ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" січня 2008 р.

Справа № 7/169-12А.

за позовною заявою товариства з обмеженою відповідальністю „Феміда-Інтер”, м. Луцьк

до відповідача: комунального підприємства „Волинське обласне бюро технічної інвентаризації”, м. Луцьк

третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача: відкрите акціонерне товариство „Західенерго”, м. Львів

про визнання недійсними витягів про реєстрацію права власності

Суддя           Шум М.С.

Секретар судового засідання Яцишин В.А.

за участю представників сторін:

від позивача: Гаврилюк А.Ю. –представник (дор. №02-11/07 від 02.11.2007р.)

від відповідача: не з’явились

від третьої особи: Данай І. М. –представник (дов. №31-19 від 04.01.2007р.), Федорів С.С. –провідний юрисконсульт (дов. №31-4004 від 28.12.2006р.)

Відповідно до ст. 127 Кодексу адміністративного судочинства України представникам позивача та третьої особи було роз’яснено право відводу судді та секретаря судового засідання. Відводу заявлено не було. В судовому засіданні учасникам судового процесу на підставі ст.ст. 49, 51 КАС України було роз’яснено їх процесуальні права та обов’язки. Заяв та клопотань від останніх на розгляд господарського суду не поступило.

СУТЬ СПОРУ: товариство з обмеженою відповідальністю „Феміда-Інтер” звернулось до господарського суду Волинської області з адміністративним позовом до комунального підприємства „Волинське обласне бюро технічної інвентаризації” про визнання недійсними виданих останнім витягів про реєстрацію права власності на об’єкти нерухомого майна.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просить суд задовольнити останні в повному об’ємі.

Свої вимоги мотивує тим, що дослідивши послідовність видачі Переліку об'єктів нерухомого майна, що увійшло до статутного йду ВАТ «Західенерго»під час корпоратизації станом на 01.07.1995 р., затвердженого Міністерством нива та енергетики 27.12.2002 року, ТзОВ «Феміда-інтер»дійшло висновку, що даний документ недійсний, який не має законної сили, та такий, що не може рахуватись правоустановчим документом і служити для Бюро технічної інвентаризації підставою включення та реєстрації до Реєстру права власності нерухоме майно, згідно п.15 Додатку 1 до пункту 2.1.Тимчасового положення про порядок реєстрації власності на нерухоме майно, затвердженого наказом Мін'юста №7/5 від 07.02.2002 року. Так як відповідно до наказу №1450 від 22.07.1998 року «Про затвердження Порядку підтвердження прав власності на нерухоме майно», наказу №906 від 24.05.2002 року «Про затвердження Порядку підтвердження прав власності на нерухоме майно», наказу №2097 від 25.11.2003 року «Про затвердження Положення про впорядкування передачі об'єктів нерухомого майна, приватизованих у складі цілісного майнового комплексу або переданих до статутного фонду господарського товариства», одним з підтверджуючих документів та підставою для включення нерухомого майна до зазначеного переліку є державний акт про право власності на землю або про право постійного користування землею (довідка місцевої податкової адміністрації про сплату податку за володіння або користування землею). Даний документ ВАТ «Західенерго»подати для видачі та затвердження Переліку об'єктів нерухомого майна, що увійшло до статутного фонду ВАТ «Західенерго»не могло, оскільки ні користувачем ні власником даної земельної ділянки не являлось і не являється, а тому даний перелік недійсний так як не сформований в повному обсязі, пакет документів для включення майна ВАТ «Західенерго»до переліку, відповідно до зазначених наказів. У зв'язку з вищевказаним даний перелік не може являтися правоустановчим документом, на підставі якого БТІ було видано ВА Т «Західенерго»витяги з реєстру права власності на об’єкти нерухомого майна.

Комунальне підприємство „Волинське обласне бюро технічної інвентаризації” у відзиві від 21.01.2008р. №123 на позовну заяву з приводу пред’явленого позову заперечує з тих підстав, що реєстрація прав власності на об’єкти нерухомості та видача відповідних актів були здійснені підприємством у відповідності та з дотриманням положень чинного законодавства.

Третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача –відкрите акціонерне товариство „Західенерго” у запереченнях на пред’явлений позов від 30.11.2007р. та представники товариства в судових засіданнях з приводу позовних вимог товариства з обмеженою відповідальністю „Феміда-Інтер” заперечили посилаючись при цьому на безпідставність останніх, законність набуття ВАТ „Західенерго” права власності на об’єкти нерухомості і відповідність чинному законодавству України дій КП „Волинське ОБТІ” щодо видачі витягів про реєстрацію прав власності на нерухоме майно.

Свої заперечення мотивують тим, що причиною виникнення земельного спору між ТзОВ "Феміда-Інтер" і ВАТ "Західенерго" було незаконне розпорядження Шацької райдержадміністрації № 96 від 12.06.2002р. "Про вилучення з постійного користування та передачу в оренду земельної ділянки", згідно з пунктом 1 цього розпорядження було вилучено з постійного користування ВАТ "Волиньобленерго" земельну ділянку пл.0,67 га у зв'язку з втратою права власності на будівлю, яка розташована в зоні відпочинку урочища Гряда, смт. Шацьк.

Пунктом 2 цього розпорядження було вирішено передати в оренду на 49 років ТзОВ "Феміда-Інтер" земельну ділянку пл 0,67га в зоні відпочинку ур. Гряда, смт. Шацьк, на якій розташована база відпочинку, придбана ТзОВ "Феміда-Інтер" згідно з договором купівлі-продажу майна 27.05.2002р.

Рішенням господарського суду Волинської області від 09.06.2005р. у справі № 01/6 24.1 за позовом ВАТ "Західенерго" до Шацької райдержадміністрації Волинської області третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ТзОВ "Феміда-Інтер" про визнання частково недійсним розпорядження № 96 від 12.06.2002р. п.2 розпорядження Шацької райдержадміністрації № 96 від 12.06.2002р., згідно з яким було вирішено передати в оренду на 49 років ТзОВ "Феміда-Інтер" земельну ділянку пл. 0,67га в ур. Гряда, смт. Шацьк визнано недійсним.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 26.04.2006р. рішення господарського суду Волинської області від 09.06.2005р. у справі № 01./6-24.1 залишено без змін.

У процесі судового розгляду справи № 01/6-24.1 було встановлено, що на земельній ділянці, яку згідно з розпорядженням №96 від12.06.2002р. було передано в оренду ТзОВ "Феміда-Інтер" розташоване нерухоме майно - корпуси №1 і №2 бази відпочинку "Енергетик", побудовані за кошти колективу енергетичного підприємства ВЕО "Львівенерго" (правонаступником якого є ВАТ "Західенерго") увійшли до статутного фонду ВАТ "Західенерго" під час корпоратизації, затвердженого Міністерством палива та енергетики України від 27.12.2002р.

Згідно з п.15 Переліку правовстановлюючих документів, на підставі яких проводиться реєстрація прав власності на об'єкти нерухомого майна (Додаток 1 до пункту 2.1. Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженого наказом Мінюста України № 7/5 від07.02.2002р. з наступними змінами і доповненнями) називається серед інших правовстановлюючих документів також рішення засновника про створення державної (національної) акціонерної компанії, державної (національної) холдингової компанії, відкритого акціонерного товариства, створеного в процесі приватизації (корпоратизації) та акт приймання-передавання нерухомого майна, наданий засновником чи державним органом приватизації.

Під час корпоратизації ВАТ "Західенерго" відповідно до Переліку об'єктів нерухомого майна (будівель і споруд), що увійшли до статутного фонду ВАТ "Західенерго" під час корпоратизації станом на 01.07.1995р., затв. Міністерством палива та енергетики України 27.12.2002р. корпуси №1 і №2 бази відпочинку "Енергетик" увійшли до статутного фонду ВАТ Західенерго".

Відповідно до ч. 1 ст.12 Закону України "Про господарські товариства" та ч. 1 ст.85 господарського кодексу України встановлено, що товариство є власником майна, переданого йому засновниками у власність. Стаття 321 Цивільного кодексу України встановлює, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні лише у випадках і в порядку встановлених законом.

Враховуючи чинне земельне законодавство та законодавство про власність Верховним Судом України від 08.06.2004р. роз'яснено: "при розгляді спорів про надання права користування земельною ділянкою суди повинні враховувати, що право власності на майно, яке є частиною статутного фонду товариства, не потребує доказу. Окрім того, ця обставина є підставою для оформлення товариством права користування цією земельною ділянкою".

Законом прямої дії, зокрема ст.14 Конституції України встановлено, що земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави.

Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону".

Тому посилання позивача - ТзОВ "Феміда-Інтер" на те, що ВАТ "Західенерго" немає права на будівлі бази відпочинку корпуси № 1 і №2 в ур. Гряда, смт. Шацьк. Враховуючи наведене, відповідно до ст.27 Закону України "Про приватизацію державного майна", ст.30 ЗК УРСР ВАТ "Західенерго" має право на користування земельною ділянкою в урочищі Гряда, смт Шацьк., розташованої під належними йому будівлями - бази відпочинку.

Відповідно до ч. 1 ст.72 КАСУ України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказується при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи, або особа, щодо якої встановлені обставини не можуть братися до уваги.

Позивач, не маючи підстав для аргументації своїх вимог, посилається на судові рішення, якими було відмовлено позивачу ВАТ "Західенерго", де підстави для відмови не стосувалися права власності ВАТ "Західенерго". Разом з тим, позивач замовчує про наявність судового рішення у справі №01/6-24.1 від 09.06.2005р. за позовом ВАТ "Західенерго" до Шацької райдержадміністрації і третьої особи без самостійних прав на предмет спору про визнання частково недійсним розпорядження Шацької райдержадміністрації №96 від 12.06.2002р., яке набрало законної сили і було підставою для виникнення договорів оренди земельної ділянки і купівлі - продажу.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення, доводи та заперечення учасників судового процесу, вивчивши представлені в обґрунтування вимог та заперечень на останні документи, господарський суд прийшов до висновку про безпідставність позовних вимог товариства з обмеженою відповідальністю „Феміда-Інтер” та необхідність відмови останньому у їх задоволенні.

Викладена позиція господарського суду пов’язана з наступними підставами:

Державна реєстрація речових прав на нерухоме майно всіх форм власності, їх обмежень та правочинів щодо нерухомості регулюються Законом України „Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень” від 01.07.2004р.

Відповідно до статті 3 зазначеного Закону державною реєстрацією є офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення переходу або припинення речових прав, зокрема, на нерухоме майно, що супроводжується внесенням даних до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обмежень.

Статтею 19 Закону визначено, що підставою для державної реєстрації прав, які посвідчують виникнення, перехід, припинення речових прав на нерухоме майно, обмежень цих прав, є, зокрема, рішення суду стосовно речових прав на нерухоме майно, що набрали законної сили.

Зазначена норма закону кореспондується із положеннями Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції України №7/5 від 07.02.2002р., зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 18.02.2002р. за №157/6445

Так, п. 6.1 Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно передбачено, що оформлення права власності на об’єкти нерухомого майна проводиться з видачею свідоцтва про право власності виданими місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування, в т.ч. фізичним та юридичним особам на підставі документів, установлених законодавством, які підтверджують їх право власності на об’єкти нерухомого майна, крім правовстановлювальних документів, передбачених у додатку 1 до п. 2.1 Тимчасового положення.

Вказаними додатками визначено Перелік правовстановлювальних документів, на підставі яких проводиться реєстрація прав власності на об’єкти нерухомого майна, в т.ч. згідно п. 10 Переліку останніми виступають рішення судів, третейських судів про визнання права власності на об’єкти нерухомого майна, про встановлення факту права власності на об’єкти нерухомого майна.

Згідно п. 5 розділу V Перехідні положення Закону до створення єдиної системи органів реєстрації прав, а також до формування Державного реєстру прав у складі державного земельного кадастру, реєстрація об’єктів нерухомості проводиться комунальними підприємствами бюро технічної інвентаризації.

Пунктом 1.1 Тимчасового Положення передбачено, що рішення про реєстрацію прав приймає реєстратор прав власності на нерухоме майно, що є працівником БТІ, який безпосередньо здійснює реєстрацію прав власності на нерухоме майно.

Реєстрація прав включає в себе, зокрема, прийняття рішення про реєстрацію прав власності або про відмову в реєстрації прав; унесення записів до Реєстру прав, видачу витягів із Реєстру прав про реєстрацію, як це передбачено п.3.1 Тимчасового положення.

Згідно п. 3.8 Тимчасового положення після прийняття рішення реєстратором та внесення запису до Реєстру прав на правовстановлювальних документах робиться відмітка (штамп) про реєстрацію відповідних прав, видається витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно, який є невід’ємною частиною правовстановлювального документа.

У разі переходу права власності на нерухоме майно, яке зареєстроване в Реєстрі прав, реєстратор при реєстрації прав на нерухоме майно одночасно скасовує попередній запис щодо права власності на це майно (п.3.9 Тимчасового положення).

Водночас, витяг про реєстрацію права власності не є актом державного чи іншого органу в розумінні статті 12 Господарського процесуального кодексу України і не може виступати предметом спору. До такого висновку дійшов Вищий господарський суд України у постанові від 07.03.2006р. по справі №04/26-12.

Разом з тим, підстави набуття права власності визначено главою 24 Цивільного кодексу України. Згідно із статтею 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

В даному випадку як вбачається з наданого Волинським ОБТІ витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №3234962 від 01.04.2004р. ВАТ «Західенерго»набуло права власності на об’єкт нерухомості –будівлю бази відпочинку на підставі наказу Міністерства енергетики та електрифікації України № 50 від 17.03.2005р., наказу зазначеного міністерства № 155 16.08.1995р., наказу органу Фонду державного майна від 09.07.1996р. № 13 –ДПК (перелік об’єктів нерухомого майна, що увійшли до статутного фонду ВАТ «Західенерго»під час корпоратизації станом 01.07.1995р.). Зазначені накази було видано у відповідності до передбаченої законодавством компетенції Міністерства енергетики та електрифікації України, останні є чинними на даний час, накази предметами судових розглядів не були, в судовому порядку не оскаржувались. Господарським судом будь-яких порушень положень чинного законодавства при набутті ВАТ «Західенерго»право власності на об’єкт нерухомості з подальшою видачею Волинським ОБТІ відповідного витягу встановлено не було, у суду відсутні будь-які підстави вважати передачу майна та реєстрацію права власності на останнє незаконними.

Виходячи з даної обставини, доводи позивача щодо права власності на об’єкти нерухомості, є необґрунтованими і недоведеними в судовому засіданні, вимоги щодо визнання недійсними витягів про реєстрацію права власності є такими, що не підлягають до задоволення

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 157, 158-163, 167, п. 6 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, господарський суд, -

постановив:

В задоволенні позовних вимог товариства з обмеженою відповідальністю „Феміда-Інтер” до комунального підприємства „Волинське обласне бюро технічної інвентаризації” про визнання недійсними витягів про реєстрацію права власності відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня її складення в повному обсязі за правилами статей 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання через господарський суд Волинської області заяви про апеляційне оскарження з наступним поданням протягом двадцяти днів апеляційної скарги.

Суддя                                          М.С. Шум

Дата виготовлення

повного тексту постанови 30.01.2008р.