” на вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірвано за рішенням суду, арбітражного суду у разі невиконання сторонами своїх зобов'язань та з інших підстав, передбачених законодавчими актами України.

Суд відмічає, що позивач звертаючись з вимогою щодо розірвання договору оренди комунального майна від 01.05.2006р., укладеного між позивачем та Фермерським господарством "РАЙНА", не навів норм матеріального права на підставі якої цей договір слід розірвати.

Поряд з цим, суд враховує, що позивач в обґрунтування заявлених вимог послався на порушення відповідачем умов договору щодо оплати орендної плати у сумі 9280грн. станом на 17.06.2008р., яка рішенням господарського суду Одеської області від 18.08.2008р. у справі №28/83-08-2210, за позовом Прокурора Арцизького району Одеської області в інтересах держави в особі Арцизької міської ради Одеської області до Фермерського господарства „Райна”, стягнута з останнього на користь Арцизької міської ради. Крім того, згідно довідки Арцизької міської ради №1156 від 13.10.2008р. відсутня заборгованість відповідача перед позивачем.

Судом береться до уваги поданий відповідачем висновок Торгово-промислової палати України від 20.07.2007р. №2272/05-4 про форс-мажорні обставини в обґрунтування неможливості своєчасного виконання зобов’язання з оплати орендної плати, в якому Торгово-промисловою палатою України визнані форс-мажорними обставинами у відповідності до п.п”г” п.п.18.2.1 п.18.2 ст.18 Закону України „Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та держаними цільовими фондами” несприятливі погодні умови –стихійне лихо 2007р. на площах відповідача на 25.05.2007р., які спричинили пошкодження і загибель посівів сільськогосподарських культур на площах відповідача.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає позовні вимоги Арцизької міської ради про розірвання договору оренди комунального майна від 01.05.2006р не підтвердженими матеріалами справи, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст.44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. У позові відмовити.

Рішення господарського суду набирає чинності в порядку ст.85 ГПК України

Суддя Фаєр Ю.Г.