ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

13.03.08 р.                     Справа № 20/19

Суддя господарського суду Донецької області Донець О.Є.

розглянув у відкритому судовому засіданні господарського суду справу

за позовом Закритого акціонерного товариства „Макіївкокс”, м.Макіївка

до відповідача Відкритого акціонерного товариства Центральна збагачувальна фабрика „Пролетарська”, м.Макіївка

про стягнення 1275,02 грн.

За участю представників сторін:

від позивача Ахметова Н.В. – за довіреністю

від відповідача Дудниченко Є.С. – за довіреністю

СУТЬ СПОРУ:

До господарського суду Донецької області звернулося Закрите акціонерне товариство „Макіївкокс”, м.Макіївка, із позовом до Відкритого акціонерного товариства Центральна збагачувальна фабрика „Пролетарська”, м.Макіївка, про стягнення 1275,02 грн. збитків від нестачі вугільного концентрату.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на розрахунок позовних вимог; акт приймання продукції по кількості № 322/п від 19.03.2007р.; акт приймання продукції по кількості № 322 від 19.03.2007р.; акт про вагу тари № 322 від 20.03.2007р.; повідомлення № 322 від 19.03.2007р.; накладну № 49246806; накладну № 49246809; лист № 01-16/986 від 19.03.2007р.; рахунок – фактуру № 11360 від 26.03.2007р.; платіжне доручення № 1045 від 20.03.2007р.

Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, про що надав суду відзив на позовну заяву № 01-13/268 від 29.01.2008р., у якому посилається на те, що між сторонами не було укладено ніякого договору, у зв”язку з чим посилання позивача на ст. ст. 1166, 1192 Цивільного кодексу України не обґрунтовано, що позивач – вантажоотримувач по акту приймання вантажу не є власником вугілля, яке було придбане у ЗАТ „Донецьксталь”, відповідно до договору постачання вугільної продукції та сплачене у повному обсязі. Відповідно до „Інструкції по забезпеченню зберігання вантажів при їх перевезенні...” та „Правил перевезення вантажів у вагонах відкритого типу”, вагони були повністю завантажені і станція відправлення, яка прийняла вагон до перевезення не виявила ніяких порушень вантажовідправником правил навантаження вугільного концентрату, ніяких порушень не встановила і комісія позивача. Акт приймання № 322 від 19.03.2007р., на думку відповідача, не має доказової сили.

Позивач надав суду заперечення на відзив № б/н від 18.02.2008р., у яких посилається на внесення відповідачем невірних даних у накладні № 49246806, № 49246809 стосовно ваги вантажу, чим нанесено позивачеві збитків. Відповідно до ст. 334 Цивільного кодексу України, позивач, уклавши договір та отримавши вугільну продукцію стає власником цієї продукції. Також посилається на відповідність дій позивача Інструкції про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення та товарів народного споживання по кількості, яка затверджена постановою Держарбітражу від 15.06.1965р. № п-6. Крім того, позивач зазначив, що відповідач визнав нестачу вугілля у спірних вагонах, про що свідчить лист № 01-16/986 від 19.03.2007р.

Відповідач надав суду додаток до відзиву № 01-13/751 від 11.03.2008р., у якому посилається на те, що позивач не надав достатньо доказів про те, що ним понесені збитки, Також посилається на те, що відповідач відмовляється від того, що у листі № 01-16/986 від 19.03.2007р. погодився із недовантаженням вугільної продукції.

У судовому засіданні оголошувались перерви з 07.02.2008р. до 28.02.2008р., з 28.02.2008р. до 13.03.2008р.

Дослідивши матеріали справи, та вислухавши пояснення представників сторін, суд ВСТАНОВИВ:

Відповідно до залізничних накладних № 49246806, № 49246809 на адресу позивача надійшов вугільний концентрат у 2-х вагонах, вантажовідправником якого є Відкрите акціонерне товариство Центральна збагачувальна фабрика „Пролетарська”, м.Макіївка. На станцію призначення вантаж прибув у вагонах без слідів втрати, про що свідчить відмітка Донецької залізниці.

При прийманні вугільного концентрату була виявлена нестача по кількості продукції, про що складено акт № 322/п від 19.03.2007р., відповідно до якого приймання вантажу було зупинено.

Листом № 01-16/986 від 19.03.2007р. відповідач погодився із виявленням недовантаження у кількості 4,6 т. вугільного концентрату, та з метою уникнення простою просив відвантажити вугільну продукцію без його представника.

19.03.2007р. складений акт № 322 про приймання продукції по кількості, з якого вбачається, що комісія вважає, що нестача вантажу виникла в результаті недостатнього наповнення вагонів вантажовідправником. Особи, які приймали участь у прийманні продукції, попереджені про відповідальність за підписання акту.

Відповідно до рахунку-фактури № 11360 від 26.03.2007р., позивач у повному обсязі сплатив постачальнику вартість продукції, що підтверджується платіжним дорученням № 1045 від 20.03.2007р.

Статтею 6 Статуту залізниць України, передбачено, що залізнична накладна є обов’язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третіх осіб – отримувачів.

Згідно із ст. 1166 Цивільного кодексу України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Статтею 1192 зазначеного кодексу передбачено, що з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Посилаючись на неналежне виконання відповідачем своїх зобов’язань, позивач звернувся до суду із позовними вимогами, та просить суд стягнути з відповідача 1275,02 грн. – суму збитків від нестачі вугільного концентрату.

Згідно із ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог та заперечень.

У зв”язку із відсутністю між сторонами договірних правовідносин, посилання позивача на приписи ст. ст. 1166, 1192 Цивільного кодексу України є обґрунтованими.

Обставини, на які посилається позивач у своєму позові підтверджуються наявними у матеріалах справи копіями акту приймання продукції по кількості № 322/п від 19.03.2007р., акту приймання продукції по кількості № 322 від 19.03.2007р., акту про вагу тари № 322 від 20.03.2007р., повідомлення № 322 від 19.03.2007р., накладної № 49246806, накладної № 49246809, листа № 01-16/986 від 19.03.2007р., рахунку – фактури № 11360 від 26.03.2007р., платіжного доручення № 1045 від 20.03.2007р.

З огляду на вищевикладене, позовні вимоги щодо стягнення з відповідача 1275,02 грн. – суми збитків від нестачі вугільного концентрату є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідач проти позову заперечив, але обставини, викладені у позові, не спростував, доказів сплати вищезазначеної суми на користь позивача суду не надав.

Судові витрати покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 22, 33, 43, 44, 49, 82 – 85 Господарського процесуального кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України, ст. ст. 1166, 1192 Цивільного кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги Закритого акціонерного товариства „Макіївкокс”, м.Макіївка, до Відкритого акціонерного товариства Центральна збагачувальна фабрика „Пролетарська”, м.Макіївка, - задовольнити повністю.

Стягнути з Відкритого акціонерного товариства Центральна збагачувальна фабрика „Пролетарська” (86111, м.Макіївка, Донецька область, вул. Янки Купали, 1, поточний рахунок 8864 в ЦГО ПІБ м.Макіївка, МФО 334516, ) на користь Закритого акціонерного товариства „Макіївкокс” (86106, м.Макіївка, Донецька область, вул. Горького, 1, поточний рахунок 1891 в Донбаській філії ВАТ „Кредит промбанк”, МФО 335593, ) 1275,02 грн. – суми збитків, 102,00 грн. – витрати по сплаті державного мита, 118,00 грн. – витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Видати наказ у встановленому порядку.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття.

Рішення може бути оскаржене через господарський суд Донецької області в апеляційному порядку протягом десяти днів або в касаційному порядку через місцевий чи апеляційний господарський суд протягом одного місяця з дня набрання рішенням законної сили.

Вступну та резолютивну частини рішення оголошено 13.03.2008р.

Повний текст рішення підписано 17.03.2008р.

Суддя Донець О.Є.