ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

14.04.08 р.                     Справа № 2/72

Суддя господарського суду Донецької області Мартюхіна Н.О.

при секретарі судового засідання Москаленко О.О.

розглянув у відкритому судовому засіданні господарського суду справу

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю “Грінко-Дон” м. Донецьк

до відповідача: Комунального підприємства “Житлово-експлуатаційна контора № 4 Ленінського району м. Донецька” м. Донецьк

про стягнення заборгованості в розмірі 14346,70 грн.

За участю представників сторін

від позивача: Лагунова Т.І. – за довір.

від відповідача: Гладких О.М. – за довір.

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю “Грінко-Дон” м. Донецьк, звернувся до господарського суду Донецької області позовом до Комунального підприємства “Житлово-експлуатаційна контора № 4 Ленінського району м. Донецька” м. Донецьк про стягнення заборгованості в розмірі 14346,70 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на договір про вивезення твердих побутових відходів № 80207 від 03.01.2007р., акти виконаних робіт. Як на правові підстави заявленого позову позивач посилається на ст. 525, 526 ЦК України.

Відповідач надав заяву від 14.04.2008р. № 02-41/41381, де вказує, що позовні вимоги в сумі 14346,70 грн. визнає в повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи та вислухавши пояснення представників сторін, суд

ВСТАНОВИВ:

03.01.2007р. між Товариством з обмеженою відповідальністю “Грінко-Дон” (Підрядник) та Комунальним підприємством “Житлово-експлуатаційна контора № 4 Ленінського району м. Донецьк” (Замовник) був укладений договір № 80207 про вивезення твердих побутових відходів.

Розділом 1 “Предмет договору” встановлено, що Замовник доручає, а підрядник приймає на себе зобов’язання з надання послуг з вивезення твердих побутових відходів: вивіз, утилізація або захоронення твердих побутових відходів на полігоні.

Планові об’єми ТПО не ущільнених, що підлягають вивозу, визначається в відповідності з діючими нормами накопичення або встановленими на об’єкті контейнерами та відображаються в наведеному розрахунку: населения на місяць складає 1233,979м3, на прибиральну територію – асфальтоване покриття 86,725м3 (п. 4.2. договору).

Таким чином загальний накопичення сміття складає 1320,70м3, тариф 18,42грн./м3, оплата за місяць послуг 24327,37грн.

Пунктом 4.3. договору сторони передбачили, що при виникненні розбіжностей відносно об’ємів контейнерів - смяттязбірників об’ємам ТПВ, вказаних в п. 4.2. договору сторони здійснюють контрольний замір, результати якого оформлюють двостороннім актом.

Згідно до п. 5.3. договору оплату за вивіз ТПВ здійснюється до 5 числа наступного за звітним місяцем, що підтверджено у встановленому порядку обмів, відповідно талонів та графіку вивозу.

Відповідно до наданих суду актів виконаних робіт за період з 10.10.2007р. по 29.02.2008р. позивачем були виконані роботи по вивезенню ТПВ в об’ємі 2602,16м3, на загальну суму 116800,31грн.

Відповідач умови договору виконав частково за отримані послуги розрахувався на загальну суму 102425,61 грн., таким чином на момент розгляду справи за останнім рахується заборгованість в розмірі 14346,70грн., що підтверджується двостороннім актом звірки розрахунків станом на 08.04.2008р., який підписаний та скріплений печатками з обох сторін.

Згідно вимог ст.ст. 525, 615 Цивільного кодексу України одностороння відмова від виконання зобов’язання і одностороння зміна умов договору не допускаються.

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст.526 ЦК України),

Аналогічні положення щодо виконання зобов’язань містить Господарський кодекс України. Згідно ст. 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускається одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Відповідач доказів погашення суми боргу в розмірі 14374,70 грн. не представив.

Відповідно до ст. 22 ГПК України відповідач має право визнати позов повністю або частково.

З огляду на викладене, враховуючи наявні в матеріалах справи докази, порушення відповідачем зобов’язань за договорами, суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить законодавству, не порушує прав і охоронюваних законом інтересів інших осіб і на підставі ст. 78 ГПК України позовні вимоги підлягають задоволенню.

Судові витрати покладаються на відповідача відповідно до ст. 49 Господарського процесуального Кодексу України.

На підставі Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України, керуючись ст.ст. 22, 32, 33, 43, 49, 60, 69, 75, 82-85 Господарського процесуального Кодексу України, господарський суд –

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю “Грінко-Дон” м. Донецьк до Комунального підприємства “Житлово-експлуатаційна контора № 4 Ленінського району м. Донецька” м. Донецьк про стягнення заборгованості в розмірі 14346,70 грн. задовольнити повністю.

Стягнути з Комунального підприємства “Житлово-експлуатаційної контори Ленінського району м. Донецька” (83005, м. Донецьк, вул. Пухова, 8, р/р 5 у Ленінському відділенні № 6111 ВАТ ГОБУ, МФО 394073, ЗКПО 30962099) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “Грінко-Дон” (83023, м. Донецьк, вул. Лабутенко, 14, р/р 6 у ДОФ АКБ УСБ м. Донецька, МФО 334011, ЗКПО 05448886) заборгованість в розмірі 14346,70 грн., витрати по сплаті державного мита в розмірі 143,47грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в розмірі 118грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття.

Рішення може бути оскаржене через господарський суд Донецької області в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня підписання рішення або в касаційному порядку протягом одного місяця з дня набрання рішенням законної сили.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Суддя Мартюхіна Н.О.