ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

06.03.2008                                                             Справа № 18/4

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю „Енергоресурси”, м. Ужгород

до Товариства з обмеженою відповідальністю „Яблуко”, м. Хуст

про припинення діяльності юридичної особи,

Суддя господарського суду –Кривка В.П.

представники:

Позивача –Блохіна В.Ю., представник за довіреністю №202 від 01.01.2008 року;

Відповідача – не з’явився;

СУТЬ СПОРУ: Товариством з обмеженою відповідальністю „Енергоресурси”, м. Ужгород заявлено позов до Товариства з обмеженою відповідальністю „Яблуко”, м. Хуст про припинення діяльності юридичної особи.

Позовні вимоги вмотивовано тим, що розпорядженням голови Хустської районної державної адміністрації №249 від 18.07.2000 року на підставі статуту та установчого договору було зареєстровано Товариство з обмеженою відповідальністю „Яблуко”. ТОВ „Енергоресурси” відповідно до установчих документів є засновником Товариства з обмеженою відповідальністю „Яблуко” з часткою, яка становить 35% його статутного фонду (статутний фонд 11 800 грн., частка позивача 4 130 грн.). Між тим, заявник вважає, що подальше здійснення суб’єктом господарювання ТОВ „Яблуко” діяльності суперечить закону тому просить суд припинити (ліквідувати) юридичну особу ТОВ „Яблуко”.

Відповідач, належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи на адресу вказану позивачем, підтверджену реєстраційними документами (ухвали суду від 19.01.2008 року, 05.02.2008 року та 19.02.2008 року надіслані відповідачу рекомендованою кореспонденцією), між тим, зазначена кореспонденція повернулася на адресу суду з відміткою працівника зв’язку „за вказаною адресою не існує”.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача,

суд встановив:

продовження рішення господарського суду Закарпатської області від 06.03.2008 року у справі № 18/4

Розпорядженням голови Хустської районної державної адміністрації №249 від 18.07.2000 року на підставі статуту та установчого договору було зареєстровано Товариство з обмеженою відповідальністю „Яблуко”. Відповідно до установчих документів ТОВ „Енергоресурси” є засновником Товариства з обмеженою відповідальністю „Яблуко” з часткою, яка становить 35% його статутного фонду (статутний фонд 11 800 грн., частка позивача 4 130 грн.). Крім заявника засновниками Товариства учасниками товариства зазначені Вакарова С.В. - 5%, Гаврилюк Г.І. -10%, Дмитрієв П.О. –10%, Кемінь Л.Д. –10%, Кшановський Ф.Й. - 30%. Правовою підставою для заявлених вимог позивач зазначає, що здійснення подальшої діяльності ТОВ „Яблуко” суперечить закону, зокрема стверджує, що як і було передбачено установчими документами Товариства (п. 7.5. Установчого договору від 04.07.2000 року), його засновниками до моменту державної реєстрації суб’єкта господарювання внесено по 30% від розміру їх вкладу, однак після державної реєстрації окремими учасниками товариства решту коштів своєї частки до статутного фонду, яка передбачена установчими документами внесено не було. Зазначає, що на сьогоднішній день вартість чистих активів товариства менша від визначеного законом мінімального розміру статутного капіталу, що суперечить законодавству. Також вказує, що за весь період діяльності Товариства загальні збори жодного разу не збиралися, тому відповідно до приписів законодавства питання про зменшення розміру статутного фонду чи ліквідацію підприємства не вирішувалось. Водночас покликається на те, що з жовтня 2000 року ТОВ „Яблуко” господарської діяльності не веде, дане підприємство відсутнє за вказаним її місцезнаходженням. Вказані обставини спонукали позивача звернутися до суду з позовом про припинення (ліквідації) юридичної особи ТОВ „Яблуко”.

Між тим, неодноразові вимоги суду обґрунтувати суть порушення своїх безпосередніх корпоративних прав чи охоронюваних законом інтересів із обраним способом захисту –заявленими вимогами, позивач не виконав, водночас наполягає на вирішенні позову по суті з наведених у позові мотивів та долучених до матеріалів справи доказів.

Аналізуючи правовідносини сторін та встановлюючи дійсні обставини справи, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення спору суд дійшов наступних висновків.

У відповідності до вимог п. 5.2.2. Статуту ТОВ „Яблуко” питання прийняття рішення про припинення діяльності Товариства віднесено до виключної компетенції загальних зборів Учасників товариства. Зазначене кореспондується і з вимогами ст. 59 Закону України „Про господарські товариства” та ст. 145 ЦК України.

У статті 150 ЦК України законодавцем визначено, що Товариство з обмеженою відповідальністю може бути ліквідоване за рішенням загальних зборів його учасників, у тому числі у зв'язку зі спливом строку, на який товариство було створене, а також за рішенням суду - у випадках, встановлених законом. Згідно вимог ст. 19 Закону України „Про господарські товариства” Товариство ліквідується: після закінчення строку, на який воно створювалося, або після досягнення мети, поставленої при його створенні; за рішенням вищого органу товариства; на підставі рішення суду за поданням органів, що контролюють діяльність товариства, у разі систематичного або грубого порушення ним законодавства; на підставі рішення господарського суду в порядку, встановленому Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом". При цьому ст. 38 Закону України „ Про державну

продовження рішення господарського суду Закарпатської області від 06.03.2008 року у справі № 18/4

реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб підприємців” встановлює наступні підстави для примусової ліквідації юридичних осіб в судовому порядку, що не пов’язано з банкрутством: визнання недійсним запису про проведення державної реєстрації через порушення закону, допущені при створені юридичної особи, які не можна усунути; провадження нею діяльності, що суперечить установчим документам, або такої, що заборонена законом; невідповідність мінімального розміру статутного фонду юридичної особи вимогам закону; неподання протягом року органам державної податкової служби податкових декларацій, документів фінансової звітності; наявність в Єдиному державному реєстрі запису про відсутність юридичної особи за вказаним її місцезнаходженням.

Відповідно до ст. 5, 19 ГК України суб’єкти господарювання здійснюють свою діяльність у межах встановленого правового господарського порядку, додержуючись вимог законодавства. Контроль і нагляд за господарською діяльністю суб’єктів господарювання здійснює держава. За порушення встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності до суб’єктів господарювання можуть бути застосовані уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування адміністративно-господарські санкції, тобто заходи організаційно-правового або майнового характеру, спрямовані на припинення правопорушення суб’єкта господарювання та ліквідацію його наслідків (ст. 238 ГК України). У разі здійснення суб’єктом господарювання діяльності, що суперечить закону чи установчим документам, до нього може бути застосовано за рішенням суду адміністративно-господарську санкцію у вигляді скасування державної реєстрації цього суб’єкта та його ліквідації (ст. 247 ГК України).

За таких обставин, встановлення наведених позивачем мотивів та підстав для примусової ліквідації ТОВ „Яблуко” віднесена законом до компетенції державних органів, обумовлена визначеним порядком їх фіксування та документування належними доказами, і реалізується ними в передбаченому Законом судовому порядку, як суб’єктами владних повноважень.

Крім цього суд бере до уваги, що ст. 1 ГПК України надає підприємствам, установам, організаціям право звертатися до господарського суду за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів. Між тим, в ході судового розгляду, виходячи з наведених підстав та суті заявлених вимог судом не встановлено порушення прав та охоронюваних законом інтересів ТОВ „Енергоресурси” і такі позивачем на неодноразові вимоги суду не наведені та не обґрунтовані.

Враховуючи вищенаведене, в задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 32-34, 43, 49, 75, 82 –85 Господарського процесуального кодексу України,

СУД ВИРІШИВ:

1. В позові відмовити.

2. Рішення набирає законної сили в порядку ст. 85 ГПК України.

Рішення оформлено відповідно до ст. 84 та підписано 11.03.2008 року

Суддя В. Кривка