ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2008 р.

№
6/218-Б-07

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого

Короткевича
О.Є. (доповідач у справі)

суддів
:

Мамонтової
О. М., Хандуріна М.І.

розглянувши
матеріали касаційної скарги

Приватного
підприємця
ОСОБА_1

на  постанову

Запорізького
апеляційного господарського суду від 11.06.2008 року

у
справі

№
6/218-Б-07

за
заявою боржника

Приватного
підприємця ОСОБА_1

Про

Банкрутство

За участь
представників:

Від ВАТ КБ
"Хрещатик": Танцюренко
Ю. О. дов. вд 18.01.2008 року за №151

Від ВАТ "Райффайзен
Банк Аваль":
Міщенко С. І. дов. від 14.04.2008 року

В С Т А Н О В И В :

Ухвалою
господарського суду Херсонської області від 05.09.2007 року за заявою боржника
- Приватного підприємця ОСОБА_1, м. Херсон, відповідно до вимог статтями 47 -
49, 51 Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання
його банкрутом” (далі- Закону) у зв'язку з наявністю загальної заборгованості
перед кредиторами на суму -2 915 481 грн. 64 коп. порушено провадження  у справі №6/218-Б-07 про банкрутство ПП
ОСОБА_1 (суддя Пригуза П.Д.).

Постановою
господарського суду Херсонської області від 01.10.2007 року в порядку ст. 47-
49 Закону Приватного підприємця ОСОБА_1, м. Херсон визнано банкрутом, відкрито
ліквідаційну процедуру та  призначено
ліквідатора банкрута ОСОБА_2встановлено строк для заявлення вимог кредиторів до
боржника.

Господарський
суд Херсонської області, ухвалою від 07.04.2008 року, враховуючи відсутність
конкурсних кредиторів у справі №6/218-Б-07, а наявність у справі лише заставних
кредиторів -банківських установ, дійшов до висновку, що підстави для подальшого
провадження у справі відсутні, так як боржником врегульовані питання щодо
заборгованості перед єдиним конкурсним кредитором - ВАТ „ЕК „Херсонобленерго”
тому припинив провадження у справі про банкрутство Приватного підприємця
ОСОБА_1 з посиланням на п. 1-1 ст. 80 ГПК України.

ВАТ „Райффайзен Банк Аваль” в особі
Херсонської обласної Дирекції  ВАТ
„Райффайзен Банк Аваль, м. Херсон та КБ „Хрещатик” в особі Херсонської філії,
м. Херсон не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції звернулись з апеляційними
скаргами до Запорізького апеляційного господарського суду.

Постановою
Запорізького апеляційного господарського суду від 11.06.2008 року  апеляційні скарги Відкритого акціонерного
товариства „Райффайзен Банк Аваль” в особі Херсонської обласної дирекції ВАТ
„Райффайзен Банк Аваль”, м. Херсон та Відкритого акціонерного товариства
„Комерційний банк „Хрещатик” в особі Херсонської філії, м. Херсон задоволено, а
ухвала господарського суду Херсонської області від 07.04.2008 року у справі
№6/218-Б-07  скасована.

Приватний підприємець ОСОБА_1 не погодився з
постановою суду апеляційної інстанції та звернувся до Вищого господарського
суду України  з касаційною скаргою на
постанову Запорізького апеляційного господарського суду  від 11.06.2008 року в якій просить скасувати
постанову Запорізького апеляційного господарського суду апеляційні від
11.06.2008 року, з мотивів зазначених в касаційній скарзі.

Ухвалою Вищого господарського суду України від
21.07.2008 року прийнято касаційну скаргу Приватного підприємця ОСОБА_1на на
постанову  Запорізького апеляційного
господарського суду  від 11.06.2008 року
до провадження та призначено касаційну скаргу до розгляду.

Колегія суддів Вищого господарського суду
України, переглянувши в касаційному порядку постанову суду апеляційної
інстанції, на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши
застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального
права вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з
наступного.

Згідно
зі ст.41 ГПК України господарські суди розглядають справи про
банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням
особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення
платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Згідно
ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами
та іншими учасниками судового процесу.

Згідно
з статтею 34 Господарського процесуального кодексу України господарський суд
приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які
відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами
доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Суд
першої інстанції встановив, що у боржника наявна заборгованість перед
наступними кредиторами: ВАТ „Державний експортно-імпортний банк України” -  571 761, 60 грн., КБ „Хрещатик” -159 024,
66грн., ВАТ „КБ „Кредобанк” -996 240, 34 грн., ВАТ „Райффайзен Банк Аваль” -973
982, 78 грн. та ВАТ „ЕК „Херсонобленерго” -79 413, 30 грн.  Загальна сума грошових вимог кредиторів до
боржника становить - 2 780 422, 68 грн.

Відповідно до частин 5, 6, 7 статті 48
Закону з дня прийняття господарським судом постанови про визнання
громадянина-підприємця банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури: - строки
виконання зобов'язань громадянина-підприємця вважаються такими, що настали; -
припиняється нарахування неустойки (штрафу,
пені), процентів та інших фінансових (економічних) санкцій за всіма
зобов'язаннями громадянина-підприємця; - припиняється стягнення з
громадянина-підприємця за всіма виконавчими документами, за винятком виконавчих
документів за вимогами про стягнення
аліментів,  а  також за вимогами про відшкодування шкоди,
заподіяної життю та здоров'ю громадян. Копію постанови про визнання
громадянина-підприємця банкрутом і інформацію про  відкриття ліквідаційної процедури
господарський суд направляє всім відомим кредиторам із зазначенням строку
пред'явлення кредиторами вимог, який не може перевищувати два місяці.

Постанова господарського суду про визнання
громадянина-підприємця  банкрутом та
виконавчий лист про звернення стягнення на майно громадянина-підприємця  направляються
державному виконавцю для
здійснення  реалізації  майна
банкрута. Продажу підлягає все майно громадянина-підприємця,  за винятком майна,  що не включається до складу ліквідаційної
маси згідно з цим Законом.

Черговість
вимог кредиторів громадянина-підприємця банкрута передбачено ст. 49 Закону.

Як
вбачається з резолютивної частини постанови суду першої інстанції постанова
була надіслана усім відомим кредиторам, банкруту, державному реєстратору та
арбітражному керуючому ОСОБА_2

Запорізький
апеляційний господарський суд вірно зазначив в своїй постанові, що судом першої
інстанції не було виконано вимоги ч. 7 ст. 48 Закону чим порушив вимоги Закону
та права та охоронювані законом інтереси кредиторів.

Відповідно
до п. 4 ст. 25 Закону дії ліквідатора (ліквідаційної комісії можуть бути
оскаржені до господарського суду власником майна (органом, уповноваженим
управляти майном) банкрута, особою, яка відповідає за зобов'язаннями банкрута,
кожним кредитором окремо або комітетом кредиторів, особою, яка, посилаючись на
свої права власника або іншу підставу, передбачену законом чи договором,
оспорює правомірність віднесення майнових активів або коштів до ліквідаційної
маси.

В
матеріалах справи наявні дві скарги на дії ліквідатора подані Приватним
підприємцем ОСОБА_1 (т. 4 а. с. 138-145) та Товариством з обмеженою
відповідальністю "Серафим С" (т. 5 а. с. 84-96), суд першої інстанції
не надав належної оцінки вказаним фактам та не з'ясував всіх обставин справи
чим порушив вимоги ст. 33, 34, 43 ГПК України.

Суд апеляційної інстанції в своїй
постанові зазначив, що постанова суду першої інстанції є незаконною, окрім того
слід звернути увагу на те, що клопотання
кредитора ВАТ  ЕК
"Херсонобленерго", вимоги якого не забезпечені заставою, про
відкликання кредиторських вимог було подано на стадії ліквідації підприємства-банкрута
в той час як уже повинні були проводитись розрахунки з кредиторами в тому числі
і з кредиторами, вимоги яких забезпечені заставою відповідно до вимог та в
порядку черговості передбаченою ст. 49 Закону.

Відповідно
до ст.99 ГПК України, в апеляційній інстанції справи переглядаються за
правилами розгляду цих справ у першій інстанції. Межі перегляду справи в
апеляційній інстанції встановлені ст.101 ГПК України, згідно з якою  в апеляційній інстанції не приймаються і не
розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Суд
апеляційної інстанції правомірно звернув увагу на порушення судом першої
інстанції норм матеріального права, а саме на застосування на п. 7 ст. 40
Закону  на стадії ліквідаційної
процедури.

Згідно
ст.1117 Касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові
господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того
чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази
або додатково перевіряти докази.

Згідно
із ст.11110 підставами для скасування або зміни рішення місцевого чи
апеляційного господарського суду або постанови апеляційного господарського суду
є порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального
права.

На підставі наведеного судова колегія
Вищого господарського суду України, вважає, що постанова Запорізького
апеляційного господарського суду від 11.06.2008 року відповідає вимогам чинного
законодавства, а тому підлягає залишенню без змін.

Керуючись
статтями  1115,  1117,  1119, 11111
Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну
скаргу Приватного підприємця ОСОБА_1 на постанову Запорізького апеляційного
господарського суду від 11.06.2008 року
у справі № 6/218-Б-07 залишити без задоволення.

Постанову Запорізького апеляційного
господарського суду від 11.06.2008 року у справі № 6/218-Б-07 залишити без
змін.

Справу повернути на розгляд до
господарського суду Херсонської області.

Головуючий
О. Є. Короткевич

Судді
О. М. Мамонтова

М. І. Хандурін