ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

04.12.08р.

Справа № 21/184-08(16/329-07)

За позовом товариства з обмеженою відповідальністю „Скай-ЛТД”, м.Павлоград, Дніпропетровська обл.

до відповідача дочірного підприємства ресторану „Шахтар” товариства з обмеженою відповідальністю „Універсал”, м.Павлоград, Дніпропетровська обл.

про стягнення251000грн.00коп.та зустрічною позовною заявою дочірнього підприємства ресторану „Шахтар” товариства з обмеженою відповідальністю „Універсал”, м.Павлоград, Дніпропетровська обл.до відповідача товариства з обмеженою відповідальністю „Скай-ЛТД”

Суддя Алмазова І.В.

Представники:

від позивача - Сулейманов Ю.К., представник, дов. №б/н від 27.07.2007р.

від відповідача - не з"явився.

СУТЬ СПОРУ:

Позивач звернувся з позовом про стягнення з відповідача 151 000грн.00коп. орендної плати за договором суборенди нерухомого майна від 23.12.2006р. №б/н, 100 000грн.00коп. штрафу, в обгрунтування позовних вимог посилається на те, що відповідно умов договору суборенди нерухомого майна від 23.12.2006р. №б/н відповідач не повернув отриману в оренду частину приміщень ресторану "Шахтар" в строк визначений даним договором. У поясненнях до позовної заяви (вхідний від 13.10.2008р. №17936) заявлені позовні вимоги підтримує.

Дочірнє підприємство ресторану „Шахтар” товариства з обмеженою відповідальністю „Універсал” у поясненнях (вхідний від 23.10.2008р. №18596) вказує на відсутність прав у позивача на стягнення орендної плати після закінчення строку дії договору та стягнення неустойки у сумі 100000,00грн., зазначає, що товариство з обмеженою відповідальністю „Скай-ЛТД” не є власником спірного майна. У поясненнях (вхідний від 18.11.2008р.) доводить, що належно виконав свої зобов’язання за даним договором і звільнив 01.01.2007р. до 12.00 годин орендовані приміщення, що засвідчено у довідці охоронця. Стверджує, що згода сторін стосовно моменту або дати складання акту приймання - передачі у пункті 3.1.14 договору не зазначена і у ТОВ „Скай-ЛТД” відсутні правові підстави вимагати сплати неустойки, доводить, що на момент укладення даного договору був і є власником спірних приміщень.

09.10.2008р. дочірнім підприємством ресторана „Шахтар” товариства з обмеженою відповідальністю „Універсал” подано зустрічну позовну заяву про визнання недійсною угоди суборенди нерухомого майна від 23.12.2006р. укладеної між товариством з обмеженою відповідальністю „Скай-ЛТД” та дочірнім підприємством ресторан „Шахтар” товариства з обмеженою відповідальністю „Універсал”, застосувавши до недійсної угоди правові наслідки, які передбачені статтями 216 та 233 Цивільного кодексу України. Зустрічна позовна заява ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 13.10.2008р. була прийнята до розгляду і призначена одночасно з первісною позовною заявою. В уточненій зустрічній позовній заяві (вхідний від 26.11.2008р. №20438) просить визнати недійсною спірну угоду суборенди нерухомого майна від 23.12.2006р. на підставі статтей 203, 215 Цивільного кодексу України, як вчинену під впливом тяжкої обставини, відповідно до статті 233 Цивільного кодексу України, зазначає, що спірний договір не відповідає вимогам статтей 10, 22 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", статтям 283, 286 Господарського кодексу України та статтям 759, 762 Цивільного кодексу України.

Товариство з обмеженою відповідальністю „Скай-ЛТД” у відзиві на зустрічну позовну заяву (вхідний від 17.10.2008р. №18290) стверджує, що від дочірнього підприємства ресторан „Шахтар” товариства з обмеженою відповідальністю „Універсал” ним була отримана пропозиція на укладення даного договору, і відповідач самостійно визначав приміщення, що його інтересували, проти стверджень останнього щодо невигідності умов договору та надмірно встановленого розміру орендних платежів заперечує, вказує, що захват спірних приміщень з озброєними особами чи з державним виконавцем не здійснювався.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 04.12.2007р. стягнуто з відповідача на користь позивача 151 000грн.00коп. заборгованості, 1000 000грн.00коп штрафу, 2510грн.00коп. витрат по сплаті державного мита, 118грн.00коп. витрат на інформаційно-технічного забезпечення судового процесу. Постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 22.04.2008р. означене рішення залишено без змін. Постановою Вищого господарського суду України від 16.07.2008р. Постанова Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 22.04.2008р. та дане рішення господарського суду Дніпропетровської області скасовані, справу передано на новий розгляд до господарському суду Дніпропетровської області.

За ухвалою голови суду від 31.10.2008р. строк нового розгляду спору був продовжений на один місяць, до 01.12.2008р. та за клопотанням сторін, відповідно статті 69 Господарського процесуального кодексу України - до 05.12.2008р. (ухвала від 18.11.2008р.), у судовому засіданні, згідно статті 77 Господарського процесуального кодексу України, було оголошено перерву до 23.10.2008р., до 18.11.2008р., до 04.12.2008р.

У судовому засіданні, згідно статті 85 Господарського процесуального кодексу України, за згодою представника товариства з обмеженою відповідальністю "Скай-ЛТД" було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, встановлено:

За зустрічною позовною заявою:

23.12.2006р. між товариством з обмеженою відповідальністю "Скай-ЛТД" та дочірнім підприємством ресторан "Шахтар" товариства з обмеженою відповідальністю "Універсал" був укладений договір суборенди нерухомого майна №б/н, відповідно умов якого суборендодавець (позивач) надає суборендарю (відповідачу), а суборендар приймає в тимчасове платне користування нерухоме майно –частину приміщень ресторану "Шахтар", розташованого по вул. Дніпровська, 555 в м. Павлограді Дніпропетровської області, а саме: обідній зал ресторану: 18 –зал; виробничі приміщення: 24, 25, 26 –цехи, 27 –мийка, 28 –кухня, 32 –комірчина, 34 –сервировочна; бар –більярдна: 15, 16 –зали; пивбар: 46, 47 –магазини; загальні та допоміжні приміщення: ІІ –вестибуль, ІІІ, ІV, V, VІ –санвузли, VІІІ, Х –сходи, 13 –приміщення, 14 –коридор; далі –об'єкти суборенди, загальна площа яких складає 787,7 кв.м. Ціль суборенди –організація та проведення святкових банкетів, організація загального харчування та обслуговування клієнтів бара –більярдної, пивбару (п.1.2.). Строк суборенди встановлюється з 23.12.2006р. до 11:00 01.01.2007р. (п.1.3.). Суборендодатор зобов'язаний надати суборендарю в тимчасове платне користування об'єкти суборенди 23.12.2006 року за актом приймання –передачі (п.2.1.). Суборендар зобов’язаний звільнити 01.01.2007р. до 12:00 об’єкти суборенди та передати їх суборендодавцю по акту приймання-передачі в належному стані (п.3.1.14.).

На виконання умов означеного договору 23.12.2006 р. узгоджений сторонами перелік нерухомого майна був переданий дочірньому підприємству ресторан "Шахтар" товариства з обмеженою відповідальністю "Універсал" в тимчасове платне користування, що підтверджено актом приймання-передачі №б/н, що підписаний сторонами та скріплений круглими печатками їх підприємств (Т.1, а.с.9).

Відповідно пунктів 1, 2 статті 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним.

Згідно статті 203 Цивільного кодексу України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Згідно пункту 2 статті 218 Цивільного кодексу України, якщо правочин, для якого законом встановлена його недійсність у разі недодержання вимоги щодо письмової форми, укладений усно і одна із сторін вчинила дію, а друга сторона підтвердила її вчинення, зокрема шляхом прийняття виконання, такий правочин у разі спору може бути визнаний судом дійсним.

Згідно норм статті 283 Господарського кодексу України до відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Як з’ясовано у судових засіданнях та підтверджено матеріалами справи, позовні вимоги про визнання договору суборенди нерухомого майна від 23.12.2006р. №б/н недійсним, як вчиненого під впливом тяжких обставин доказами не доведені, вказівки про захват позивачем приміщення з озброєними особами та з підтримкою державного виконавця –також не підтверджені та не відповідають дійсності, державний виконавець оформлював передачу майна відповідно торгів, що відбулися.

Ствердження, що спірний договір не відповідає вимогам статтей 10, 22 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", статтям 283, 286 Господарського кодексу України та статтям 759, 762 Цивільного кодексу України доказами також не підтверджені доказами.

Враховуючи наведене, позовні вимоги за зустрічною позовною заявою про визнання недійсною угоди суборенди нерухомого майна від 23.12.2006р. укладеної між товариством з обмеженою відповідальністю „Скай-ЛТД” та дочірнім підприємством ресторан „Шахтар” товариства з обмеженою відповідальністю „Універсал” не доведені задоволенню не підлягають.

За первісною позовною заявою:

Враховуючи наведене вище щодо правовідносин сторін, позовні вимоги за первісною позовною заявою стосуються стягнення 151 000грн.00коп. орендної плати за договором суборенди нерухомого майна від 23.12.2006р. №б/н, 100 000грн.00коп. штрафу.

Станом на час судового засідання докази в підтвердження, що відповідач (Дочірнє підприємство ресторану „Шахтар” товариства з обмеженою відповідальністю „Універсал”) відповідно умов даного договору спірні приміщення позивачу повернув (згідно п.1.3 договору строк оренди встановлено з 23.12.2006р. до 11:00 годин 01.01.2007р. і суборендар зобов’язаний звільнити 01.01.2007р. до 12-00 години об’єкти суборенди та передати їх суборендодавцю по акту приймання-передачі в належному стані (п.3.1.14) не надані, відповідач стверджує, що спірне майно - його власність.

За пунктом 5.5. договору у випадку порушення дати та часу повернення передачі об’єктів суборенди, встановлених пунктом 3.1.14. даного договору, суборендатор сплачує штраф у розмірі 100000,00грн., а також орендну плату в розмірі 1000,00грн. в день за об’єкти суборенди з моменту прострочення та до передачі об’єктів суборенди суборендодателю і позивач вимагає стягнення орендної плати за період з 02.01.2007р. по 02.06.2007р.

Згідно статтям 526, 525 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

За статтею 759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Відповідно статті 785 Цивільного кодексу України у разі припинення договору найму наймач зобов'язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі. Якщо наймач не виконує обов'язку щодо повернення речі наймодавець має право вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення.

Беручи до уваги викладене, нормами Цивільного кодексу України встановлено право наймодавця за неповернення майна у разі припинення договору найму (стаття 785) вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення, положення щодо сплати орендної плати за користування майном після припинення дії договору чинним законодавством України не передбачені, внаслідок чого позовні вимоги в частині стягнення 151 000грн.00коп. орендної плати не обгрунтовані, задоволенню не підлягають. Позовні вимоги в частині стягнення 151 000грн.00коп. орендної плати не обгрунтовані, задоволенню не підлягають.

Позовні вимоги в частині стягнення штрафу підлягають задоволенню у сумі 100000,00грн.

Витрати по справі, згідно статті 49 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на сторони пропорційно задоволених вимог.

На підставі викладеного і керуючись статтями 49, 82-85, 117 Господарського процесуального кодексу України, суд,-

В И Р І Ш И В :

1.За зустрічною позовною заявою:

- в задоволенні позовних вимог відмовити.

2.За первісною позовною заявою:

?          позов задовольнити частково;

?          стягнути з дочірнього підприємства ресторану „Шахтар” товариства з обмеженою відповідальністю „Універсал”, м.Павлоград, Дніпропетровська обл. на користь товариства з обмеженою відповідальністю „Скай-ЛТД”, м.Павлоград, Дніпропетровська обл. 100000грн.00коп. - штрафу, 1000грн. 00коп. – витрат по сплаті державного мита, 75грн.15коп. –витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу;

?          в решті позовних вимог відмовити;

?          наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Суддя

І.В. Алмазова

Рішення підписано-04.12.2008р.