ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
м.Донецьк, вул.Артема, 157, тел.381-88-46
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

27.08.08 р.
Справа № 14/127пн

за позовом Міжнародної
Універсальної приватної фірми "ВІМ і К",                   ,  м.Макіївка

до відповідача Макіївської міської
ради, м.Макіївка

про визнання права

Суддя  Левшина Г.В.

Представники:

від позивача: Меладзе Б.В.-по дов.

від відповідача: Філіна Н.О.-по
дов.

В засіданні суду брали участь:

СУТЬ СПРАВИ:

Міжнародна Універсальна приватна
фірма "ВІМ і К", м.Макіївка, позивач, звернувся до господарського
суду Донецької області з позовом до відповідача, Макіївська міська рада,
м.Макіївка, про визнання права позивача на отримання в оренду земельної ділянки
загальною площею 0,0359 га для будівництва та функціонування торгівельного
комплексу по вулиці Леніна (між жилими будинками №82 і №84) у
Центрально-Міському районі м.Макіївки строком на 49 років, шляхом підписання
прямого договору оренди з Макіївською міською радою в порядку, передбаченому
Земельним кодексом України та Законом України "Про оренду землі" в
редакції, яка діяла на момент звернення позивача з заявкою до Макіївського
міського голови.

В обгрунтування позовних вимог
позивач посилається на наявність у нього права на отримання спірної земельної
ділянки в оренду на умовах та в порядку, передбачених Земельним кодексом
України та Законом України "Про оренду землі" в редакції, яка діяла
на момент звернення позивача з заявкою до Макіївського міського голови.

Відповідач надав відзив на позовну
заяву без номера та дати, що надійшов на адресу суду 27.08.2008р., в якому
проти позовних вимог заперечує. Обґрунтовуючи свої заперечення проти позову
відповідач посилається на ті обставини, що внаслідок внесення змін Законом
України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" до
Земельного кодексу України та Закону України "Про оренду землі",
отримання права оренди земельних ділянок, які перебувають у державній або
комунальній власності, на теперішній час відбувається виключно на аукціонах.
Таким чином, за твердженням відповідача, у зв'язку з внесенням змін до
законодавства у нього відсутні повноваження на прийняття рішення щодо передачі
в оренду позивачу спірної земельної ділянки.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення сторін, господарський суд встановив:

26.01.2005р. позивач звернувся до
Макіївського міського голови з заявкою про надання строком на 10 років
земельної ділянки, розташованої по вулиці Леніна (між жилими будинками №82 і
№84) у Центрально-Міському районі м.Макіївки, для будівництва та функціонування
торгівельного комплексу.

28.02.2005р. в листі №227-20
Центрально-Міською районною адміністрацією було узгоджено позивачу надання в
оренду вказаної вище земельної ділянки.

08.07.2005р. постійно діючою
комісією з питань вибору земельних ділянок для розміщення об'єктів позивачу
було надано акт вибору земельної ділянки, в якому зазначено, що земельна
ділянка площею 0,0300 га по вулиці Леніна (між жилими будинками №82 і №84) у
Центрально-Міському районі м.Макіївки є придатною для будівництва та
функціонування торгівельного комплексу.

Рішенням від 17.08.2005р. №884/2
виконавчим комітетом Макіївської міської ради було узгоджено позивачу місце
розташування та дозволено проектування торгівельного комплексу на земельній
ділянці площею 0,0300 га  по вулиці
Леніна (між жилими будинками №82 і №84) у Центрально-Міському районі
м.Макіївки.

Крім цього, позивачем також було
отримано наступні дозволи та узгодження органів державної влади та місцевого
самоврядування:

- 31.01.2005р. висновок №01/416
Головного управління містобудівництва та архітектури;

- 11.03.2005р. узгодження №464 від
11.03.2005р. Управління АПК і торгівлі;

- 25.07.2005р. висновок №40-944
Макіївської регіональної державної екологічної інспекції;

- 25.07.2005р. висновок №28 відділу
культури Макіївської міської ради;

- 01.11.2006р. висновок №49/03.1
Макіївської санітарно-епідеміологічної станції;

- 23.04.2007р. висновок №77 Головного
управління містобудування та
архітектури;

- 24.07.2007р. висновок №02/353
відділу регуляторної політики державного управління охорони навколишнього
природного середовища в Донецькій області;

- 26.07.2007р. висновок №303
відділу культури Макіївської міської ради;

- 31.08.2007р. висновок №3782
Макіївського міського управління земельних             ресурсів.

Крім цього, 06.06.2007р. рішенням
№875/19 виконавчим комітетом Макіївської міської ради було надано згоду
позивачу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки
для будівництва та функціонування торгівельного комплексу.

Таким чином, враховуючи викладене,
за твердженням позивача, він має законні підстави на набуття в оренду земельної
ділянки площею 0,0359 га для будівництва та функціонування торгівельного
комплексу по вулиці Леніна (між жилими будинками №82 і №84) у
Центрально-Міському районі м.Макіївки.

Листом №01-1258 від 28.05.2008р.
Макіївською міською радою було повідомлено позивача про неможливість передачі в
оренду спірної земельної ділянки.

Підставою для відмови в передачі
позивачу земельної ділянки на праві оренди відповідачем вказано ті обставини,
що внаслідок внесення змін до Земельного кодексу України та Закону України
"Про оренду землі" отримання права оренди земельних ділянок, які
перебувають у державній або комунальній власності, на теперішній час
відбувається виключно на аукціонах.

Як вказує позивач, бездіяльність
органів місцевого самоврядування щодо оформлення документів на відведення
спірної земельної ділянки в оренду є необґрунтованою та незаконною, внаслідок
чого позивачем заявлені вимоги про визнання за ним права на отримання в оренду
строком на 49 років земельної ділянки площею 0,0359 га, розташованої по вулиці
Леніна (між жилими будинками №82 і №84) у Центрально-Міському районі
м.Макіївки, для будівництва та функціонування торгівельного комплексу, шляхом
укладання прямого договору оренди з Макіївською міською радою в порядку,
передбаченому Земельним кодексом України та Законом України "Про оренду
землі" в редакції, яка діяла на момент звернення позивача з заявкою до
Макіївського міського голови.

Відповідач проти позовних вимог
заперечує з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву без номера та дати,
що надійшов на адресу суду 27.08.2008р.

Виходячи з принципу повного,
всебічного та об'єктивного розгляду всіх обставин справи, суд вважає вимоги
позивача до відповідача такими, що підлягають задоволенню, враховуючи наступне:

Земельні відносини щодо володіння,
користування і розпорядження землею регулюються Конституцією України, Земельним
кодексом України, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими
актами.

Згідно із ст.ст.13, 41 Конституції
України передбачено, що від імені українського народу права власника, зокрема,
на землю здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в
межах, визначених Конституцією України.

Відповідно до ст.ст.142, 143, 144,
145 Конституції України до матеріальної основи органів місцевого
самоврядування, крім інших об'єктів, належить земля, управління якою здійснюють
територіальної громади через органи самоврядування в межах їх повноважень
шляхом прийняття рішень.

Зокрема, у відповідності із ст.12
Земельного кодексу України до повноважень сільських, селищних, міських рад у
галузі земельних відносин, належить, зокрема, розпорядження землями
територіальних громад; надання земельних ділянок у користування із земель
комунальної власності відповідно до цього кодексу.

Статтею 116 Земельного кодексу
України визначено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та
права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної
власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого
самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим кодексом.

Порядок надання у постійне
користування земельних ділянок юридичним особам та порядок передачі земельних
ділянок в оренду визначені ст.ст.123, 124 Земельного кодексу України та ст.16
Закону України "Про оренду землі".

В силу ст.124 Земельного кодексу
України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або
комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу
виконавчої влади або органу місцевого самоврядування шляхом укладення договору
оренди земельної ділянки.

Згідно зі ст.16 Закону України
"Про оренду землі" в редакції, яка діяла на момент звернення позивача
до Макіївського міського голови, особа, яка бажає отримати земельну ділянку в
оренду із земель державної або комунальної власності, подає до відповідного
органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування за місцем
розташування земельної ділянки заяву (клопотання). Розгляд заяви (клопотання) і
надання земельної ділянки в оренду проводяться у порядку, встановленому
Земельним кодексом України. У разі згоди орендодавця передати земельну ділянку
в оренду сторони укладають договір оренди землі відповідно до вимог цього
закону.

Таким чином, волевиявлення
майбутнього орендаря щодо укладення договору оренди реалізується шляхом подання
відповідної заяви.

Крім цього, згідно Порядку вибору
земельних ділянок для розміщення об'єктів, затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 31.03.2004р. №427 юридична особа, заінтересована у
відведенні земельної ділянки, звертається з клопотанням до сільської, селищної,
міської ради, районної, Київської чи Севастопольської міської
держадміністрації, до повноважень якої належить вирішення питання про вибір
земельної ділянки, яка реєструє клопотання в день його подання з присвоєнням
реєстраційного номера, розглядає клопотання і в п'ятиденний строк після
реєстрації надсилає постійно діючій комісії з питань вибору земельних ділянок
для розміщення об'єктів (далі - комісія), утвореній відповідною радою або
держадміністрацією.

Результати роботи комісії
оформляються актом вибору земельних ділянок для розміщення об'єктів, який
підписується головою і членами комісії, скріплюється печатками і разом з
матеріалами, що використовувалися під час його складання, передається юридичній
особі, для подання до сільської, селищної, міської ради, районної, Київської чи
Севастопольської міської держадміністрації з метою прийняття відповідного
рішення.

З урахуванням викладеного, за
висновками суду, наявні в матеріалах справи докази здійснення відносно позивача
у передбаченому законодавством порядку заходів в межах процедури набуття
визначеної земельної ділянки в оренду є свідченням виникнення правовідносин між
позивачем та відповідачем, спрямованих на укладання договору оренди.

Внаслідок внесення змін Законом
України від 28.12.2007р. N107-VI до ст.16 Закону України "Про оренду
землі" та ст.124 Земельного кодексу України, набуття права оренди
земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, має
здійснюватись виключно на аукціонах, крім земельних ділянок, на яких
розташовані об'єкти нерухомого майна, які перебувають у власності громадян і
юридичних осіб і в яких відсутні акції (частки, паї), що належать державі.

Проте, за висновками суду,
правовідносини щодо оренди землі виникли між органами місцевого самоврядування
та позивачем з моменту подання клопотання щодо надання в оренду спірної
земельної ділянки, тобто, до набрання чинності змінами до ст.16 Закону України
"Про оренду землі" та ст.124 Земельного кодексу України.

Згідно ст.58 Конституції України
закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім
випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Відповідно до ч.4 п.3 мотивувальної
частині рішення Конституційного суду України від 09.02.1999р. №1-рп/99 норми
ст.58 Конституції України можуть розповсюджуватись на юридичні особи.

Таким чином, посилання відповідача
на неможливість розгляду документів з відведення позивачу спірної земельної
ділянки у зв'язку із внесенням змін до Земельного кодексу України та Закону
України "Про оренду землі" є необґрунтованими та такими, що порушують
права позивача на оренду земельної ділянки.

Крім цього, як було зазначено в
рішенні Конституційного суду України від 22.05.2008р. №10-рп/2008 Конституція
України у статті 92 визначила сфери, зокрема бюджетну, які мають врегульовуватися
виключно законом. Закон про Держбюджет є основним фінансовим документом
держави. Через своє спеціальне призначення цей закон не повинен регулювати
відносини в інших сферах суспільного життя. Конституція України не надає закону
про Держбюджет вищої юридичної сили стосовно інших законів.

Таким чином, Конституційний Суд
України в своєму рішенні дійшов висновку, що законом про Держбюджет не можна
вносити зміни до інших законів, зупиняти їх дію чи скасовувати їх, оскільки з
об'єктивних причин це створює протиріччя у законодавстві, і як наслідок -
скасування та обмеження прав і свобод людини і громадянина.

Згідно з резолютивною частиною
рішення Конституційного суду України від 22.05.2008р. №10-рп/2008 визнано
неконституційними положення пункту 2 та пункту 8 розділу II Закону України
"Про Державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України".

Відповідно до ч.6 ст.16 Закону
України "Про оренду землі" в редакції, яка діяла при подачі позивачем
заявки на оренду землі, проведення відповідними органами виконавчої влади чи
органами місцевого самоврядування аукціону або конкурсу щодо набуття права
оренди земельної ділянки вимагається у разі надходження двох або більше заяв
(клопотань) на оренду однієї і тієї самої земельної ділянки.

Одночасно, за змістом матеріалів
справи, стосовно оренди спірної земельної ділянки була подана тільки одна
заявка - позивача. Відповідачем вказані обставини не спростовані, доказів
подання заявок іншими особами до матеріалів справи не надано.

Таким чином, враховуючи, що позивач
є єдиною особою, яка реалізувала своє право на оренду спірної земельної
ділянки, проведення аукціону або конкурсу щодо набуття права оренди спірної
земельної ділянки нормами ст.16 Закону України "Про оренду землі" не передбачено.

Відповідно до п.34 ст.26, п.2 ст.77
Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" питання надання
земельної ділянки в оренду вирішується на пленарному засіданні ради - сесії, а
спори про поновлення порушених прав юридичних і фізичних осіб, що виникають в
результаті рішень, дій чи бездіяльності органів або посадових осіб місцевого
самоврядування, вирішуються в судовому порядку.

За висновками суду, порушені права
позивача підлягають захисту способами, передбаченими ст.152 Земельного кодексу
України.

Зокрема, згідно з вказаною статтею
захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється,
зокрема, шляхом визнання прав.

Як встановлено судом вище, позивач
звернувся до Макіївського міського голови в передбаченому законодавством порядку
з клопотанням про надання земельної ділянки в оренду з наданням для цього
необхідних документів.

Листом №01-1258 від 28.05.2008р.
Макіївською міською радою було повідомлено позивача про неможливість передачі в
оренду спірної земельної ділянки.

За таких обставин, суд вважає позов
до відповідача обґрунтованим, внаслідок чого позовні вимоги про визнання права
позивача на отримання в оренду строком на 49 років земельної ділянки площею
0,0359 га, розташованої по вулиці Леніна (між жилими будинками №82 і №84) у
Центрально-Міському районі м.Макіївки, для будівництва та функціонування
торгівельного комплексу, шляхом укладання прямого договору оренди з Макіївською
міською радою в порядку, передбаченому Земельним кодексом України та Законом
України "Про оренду землі" в редакції, яка діяла на момент звернення
позивача з заявкою до Макіївського міського голови.

При визначенні підвідомчості цієї
справи господарським судам суд виходив з того, що між сторонами існує спір про
право позивача на отримання в оренду спірної земельної ділянки.

Тобто, правовідносини, що склалися
між сторонами з приводу наявності чи відсутності у позивача права на оренду
носять договірний характер.

При цьому, відповідач у спірних
правовідносинах не здійснює владних повноважень, а виступає як суб'єкт
господарських відносин.

Враховуючи, що, за висновками суду,
спір по справі виник внаслідок неправильних дій відповідача , судові витрати
підлягають віднесенню на останнього в повній сумі.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Міжнародної
Універсальної приватної фірми "ВІМ і К", м.Макіївка до Макіївської
міської ради задовольнити повністю.

Визнати право Міжнародої
Універсальної приватної фірми "ВІМ і К", м.Макіївка на отримання в
оренду строком на 49 років земельної ділянки площею 0,0359 га, розташованої по
вулиці Леніна (між жилими будинками №82 і №84) у Центрально-Міському районі
м.Макіївки, для будівництва та функціонування торгівельного комплексу, шляхом
укладання прямого договору оренди з Макіївською міською радою в порядку,
передбаченому Земельним кодексом України та Законом України "Про оренду
землі" в редакції, яка діяла на момент звернення Міжнародої Універсальної
приватної фірми "ВІМ і К", м.Макіївка з заявкою до Макіївського
міського голови.

Стягнути з Макіївської міської
ради, м.Макіївка на користь Міжнародої Універсальної приватної фірми "ВІМ
і К", м.Макіївка витрати по сплаті державного мита в сумі 85 грн. 00 коп.,
витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 118  грн. 00 коп.

Видати наказ після набрання
рішенням законної сили.

В судовому засіданні 27.08.2008р.
оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Повний текст рішення підписано
27.08.2008р.

Суддя
Левшина Г.В.