АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.06.2008
№ 36/152

Київський апеляційний господарський суд у
складі колегії суддів:

головуючого:          Буравльова С.І.

суддів:            Калатай  Н.Ф.

Капацин  Н.В.

при секретарі:           Хвостик І.О.

За участю представників:

від позивача - Левков С.А. (довіреність б/н
від 15.01.2008р.);

від відповідача -ОСОБА_2 (довіреність № 1927
від 13.03.2008р.);

розглянувши у відкритому судовому засіданні
апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповіадльністю "Гурме"

на рішення Господарського суду м.Києва від
23.04.2008

у справі № 36/152 (Трофименко Т.Ю.)

за позовом                               Товариства з
обмеженою відповіадльністю "Гурме"

до                                                   Фізичної
особи - підприємця ОСОБА_1

про                        витребування майна з
чужого незаконного володіння

та за зустрічним позовом           Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1

до                     Товариства з обмеженою
відповіадльністю "Гурме"

про
стягнення 346068,80грн.

Відповідно до розпорядження Голови
Київського апеляційного господарського суду від 23.06.2008 р. № 01-23/1/1
розгляд справи здійснюється колегією суддів у складі: головуючого судді
Буравльова С.І., суддів: Калатай Н.Ф, Капацин Н.В.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду
м.Києва від23.04.2008р. у справі №36/152 у первісному позові відмовлено
повністю; зустрічний позов задоволено частково. Стягнуто з ТОВ ”Гурме” на
користь ф.о. підприємця ОСОБА_1 116 081,12 грн. основного боргу, 1 160,81 грн.
державного мита та 118,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення
судового процесу. В частині позовних вимог про визнання договору між ф.о.
ОСОБА_1 та ТОВ ”Гурме” від 16.08.2007 р. розірваним з 12.01.2008 р. провадження
у справі припинено. В решті позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим
рішенням, ТОВ ”Гурме” подало до Київського апеляційного господарського суду
апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду в частині відмови в задоволенні
первісного позову скасувати та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги ТОВ
”Гурме” задовольнити, оскільки вважає, що рішення прийняте при неповному
з'ясуванні обставин, що мають значення для справи, висновки, викладені у
рішенні господарського суду першої інстанції не відповідають обставинам справи
та прийняте з порушенням норм матеріального права. При цьому заявник вказує на
те, що ф.о. підприємець ОСОБА_1 захопила суборендоване ТОВ ”Гурме” приміщення
та утримує майно, що належить ТОВ ”Гурме”. Факт захоплення приміщення та майна
ф.о. підприємцем ОСОБА_1 підтверджується постановою Шевченківського РУ ГУ МВС
України в м. Києві про відмову в порушенні кримінальної справи від 19.01.2008
р. та постановою Шевченківського районного суду м. Києва 07.03.2008 р., а
декларація з податку на прибуток, фінансовий звіт за 2007 рік, договори
зберігання та оренди торгового обладнання, інвентаризаційні акти свідчать, що у
володінні ТОВ ”Гурме” на момент захоплення ф.о. підприємцем ОСОБА_1 спірного
приміщення знаходилось спірне майно.

Ф.о. підприємец ОСОБА_1 надала
відзив на апеляційну скаргу, в якому просить залишити рішення господарського
суду першої інстанції без змін, а апеляційну скаргу без задоволення, з підстав
зазначених у рішенні. При цьому ф.о. підприємець ОСОБА_1 зазначає, що нею була
надана довідка про те, що майна, яке просить витребувати ТОВ ”Гурме” у неї,
немає.

В судовому засіданні 24.06.2008 р.
представником ТОВ ”Гурме” було подане клопотання про витребування з
Шевченківського РУ ГУ МВС України в м. Києві матеріалу № 59/661.

Представник ф.о. підприємця ОСОБА_1
заперечує проти задоволення вказаного клопотання представника ТОВ ”Гурме”.

Розглянувши заявлене клопотання,
апеляційний господарський суд відмовляє у його задоволенні, виходячи з того, що
ст. 38 ГПК України, на яку посилається ТОВ ”Гурме” у своєму клопотанні, як на
підставу витребування з Шевченківського РУ ГУ МВС України в м. Києві
документів, зобов'язує господарський суд витребувати документи і матеріали від
підприємств та організацій, у разі якщо подані сторонами докази є недостатніми
для вирішення спору. Колегія суддів вважає, що матеріали справи містять
достатні докази для вирішення спору. Крім того, строк розгляду апеляційної
скарги обмежений нормами ГПК України, та витребування вказаних доказів призведе
до затягування розгляду справи.

Згідно із ч. 2 ст. 101 ГПК України,
апеляційний господарський суд не зв'язаний з доводами апеляційної скарги і
перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у
повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників сторін, апеляційний господарський суд
встановив наступне.

ТОВ ”Гурме” звернулось до
господарського суду першої інстанції з позовом про витребування у ф.о.
підприємця ОСОБА_1 бухгалтерські і кадрові документи, майно на загальну суму
698 422,58 грн., перелік яких наведений у позовній заяві (а. с. 3).

В ході розгляду справи в
господарському суді першої інстанції ТОВ ”Гурме” уточнило позовні вимоги та
просило витребувати у ф.о. підприємця ОСОБА_1 бухгалтерські і кадрові
документи, майно на загальну суму 698 422,58 грн. та документи, перелік яких
наведений у позовній заяві (уточнення позовних вимог) (а. с. 113).

Ф.о. підприємець ОСОБА_1 під час
розгляду справи в господарському суді першої інстанції звернулась до
господарського суду першої інстанції із зустрічною позовною заявою про визнання
договору між ф.о. підприємцем ОСОБА_1 та ТОВ ”Гурме” від 16.08.2007 р.
розірваним з 12.01.2008 р. та стягнення з ТОВ ”Гурме” на користь ф.о.
підприємця ОСОБА_1 заборгованості по орендній платі в розмірі 346 068,80 грн.

В ході розгляду справи в
господарському суді першої інстанції ф.о. підприємець ОСОБА_1 уточнила
зустрічні позовні вимоги та просила визнати договір між ф.о. підприємцем
ОСОБА_1 та ТОВ ”Гурме” від 16.08.2007 р. розірваним з 12.01.2008 р. і стягнути
з ТОВ ”Гурме” заборгованості по орендній платі в розмірі 212 972,62 грн.

Рішенням господарського суду першої
інстанції у первісному позові відмовлено повністю; зустрічний позов задоволено
частково; в частині позовних вимог про визнання договору між ф.о. ОСОБА_1 та
ТОВ ”Гурме” від 16.08.2007 р. розірваним з 12.01.2008 р. провадження у справі
припинено; в решті позовних вимог відмовлено.

Апеляційний господарський суд не
вбачає підстав для скасування вказаного рішення господарського суду першої
інстанції, з огляду на наступне.

16.08.2007 р. між сторонами
укладено договір суборенди нежилого приміщення (далі договір суборенди), за
умовами якого ф.о. підприємець ОСОБА_1, як орендодавець, передала, а ТОВ
”Гурме”, як суборендар, прийняло в строкове платне користування вбудоване
нежиле приміщення, за адресою: м. Київ, вул. Червоноармійська, 12, загальною
площею 258,6 кв. м.; приміщення, що суборендується, знаходиться в користуванні
у ф.о. підприємця ОСОБА_1 на підставі договору оренди нежитлового приміщення
від 16.08.2007 р., за яким ф.о. підприємець ОСОБА_1 має право здавати
орендоване приміщення в суборенду (розділ 1 договору суборенди).

Відповідно до п. 4.1. договору
суборенди термін договору суборенди становить 3 роки, з 18.08.2007 р. до
16.08.2010 р.

За узгодженням сторін орендна плата
складає 12 930 дол. США за один місяць суборенди приміщення, що є еквівалентним
65 296 грн. за офіційним курсом долара США до гривні, визначеному НБУ на дату
оплати, і включає сплату всіх податків і зборів, встановлених чинним
законодавством України. Оплата здійснюється в гривнях за офіційним курсом
долара США, встановленому НБУ на момент здійснення оплати (п. 5.1. договору
суборенди).

Орендна плата сплачується ф.о.
підприємцю ОСОБА_1 щомісячно шляхом безготівкового перерахування грошових
коштів у розмірі, визначеному у відповідності до цього договору. Орендні
платежі повинні бути здійснені ТОВ ”Гурме” на банківський рахунок ф.о.
підприємця ОСОБА_1 до 15 числа кожного розрахункового місяця (п. 5.2. договору
суборенди).

Відповідно до ст. 629 ЦК України
договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Статтею 285 ГК України передбачено,
що орендар зобов'язаний своєчасно і в повному обсязі сплачувати орендну плату.

Із наявного в матеріалах справи
уточненого розрахунку суми боргу ф.о. підприємця ОСОБА_1 (а. с. 94) слідує, що
ТОВ ”Гурме” не виконувало умови договору суборенди щодо своєчасної (щомісячної)
сплати орендної плати, в результаті чого у нього по сплаті орендної плати
виникла заборгованість в розмірі 212 972,62 грн. за період з 17.08.2007 р. по
11.01.2008 р. Відповідач проти існування у нього заборгованості по сплаті
орендної плати не заперечував, однак, зазначив, що розмір заборгованості
становить 116 078,50 грн., а не 212 972,62 грн., як вказує ф.о. підприємець
ОСОБА_1

Відповідно до додаткової угоди б/н
від 17.08.2007 р. до договору суборенди (а. с. 76) за серпень та вересень 2007
року ТОВ ”Гурме” не сплачує орендну плату.

Отже, як вірно встановлено
господарським судом першої інстанції, станом на 11.01.2008 р. заборгованість
ТОВ ”Гурме” перед ф.о. підприємцем ОСОБА_1 по сплаті орендної плати становить
116 081,12 грн.

Документи про сплату ТОВ ”Гурме”
вказаної суми орендної плати в матеріалах справи відсутні, не надало їх останнє
і під час розгляду апеляційної скарги.

Згідно з п. 1 ст. 193 ГК України
суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших
правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання
зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До
виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного
кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК
України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов
не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом; зобов'язання
має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього
Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та
вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно
ставляться, а згідно із ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений
строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Таким чином, оскільки наявними в
матеріалах справи документами підтверджується наявність у ТОВ ”Гурме” заборгованості
за договором суборенди у сумі 116 081,12 грн., документи про її погашення ТОВ
”Гурме” не надало, то вимога ф.о. підприємця ОСОБА_1 в частині стягнення з ТОВ
”Гурме” 116 081,12 грн. орендної плати обґрунтовано задоволена господарським
судом першої інстанції.

Щодо вимоги ф.о. підприємця ОСОБА_1
про визнання договору між ф.о. підприємцем ОСОБА_1 та ТОВ ”Гурме” від
16.08.2007 р. розірваним з 12.01.2008 р. апеляційний господарський суд зазначає
наступне.

Відповідно до п. 4 ст. 193 ГК
України управнена сторона має право не приймати виконання зобов'язання
частинами, якщо інше не передбачено законом, іншими нормативно-правовими актами
або договором, або не випливає із змісту зобов'язання.

Згідно з п. 6 ст. 193 ГК України
зобов'язана сторона має право відмовитися від виконання зобов'язання у разі
неналежного виконання другою стороною обов'язків, що є необхідною умовою
виконання.

Відповідно до п. 1 ст. 217 ГК
України господарськими санкціями визнаються заходи впливу на правопорушника у
сфері господарювання, в результаті застосування яких для нього настають
несприятливі економічні та/або правові наслідки.

Підставою господарсько-правової
відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у
сфері господарювання (п. 1 ст. 218 ГК України).

За порушення господарських
зобов'язань до суб'єктів господарювання та інших учасників господарських
відносин можуть застосовуватися оперативно-господарські санкції - заходи
оперативного впливу на правопорушника з метою припинення або попередження
повторення порушень зобов'язання, що використовуються самими сторонами
зобов'язання в односторонньому порядку (п. 1 ст. 235 ГК України).

До суб'єкта, який порушив
господарське зобов'язання, можуть бути застосовані лише ті
оперативно-господарські санкції, застосування яких передбачено договором (п. 2
ст. 235 ГК України).

Згідно з п. 1 ст. 236 ГК України у
господарських договорах сторони можуть передбачати використання, зокрема, таких
видів оперативно-господарських санкцій як одностороння відмова від виконання
свого зобов'язання управненою стороною, із звільненням її від відповідальності
за це - у разі порушення зобов'язання другою стороною.

Відповідно до п. 10.1. договору
суборенди договір може бути достроково розірваний, зокрема, у разі несплати
орендної плати протягом одного місяця з моменту настання чергового терміну
платежу.

Як свідчать матеріали справи,
11.01.2008 р. ф.о. підприємець ОСОБА_1 направила на адресу ТОВ ”Гурме” лист №
11/01/1 (а. с. 22), в якому у зв'язку з тим, що ТОВ ”Гурме” не сплачує орендну
плату з листопада 2007 року на підставі п. 10.1. договору суборенди цей договір
є розірваним.

ТОВ ”Гурме” не заперечує проти
факту отримання вказаного листа та розірвання договору суборенди з 12.01.2008
р.

Відповідно до п. 10.2. договору
суборенди дія договору припиняється внаслідок, зокрема, дострокового його
припинення за згодою сторін або за рішенням суду.

Отже, договір суборенди вже є
розірваним з 12.01.2008 р. на підставі п. 10.1. договору суборенди.

Таким чином, в частині розірвання
договору суборенди з 12.01.2008 р. на даний час між сторонами відсутній предмет
спору.

Відповідно до п. 1-1) ст. 80 ГК
України господарський суд припиняє провадження у справі, якщо відсутній предмет
спору.

За таких обставин, апеляційний
господарський суд погоджується із висновком господарського суду першої
інстанції про припинення провадження у справі в частині розірвання договору
суборенди з 12.01.2008 р. на підставі п. 1-1) ст. 80 ГК України.

Щодо первісних позовних вимог ТОВ
”Гурме” про витребування у ф.о. підприємця ОСОБА_1 бухгалтерських і кадрових
документів, майна на загальну суму 698 422,58 грн. та документів, перелік яких
наведений у позовній заяві (уточнення позовних вимог) (а. с. 113), апеляційний
господарський суд зазначає наступне.

В обґрунтування позовних вимог ТОВ
”Гурме” посилається на акт від 12.01.2007 р., опис обладнання по кафе ”Гурме”,
договір зберігання торгового обладнання № 369 КV від 01.01.2005 р. договір
оренди обладнання б/н від 30.09.2005 р., договір оперативної оренди торгового
обладнання б/н і б/д, інвентарний акт № КУ-7-8117 від 11.10.2007 р., декларацію
з податку на прибуток, фінансовий звіт за 2007 рік.

Як вбачається із акту від
12.01.2007 р. (а. с. 11) та опису обладнання по кафе ”Гурме” (а. с. 12-13),
вони складені тільки за участю представників ТОВ ”Гурме”, а отже, є такими, що
складені в односторонньому порядку зацікавленими особами, тобто, вказані
документи не можуть бути належними та допустимими доказами знаходження у
спірному приміщенні майна та документів ТОВ ”Гурме”.

Крім того, із акту від 12.01.2007
р. (а. с. 11) слідує, що він складний 12.01.2007 р., а договір суборенди, як
встановлено вище, розірваний 12.01.2008 р.

Інші документи, на які посилається
ТОВ ”Гурме” як на підставу своїх вимог, не приймаються апеляційним
господарським судом до уваги, оскільки вони лише свідчать про наявність у ТОВ
”Гурме” певного майна, проте, не доводять факту знаходження такого майна саме у
спірному приміщенні.

Згідно із наявною в матеріалах
справи довідкою ф.о. підприємця ОСОБА_1 від 10.04.2008 р. (а. с. 96), остання
підтвердила, що в нежитловому приміщенні, за адресою: м. Київ, вул.
Червоноармійська, 12, будь-якого майна, яке належить ТОВ ”Гурме”, немає.

Відповідно до ст. 33 ГПК України
кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Виходячи з вимоги наведеної норми,
саме ТОВ ”Гурме”, вимагаючи витребування у ф.о. підприємця ОСОБА_1
бухгалтерських і кадрових документів, майна на загальну суму 698 422,58 грн. та
документів, перелік яких наведений у позовній заяві (уточнення позовних вимог),
повинно довести знаходження майна та документів ТОВ ”Гурме” у спірному
приміщенні, зазначеного в суді не було доведено.

Таким чином, оскільки ТОВ ”Гурме”
не довело знаходження у спірному приміщенні майна та документів ТОВ ”Гурме”, то
апеляційний господарський суд погоджується з висновком господарського суду
першої інстанції про відсутність підстав для задоволення вимог ТОВ ”Гурме” про
витребування у ф.о. підприємця ОСОБА_1 бухгалтерських і кадрових документів,
майна на загальну суму 698 422,58 грн. та документів, перелік яких наведений у
позовній заяві (уточнення позовних вимог).

Враховуючи викладене, апеляційний
господарський суд дійшов висновку, що господарським судом першої інстанції в
процесі розгляду справи в достатній мірі з'ясовані та доведені обставини, що
мають значення для справи. Рішення прийняте судом у повній відповідності з
матеріалами справи та з дотриманням норм матеріального і процесуального права,
а доводи ТОВ ”Гурме” викладені в апеляційній скарзі, не можуть бути підставою
для його зміни чи скасування.

Керуючись ст. ст. 99, 101, 103, 105
ГПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Рішення Господарського суду м.Києва
від23.04.2008р. у справі №36/152 залишити без змін, а апеляційну скаргу без
задоволення.

Справу № 36/152 повернути до
Господарського суду м. Києва.

Головуючий суддя
Буравльов С.І.

Судді
Калатай  Н.Ф.

Капацин  Н.В.

02.07.08 (відправлено)