ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________
__________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" листопада 2008 р. Справа № 2/102-08

Житомирський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Щепанської Г.А.

суддів: Гулової А.Г.

Пасічник С.С.

при секретарі Жарській І.В. ,

за участю представників сторін:

від позивача: не з'явився,

від відповідача: Жгун З.Р. - представника за довіреністю від 28.12.2007р.,

розглянувши апеляційну скаргу Закритого акціонерного товариства "Ензим", м.Ладижин Вінницької області

на рішення господарського суду Вінницької області

від "04" серпня 2008 р. у справі № ё2/102-08 (суддя Мельник П.А.)

за позовом Приватного підприємства "Ельба-Інвест" , м.Київ

до Закритого акціонерного товариства "Ензим", м.Ладижин Вінницької області

про стягнення 14167,59 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Вінницької області від 04.08.2008р. усправі №2/102-08 задоволено позов Приватного підприємства "Ельба - Інвест", м.Київ до Закритого акціонерного товариства "Ензим", м.Ладижин Вінницької області про стягнення 14167,59 грн. Стягнуто з відповідача на користь позивача 12970,00грн. боргу, 962,89грн. пені, 237,70грн. 3% річних, 141,67грн. державного мита, 118,00грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Вважаючи, що господарський суд неповно з'ясував обставини, що мають значення для справи і прийняв рішення з порушенням норм процесуального права, відповідач звернувся до суду з апеляційною скаргою, згідно якої просить скасувати рішення господарського суду Вінницької області від 04.08.2008р. в частині стягнення із ЗАТ "Ензим" 12970,00грн. боргу та прийняти новий судовий акт, яким частково задовольнити позовні вимоги ПП "Ельба - Інвест" про стягнення із ЗАТ "Ензим" основного боргу в сумі 10970,00грн. та відмовити у стягненні 2000,00грн., залишивши решту рішення суду без змін (а.с. 42 - 43).

Мотивуючи апеляційну скаргу, відповідач зазначає, зокрема, наступне:

- господарський суд розглянув і задовольнив позов за відсутності представника відповідача та відзиву на позов за наявними у справі матеріалами;

- місцевий господарський суд дійшов помилкового висновку, що станом на день звернення позивача до суду у відповідача існував борг перед останнім у сумі 12970,00грн. (який стягнуто за рішенням господарського суду у повному обсязі), тоді як сума боргу відповідача перед позивачем на той час становила 10970,00грн. Позивачем при визначенні суми заборгованості не враховані 2000,00грн., перерахованих йому відповідачем 20.05.2008р. платіжним дорученням №243, яке товариство не могло надати суду першої інстанції з незалежних від нього причин.

Позивач не скористався правом подачі відзиву на апеляційну скаргу, що у відповідності до ч.2 ст.96 ГПК України, не перешкоджає перегляду рішення місцевого господарського суду.

Представник позивача в засідання суду не з'явився, про причини неявки суд не повідомив.

Зважаючи на те, що про дату, час та місце проведення судового засідання позивач був повідомлений належним чином, а також, враховуючи положення ст.101 ГПК України про межі перегляду справи в апеляційній інстанції, судова колегія вважає, що нез'явлення в судове засідання представника позивача не перешкоджає перегляду оскарженого судового акта за наявними в справі матеріалами.

Заслухавши представника відповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, повноту з'ясування та доведеність всіх обставин, що мають значення для справи, відповідність висновків, викладених у рішенні місцевого господарського суду, обставинам справи, дослідивши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскарженого рішення, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, 07.03.2006р. між позивачем (охорона) та відповідачем (замовник) було укладено договір №273 про надання охоронних послуг (далі - договір), згідно п.1.1 якого замовник передає, а охорона приймає під охорону об'єкт, вказаний в дислокації (додаток №1) (а.с. 10 - 13).

У відповідності до п. 7.4 договору, факт надання замовнику охоронних послуг підтверджується актом виконаних робіт, який складається щомісячно та затверджується представниками замовника та охорони, які підписали даний договір.

Пунктами 7.1, 7.2.2 договору сторони передбачили, що сума договору складає 18900,00грн. щомісяця; оплата щомісячної суми договору здійснюється до 5-го числа місяця, що слідує за звітним.

У разі зміни норм витрат охорони, у тому числі при проведенні державою індексації доходів населення, інших заходів, що викликають зміну суми витрат на утримання охорони, вартість охоронних послуг змінюється на основі наданого охороною обгрунтованого розрахунку без переоформлення договору (п.7.3 договору).

Керуючись п.7.3 договору, позивач листом №658 від 18.12.2006р. повідомив відповідача про збільшення вартості охоронних послуг з 1 січня 2007р. та нову ціну договору - 21300,00грн. У даному листі позивач обгрунтовує підвищення вартості охоронних послуг, згідно договору, підвищенням заробітної плати для безпосередніх виконавців - охоронників, які зберігають товарно-матеріальні цінності відповідача (а.с. 30).

Про погодження сторонами нової ціни договору свідчать акти здачі приймання -робіт (надання послу) №ОУ-0000024 за січень 2007р. та №ОУ-0000174 за лютий 2007р. а також акт звірки взаємних розрахунків станом на 07.11.2007р., підписані представниками обох сторін (а.с. 19, 31-32).

У відповідності до акту №ОУ-0001472 здачі-приймання робіт (надання послуг), позивач за жовтень 2007р. надав відповідачу послуги по охороні об'єкту на суму 21300,00грн. По даному акту, як зазначає ПП "Ельба-Інвест" у позовній заяві, відповідачем були проведені часткові розрахунки на суму 8000,00грн (а.с. 2-5, 18).

По акту №ОУ-0001643 здачі-приймання робіт (надання послуг) за листопад 2007р. на суму 4970,00грн. відповідач розрахунків не провів (а.с. 17).

Листом вих.№10/30 від 30.10.2007р. відповідач повідомив позивача про розірвання договору, дія якого закінчилася 10.03.2007р., але, згідно п.9.2 договору, була поновлена на невизначений термін, право припинення якої має кожна із сторін (а.с. 15). Позивач отримав зазначений лист 05.11.2007р. (а.с. 15).

Так, згідно п.9.1 договору, договір набирає чинності з 10.03.2006р. і діє до 10.03.2007р.

Після закінчення терміну дії договору, якщо сторони продовжують виконувати його умови, договір вважається поновленим на невизначений термін, але кожна із сторін має право припинити його дію, попередивши про це другу сторону за 10 діб (п.9.2 договору).

Таким чином, сторони розірвали договір та склали акт зняття постів, згідно якого 08.11.2007р. виконавець (позивач) зняв пости охорони розташовані на підприємстві замовника (відповідача) (а.с. 16).

У зв'язку з невиконанням, на думку позивача, відповідачем умов договору щодо проведення розрахунків, позивач надіслав відповідачу вимогу №187 від 22.04.2008р. про погашення заборгованості у розмірі 12970,00грн. протягом 5-ти днів з моменту отримання даної вимоги (а.с. 20).

Листом №47 від 07.05.2008р. відповідач повідомив позивача, що погасить всю суму заборгованості протягом 2-ох місяців (а.с.21).

За вказаних обставин, ПП "Ельба-Інвест" звернулося до господарського суду Вінницької області з позовною заявою №242/Ю від 20.05.2008р. про стягнення із ЗАТ "Ензим" 12970,00грн. боргу по договору, 962,89грн. пені, 234,70грн. 3% річних (а.с. 2-5).

З огляду на викладене, судова колегія вважає за необхідне відмітити наступне:

Згідно ч.1 ст. 173 ГК України, господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько - господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботи, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію, тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управлена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Приписами ч.1 ст. 193 ГК України встановлено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовується відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

У відповідності до ст.901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності , а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов'язання.

Частиною 1 ст.903 ЦК України передбачено, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Пунктом 7.2.2 договору сторони передбачили, що оплата щомісячної суми договору здійснюється до 5-го числа місяця, що слідує за звітним.

Статтею 33 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Згідно доказів, наданих суду першої інстанції позивачем, заборгованість відповідача по договору становить 12970,00грн.

Відповідачем суду апеляційної інстанції надано платіжне доручення №243 від 20.05.2008р., згідно якого відповідач перерахував на розрахунковий рахунок позивача 2000,00грн., як часткову оплату за охорону об'єкту у жовтні 2007р., згідно рахунку №СФ-0001472 від 31.10.2007р. (а.с. 47).

У відповідності до ч.1 ст.101 ГПК України, у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Додаткові докази приймаються судом, якщо заявник обгрунтував неможливість їх подання суду першої інстанції з причин, що не залежали від нього.

За наявними матеріалами справи встановлено, що представник відповідача не був присутній у судовому засіданні 04.08.2008р. при розгляді справи судом першої інстанції. Як зазначає відповідач у апеляційній скарзі, він не був повідомлений про проведення судового засідання 04.08.2008р., ухвали господарського суду від 04.06.2008р. не отримав, а тому був позбавлений можливості приймати участь у засіданні суду 04.08.2008р. через свого уповноваженого представника та подавати належні докази на підтвердження своїх вимог та заперечень. (а.с. 42 - 43).

Згідно наданих відповідачем апеляційному господарському суду доказів, встановлено, що за адресою: м.Ладижин, вул. Хлібозаводська,2, крім Закритого акціонерного товариства "Ензим", зареєстровано Державне підприємство "Ензим" та Дочірнє підприємство "Ензим", до яких, як стверджує відповідач, і міг помилково потрапити лист з ухвалою господарського суду від 04.06.2008р. (а.с. 48 - 50).

Згідно зазначеного, колегія суддів приймає платіжне доручення №243 від 20.05.2008р. як належний доказ, що свідчить про відсутність предмету спору в частині стягнення з відповідача 2000,00грн. боргу.

Таким чином, провадження у справі в частині стягнення з відповідача на користь позивача 2000,00грн. боргу слід припинити на підставі п.1-1 ч.1 ст.80 ГПК України.

Відповідачем не було надано належних доказів, що свідчили б про виконання зобов'язання за договором у повному обсязі, зокрема, здійснення розрахунків за отримані послуги охорони за жовтень - листопад 2007р. у сумі 10970,00грн.

Таким чином, системний аналіз наведених обставин справи та норм чинного законодавства свідчить про обгрунтованість заявлених позивачем вимог щодо стягнення з відповідача 10970,00грн. боргу.

Як вже зазначалося вище, позивач просить стягнути з відповідача, крім суми основного боргу, 962,89грн. пені (з боргу за жовтень 2007р. за період з 06.11.2007р. по 16.05.2008р. та з боргу за листопад 2007р. за період з 06.12.2007р. по 25.05.2008р.), 234,70грн. 3% річних (з боргу за жовтень 2007р. за період з 06.11.2007р. по 25.05.2008р. та з боргу за листопад 2007р. за період з 06.12.2007р. по 25.05.2008р.) (а.с. 2-5).

При перевірці, здійсненого позивачем, розрахунку пені та річних, колегія суддів враховує, що до 20.05.2008р. сума заборгованості відповідача перед позивачем по договору становила 12970,00грн. (20.05.2008р. відповідач погасив заборгованість у сумі 2000,00грн. - а.с. 47).

Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

В силу приписів ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлений договором або законом.

Таким чином, колегія суддів погоджується з розрахунком позивача та висновком суду першої інстанції щодо стягнення з відповідача 3% річних у розмірі 234,70грн. (з боргу за жовтень 2007р. за період з 06.11.2007р. по 25.05.2008р. та з боргу за листопад 2007р. за період з 06.12.2007р. по 25.05.2008р.; розрахунок - а.с.4).

Відповідно до ст.610, п.3 ч.1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання, що включає його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки (штрафу, пені).

Згідно ст.ст.1,3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" від 22.11.1996р. № 543/96-ВР, платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платнику пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін; розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Пунктом 7.5 договору сторони передбачили, що у випадку несвоєчасної сплати замовником вартості послуг охорони згідно до договору, замовник зобов'язаний сплатити охороні пеню у розмірі 0,03% від простроченої суми оплати за кожен день прострочення платежу, але не більше подвійної облікової ставки НБУ від простроченої суми оплати за кожен день прострочення.

Приписами ч.6 ст.232 ГК України встановлено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Згідно зазначеного, позивач здійснив правильне нарахування пені у відповідності до норм чинного законодавства та обставин справи у сумі 962,89грн. (з боргу за жовтень 2007р. за період з 06.11.2007р. по 16.05.2008р. та з боргу за листопад 2007р. за період з 06.12.2007р. по 25.05.2008р.; розрахунок - а.с. 4)

У відповідності до вищевикладеного, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ЗАТ "Ензим" підлягає задоволенню, а рішення господарського суду Вінницької області від 04.08.2008р. зміні в частині стягнення суми боргу та судових витрат.

Керуючись ст.ст. 101,103 -105 Господарського процесуального кодексу України, Житомирський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Закритого акціонерного товариства "Ензим", м.Ладижин Вінницької області задовольнити.

2. Рішення господарського суду Вінницької області від 04 серпня 2008 року у справі №2/102-08 змінити в частині стягнення суми боргу та судових витрат, виклавши його в такій редакції:

"Стягнути з Закритого акціонерного товариства "Ензим" (м.Ладижин Вінницької області, вул. Хлібозаводська,2, код 3228747) на користь Приватного підприємства "Ельба-Інвест" (м.Київ, вул. Молдавська, 2 офіс №55, код 31808088) 10970 грн. боргу, 962,89 грн. пені, 237,70грн. 3% річних, 121,70 грн. витрат по сплаті державного мита, 101,36 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Стягнути з Приватного підприємства "Ельба-Інвест" (м.Київ, вул. Молдавська, 2 офіс №55, код 31808088) на користь Закритого акціонерного товариства "Ензим" (м.Ладижин Вінницької області, вул. Хлібозаводська,2, код 3228747) 51 грн. витрат з державного мита за подання апеляційної скарги.

Повернути з державного бюджету України ( рахунок 0002 в ГУДКУ у Житомирській області, м.Житомир код банку 000811039 ) на користь Закритого акціонерного товариства "Ензим" (м.Ладижин Вінницької області, вул. Хлібозаводська,2, код 3228747) 19,84 грн. зайво сплачених коштів за подання апеляційної скарги".

3. Провадження по справі в частині стягнення 2000 грн. боргу припинити на підставі ч.1 п.1 -1 ст.80 ГПК України.

4. Видачу наказів на виконання даної постанови доручити господарському суду Вінницької області.

5. Справу №2/102-08 повернути до господарського суду Вінницької області.

Головуючий - суддя: Щепанська Г.А.

судді::

Гулова А.Г.

Пасічник С.С.

Віддрук. 4 прим.:

1 - до справи,

2,3 - сторонам,

4 -в наряд.