ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
РІШЕННЯ

"04" листопада 2008 р.

Справа № 12/90

Господарський суд Кіровоградської області в складі судді Макаренко Т.В., розглянув справу № 12/90

за позовом: приватного підприємства "ПАРТЕКС", 08132, Київська область, м. Вишневе, вул. Київська, 8,

до відповідача: приватного підприємства "СВК Груп", 25030, м. Кіровоград, просп. Правди, 8, корп. 1,

про стягнення 67 624,54 грн.

Представники сторін:

Позивача: Корольчук М.Ф., довіреність № 32 від 02.10.08

Відповідача: Феоктістов О.В., довіреність № 64-1/01-08 від 21.01.08р.

Приватним підприємством „Партек`с” подано позов до приватного підприємства „СВК ГРУП” про стягнення 67 624,54 грн., з яких: основний борг – 63 619,08 грн. за поставлений позивачем та неоплачений відповідачем товар по договору № 17/07/08 від 17.07.2008 року; пеня – 3524,50 грн.; три проценти річних – 480,96 грн.

Відповідач у відзиві на позовну заяву вимоги позивача заперечив. В обґрунтування своїх заперечень зазначив, що отриманий від позивача товар ним передано контрагентам за іншими договорами, які не проводять своєчасно розрахунки за отриманий товар, тому вина відповідача у несвоєчасному проведені розрахунків відсутня. Просить відмовити в задоволенні позовних вимог повністю.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав повністю. Представник відповідача не визнав.

Розглянувши наявні матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, обговоривши усі обставини справи, господарський суд,

В С Т А Н О В И В :

17.07.2008 року між приватним підприємством "ПАРТЕК’С" та приватним підприємством "СВК Груп" було укладено договір постачання № 17/07/08.

Відповідно до умов договору позивач зобов’язався поставити, а відповідач прийняти у власність та оплатити матеріали (продукцію) в асортименті, кількості та за цінами, що були узгоджені сторонами в специфікації (Додаток № 3).

Порядок поставки товару та розрахунків сторони узгодили у розділах 2 та 3 Договору.

Відповідно до пунктів 2.1, 3.1, 3.2. Договору позивач зобов’язався поставити першу партію товару, вказану у специфікації № 1 до Договору протягом 4 календарних днів з моменту підписання угоди, а відповідач зобов’язався сплатити 100% вартість отриманої продукції в день її отримання на розрахунковий рахунок позивача.

Матеріали справи свідчать, що позивач згідно видаткової накладної № 1457 від 12.09.2008 року та довіреності на ім’я Передовського О.С. № РНРК-0666 від 18.07.2008 року поставив відповідачеві товар згідно специфікації № 1 до Договору від 17.07.2008 року на загальну суму 63619,08 грн.

У свою чергу відповідач не здійснив оплату за отриманий товар в обумовлений Договором строк, тобто 18.07.08р., що призвело до виникнення заборгованості, яка згідно розрахунку позивача складає 63619,08 грн.

Господарський суд при розгляді даного спору враховує, що укладений між сторонами договір від 17.07.08р. № 17/07/08 є договором поставки .

Відповідно до ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець / постачальник/ , який здійснює підприємницьку діяльність, зобов’язується передати у встановлений строк товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності... а покупець зобов’язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст.526 ЦК України зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідач не подав господарському суду доказів виконання зобов’язань за договором № 17/07/08 від 17.07.2008 року щодо перерахування позивачу коштів в сумі 63 619,08 грн. за отриманий від позивача товар.

Доводи відповідача щодо неможливості проведення розрахунків за отриманий товар не приймаються судом до уваги, оскільки відповідно до ч.1. статті 1 Закону України „Про підприємництво”, підприємництво – це безпосередня самостійна, систематична, на власний ризик діяльність по виробництву продукції, виконанню робіт, наданню послуг з метою отримання прибутку.

За таких обставин господарський суд задовольняє вимоги позивача в частині стягнення основної заборгованості та стягує з відповідача на користь позивача заборгованість 208050,00 грн. за отриманий від позивача товар згідно договору № 157 від 11.09.2008 року.

Позивач також просить стягнути з відповідача три відсотка річних від простроченої суми , що складає 480,96 грн. за період з 19.07.08р. по 10.10.08р.

Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов’язання.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За таких обставин господарський суд задовольняє вимоги позивача в частині стягнення трьох відсотків річних та стягує з відповідача на користь позивача три відсотка річних від простроченої суми 63619,08 , що складає 480,96 грн. за період з 19.07.08р. по 10.10.08р.

У зв’язку з несвоєчасною сплатою відповідачем коштів за отриманий товар позивач також просить стягнути з відповідача пеню згідно п. 4.1. Договору в сумі 3 524,50 грн. за період з 19.07.08р. по 10.10.08р.

Згідно зі ст. ст. 546, 547, ч.3. ст. 549 ЦК України виконання зобов’язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Правочин щодо забезпечення виконання зобов’язання вчиняється в письмовій формі.

Неустойкою / штрафом, пенею / є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов’язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов’язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов’язання за кожен день прострочення виконання.

За таких обставин господарський суд задовольняє вимоги позивача щодо стягнення пені згідно обгрунтованого розрахунку позивача в сумі 3 524,50 грн. за період з 19.07.08р. по 10.10.08р.

Згідно ст. 49 ГПК України державне мито та витрати по оплаті послуг на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу покладається на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 712, 526, 546, 547, 549 Цивільного кодексу України, ст. 44, 49, 82, 84, 85, 116 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 44,49,92-85,116 ГПК України, господарський суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути з приватного підприємства "СВК ГРУП", 25030, м.Кіровоград, проспект Правди,8 корп.1 , р/р № 148 в АКБ "Правекс-Банк", МФО 321983, на користь приватного підприємства "Партек’с", 081322, Київська область, м.Вишневе, вул.Київська,8, р/р № 8041 в № 405 від.Київської філії АКБ "УСБ" м.Вишневе, МФО 321013, ЗКПО 31837103 заборгованість в сумі 63 619,08 грн.; пеню в сумі 3 524,50 грн.; три відсотки річних в сумі 480,96 грн.; державне мито в сумі 676,25 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в суді в сумі 118 грн.

Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили та направити стягувачу.

Згідно ч. 3 ст. 85 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття, а у разі, якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення, воно набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня підписання рішення, оформленого відповідно до ст. 84 ГПК України.

Рішення може бути оскаржене протягом десяти днів з дня його підписання до Дніпропетровського апеляційного господарського суду через господарський суд Кіровоградської області.

Суддя