ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

№ 43/73

28.02.08

За позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Гетьман Холдинг"

до товариства з обмеженою відповідальністю "Софія Київська"

про стягнення 2 039, 15 грн.

Суддя Пасько М.В.

Представники:

від позивача Ткаченко Т.О. –предст. за дов.,

від відповідача не з’явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивач звернувся з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "Софія Київська" про стягнення 2 039, 15 грн. заборгованості, яка виникла внаслідок неналежного виконання умов договору № Д-00000205 від 30.07.07.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 15.01.08 порушено провадження у справі № 43/73 та призначено її розгляд на 13.02.08.

Належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, представник Відповідача в судове засідання не з»явився, вимог суду, викладених в ухвалі про порушення провадження у справі не виконав, у зв’язку з чим розгляд справи було відкладено на 28.02.08.

В судовому засіданні від Позивача надійшла заява про збільшення позовних вимог, відповідно до якої, Позивач просить стягнути з Відповідача 1 702, 14 грн. основного боргу, 129, 08 грн. пені, 271, 92 грн. процентів за користування чужими грошовими коштами, 139, 80 грн. інфляційних нарахувань та 28, 57 грн. додаткових судових витрат понесених внаслідок оплати довідки про місцезнаходження Відповідача.

В судове засідання призначене на 28.02.08 представник Відповідача не з’явився, вимог ухвали суду не виконав.

Особи, які беруть участь у розгляді справи, вважаються повідомленими про час і місце її розгляду судом, якщо ухвалу про порушення провадження у справі надіслано за поштовою адресою, зазначеною в позовній заяві (див. Роз'яснення Президії ВАСУ від 18.09.97р. № 02-5/289 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України").

Судом у відповідності до ст. 81-1 ГПК України складено протокол, який долучено до матеріалів справи.

Справа розглядається в порядку ст. 75 ГПК України за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши надані учасниками процесу документи, заслухавши пояснення представника Позивача, господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

30.07.07 між товариством з обмеженою відповідальністю "Гетьман Холдинг" (далі - Позивач) та товариством з обмеженою відповідальністю "Софія Київська" (далі - Відповідач) було укладено Договір поставки №Д-00000205 (далі Договір), відповідно до умов якого Позивач зобов’язався поставляти, а Відповідач приймати та своєчасно здійснювати оплату поставленого Товару в порядку та на умовах, визначених цим Договором.

Відповідно до накладних № СД-0008167 від 1.08.07, № СД-0008963 від 23.08.07, № СД-0009165 від 31.08.07, № СД-0009433 від 07.09.07, № СД-0010427 від 05.10.07, копії яких додані до матеріалів справи, Позивач поставив, а Відповідач прийняв товар на загальну суму 1 702, 14 грн.

Згідно п. 5.1 Договору Відповідач зобов’язався здійснювати розрахунок за Товар протягом 14 днів з моменту його отримання.

Відповідач свої зобов’язання належним чином не виконав, отриманий товар не оплатив.

Відповідно до уточненого розрахунку Позивача, заборгованість Відповідача за Договором №90-ОП від 11.01.06 складає: 1 702, 14 грн. основного боргу, 129, 08 грн. пені, 271, 92 грн. процентів за користування чужими грошовими коштами, 139, 80 грн. інфляційних нарахувань. Сплата процентів за користування товарним кредитом передбачена 5.2 Договору, сплата пені –8.2 Договору.

Згідно ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Згідно приписів ст. 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи, а обставини, що відповідно до законодавства можуть бути підтверджені певними засобами доказування не можуть бути підтверджені іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 202 Цивільного кодексу України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов’язків.

Відповідно до ст.509 ЦК України зобов’язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 Цивільного Кодексу.

Відповідно до ст.225 ЦК України одностороння відмова від зобов’язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Стаття 526 ЦК України встановлює, що зобов’язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов’язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов’язання (неналежне виконання) є порушенням цього зобов’язання.

Відповідно до ст.ст.11, 526 ЦК України зобов’язання повинні виконуватись своєчасно та належним чином, а одностороння відмова від виконання зобов’язання не допускається (ст. 525 ЦК України).

Оскільки, відповідно до ст.ст.11, 526 ЦК України зобов’язання повинні виконуватись своєчасно та належним чином, а одностороння відмова від виконання зобов’язання не допускається (ст. 525 ЦК України) позовні вимоги в частині стягнення основного боргу підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов’язання (неналежне виконання) є порушенням цього зобов’язання.

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов’язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов’язання настають наслідки, передбачені договором або законом.

Дії відповідача є порушенням грошових зобов’язань, тому є підстави для застосування встановленої законом та договором відповідальності.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь період прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно ст. 536 ЦК України встановлено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов’язаний сплачувати проценти. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Пунктом 5.4 Договору встановлено розмір відсотків по ставці 0,1 % за кожний день користування.

Отже, позовні вимоги позивача щодо стягнення 129, 08 грн. пені, 271, 92 грн. процентів за користування чужими грошовими коштами та 139, 80 грн. інфляційних нарахувань підлягають задоволенню в повному обсязі за уточненим розрахунком Позивача

Приймаючи до уваги те, що спір виник внаслідок неправильних дій Відповідача, витрати по оплаті держмита та інформаційно-технічного забезпечення судового процесу згідно ст. 49 ГПК України покладаються на Відповідача.

Керуючись ст.ст. 33, 49, 82-85 ГПК України, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Софія Київська" (04086, м. Київ, вул. Ольжича, 8, , з будь якого іншого рахунку виявленого державним виконавцем під час виконання судового рішення) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Гетьман Холдинг" (03056, м. Київ, вул. Борщагівська, 128, , п/р 5117 у Першій філії АТ „ВіЕйБіБанк”, МФО 321637) 1 702, 14 грн. основного боргу, 129, 08 грн. пені, 271, 92 грн. процентів за користування чужими грошовими коштами, 139, 80 грн. інфляційних нарахувань, 28, 57 грн. додаткових судових витрат понесених внаслідок оплати довідки про місцезнаходження Відповідача, 102, 00 грн. державного мита, 118, 00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Видати наказ.

Суддя М.В.Пасько