донецький апеляційний господарський суд
Постанова

Іменем
України

09.09.2020 р.
справа №16/66

Донецький апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого:

Запорощенка  М.Д.

суддів

Волкова Р.В. , Старовойтової  Г.Я.

за участю представників сторін:

від позивача:

ОСОБА_1,

від відповідача:

не з"явився,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу

Донецької міської ради м.Донецьк

на рішення (ухвалу)
господарського суду

Донецької області

від

17.07.2008 року

по справі

№16/66 (Манжур В.В.)

за позовом

Приватного підприємеця ОСОБА_1
м.Донецьк

до

Донецької міської ради м.Донецьк

про

визнання договору оренди №
А/4-111 від 10.04.2001р. продовженим до 26.04.11р.

В С Т А Н О В
И В:

Рішенням господарського суду Донецької області від
17.07.2008р. у справі №16/66  позовні
вимоги Суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_1, м.Донецьк, до
відповідача:   Донецької міської ради,
м.Донецьк, про визнання  за ПП
ОСОБА_1  м.Донецьк   права
на набуття земельної ділянки
розміром 35 кв.м. в оренду для розміщення об'єкту -павільйону ,
орієнтовною площею  27 кв.м. , що  розташована
:  АДРЕСА_1 , шляхом укладення
прямого договору оренди з   Донецькою
міською радою  в порядку передбаченому
Земельним кодексом України та Законом України „Про оренду землі” в редакції,
чинній на момент звернення Приватного підприємця  ОСОБА_1
з заявкою до Донецького міського голови;
зобов'язання   Донецьку міську
раду м. Донецьк укласти з Приватним
підприємцем ОСОБА_1 м.Донецьк
договір оренди земельної ділянки для
розміщення  павільйону площею 27
кв.м. на  земельній  ділянці
площею 35 кв.м. , що  розташована
:  АДРЕСА_1 ,  строком на 5 років згідно з вимогами
законодавства, чинними на момент звернення Приватного підприємця  ОСОБА_1
з заявкою до Донецького міського голови , задоволені  повністю
.

Визнано за Приватним  підприємцем
ОСОБА_1   м.Донецьк   права
на набуття земельної ділянки
розміром 35 кв.м. в оренду для розміщення об'єкту -павільйону ,
орієнтовною площею  27 кв.м. , що  розташована
:  АДРЕСА_1 , шляхом укладення
прямого договору оренди з   Донецькою
міською радою в порядку передбаченому Земельним кодексом України та Законом
України „Про оренду землі” в редакції, чинній на момент звернення Приватного
підприємця  ОСОБА_1  з заявкою до Донецького міського голови.

Зобов'язано  Донецьку міську ради м. Донецьк укласти з
ОСОБА_1    договір оренди земельної
ділянки для  розміщення  павільйону площею 27 кв.м. на  земельній
ділянці  площею 35 кв.м. , що  розташована :
АДРЕСА_1 ,  строком на 5 років
згідно з вимогами законодавства, чинними на момент звернення Приватного
підприємця  ОСОБА_1  з заявкою до Донецького міського голови  , видавши наказ.

Рішення суду мотивоване тим, що позивач звернувся до органу  відповідача в передбаченому законодавством
порядку з клопотанням про надання земельної ділянки в оренду з наданням для
цього всіх необхідних документів.  Крім
того , суд першої інстанції вважає , що бездіяльність відповідача в укладанні
договору оренди земельної ділянки порушує право позивача на оренду цієї
земельної ділянки, тому позов в частині вимог про зобов'язання    Донецьку міську раду  м. Донецьк укласти з Приватним  підприємцем ОСОБА_1 м.Донецьк  договір оренди земельної ділянки для  розміщення
павільйону площею 27 кв.м. на
земельній  ділянці  площею 35 кв.м. , що  розташована :   АДРЕСА_1 ,
строком на 5 років згідно з вимогами законодавства, чинними на момент
звернення Приватного підприємця
ОСОБА_1  з заявкою до Донецького
міського голови  , задовольнив.

Відповідач, Донецька міська рада
м.Донецьк, не погоджуючись з рішенням Господарського суду Донецької області від
17.07.2008р. у справі №16/66 звернулась з апеляційною скаргою до Донецького
апеляційного господарського суду, оскільки вважає, що рішення першої інстанції
є незаконним  та таким , що прийнято із
порушенням норм матеріального та процесуального права України.

В обґрунтування своїх вимог , відповідач
посилається на те , що чинне законодавство України  не передбачає надання в оренду земельних
ділянок на підставі рішення суду без
розроблення такого проекту.  Крім
того , вважає , що суд , визнавши  за
позивачем право на отримання в оренду певної
земельної ділянки , фактично підмінив відповідний орган місцевого
самоврядування і порушив вимоги статей 26 і 59 Закону України «Про місцеве
самоврядування в Україні», в частині додержання
законності та реалізації права власності на землю  , чим , на його думку , зачіпаються інтереси
держави. При цьому , відповідач
посилається на те , що  відповідно
до норм діючого земельного законодавства , набуття права оренди  земельних
ділянок , що перебувають у державній або
комунальній власності, здійснюються виключно на аукціонах. До того ж ,
відповідач вважає , що оскільки  позивач
не надав доказів офіційної відмови від Донецької міської ради , тому предмет
спору відсутній.

Позивач , Приватний
підприємець  ОСОБА_1 м.Донецьк , відзиву
на апеляційну скаргу не представив . В судовому засіданні заперечує проти
апеляційної скарги відповідача , вважає рішення першої інстанції обгрунтованим
та таким, що не підлягає скасуванню.

В нинішнє судове засідання  представник скаржника не з?явився , поважних
причин нез'явлення суду не повідомлено. Про час та місце розгляду  апеляційної скарги сторони були сповіщені
належним чином.

Зважаючи  на неповідомлення позивачем поважних причин
нез'явлення його представників до суду, достатність наданих сторонами доказів
та керуючись ст.75 Господарського процесуального кодексу України -  справа розглядається  за наявними в ній  матеріалами.

Згідно зі ст. 101 Господарського
процесуального кодексу України апеляційний господарський суд не зв'язаний
доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість
рішення  місцевого господарського суду у
повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи,
вислухавши пояснення представників сторін,
судова колегія встановила наступне.

25.04.1999р.    Виконкомом
Донецької  міської   ради було прийнято рішення   №
142/9    «Про   надання приватному підприємцю ОСОБА_1   земельної
ділянки  в  оренду
для   розміщення   існуючих
павільйонів   в  Київському
районі».

10.04.2001р.  між Виконавчим комітетом Донецької міської
ради  та
приватним підприємцем ОСОБА_1
було укладено договір оренди земельної ділянки  , що знаходиться на території  Київського району м.Донецька , загальною
площею  95,0кв.м. , в тому числі по вул.
Куйбишева , 242 площею 60кв.м. та по вул. Університетська , 70  площею 35,0кв.м. із земель  загального користування.

Пунктом 2.1  строк дії договору встановлений  на 5
років, починаючи з дати його реєстрації. По закінченні терміну договору
орендар має переважне право на поновлення договору на новий термін. У цьому
разі зацікавлена сторона повинна повідомити письмово другу сторону про це  не пізніше, ніж за два місяця до його
закінчення.

Як вбачається з матеріалів справи ,
позивач  звернувся до  Виконкому
Донецької   міської  Ради
заявками   :  08.02.2006р.    про
представлення   земельної  ділянки
для   розміщення   об`єкта
-  існуючого   торгового
павільйону   площею до 30  кв.м. ;
27.07.2006р.    про  продовження
строку   договору  оренди
земельної  ділянки   та
дозволу  на  реконструкцію   існуючого
торгівельного  павільйону  площею
до  30  кв.м. При цьому , адресу земельної ділянки
визначено як : вул. Університетська , 70-74.

Виконком   Донецької міської  ради
листом  №  1/3-1257 від 07.08.2006р. повідомив
позивача  про те , що відділ торгівлі та
громадського харчування Донецької міської Ради не заперечує проти
продовження  ПП ОСОБА_2  строку оренди земельної ділянки  по вул. Університетській , 70-74 в Київському
районі  м.Донецька  . Крім того , в листі було     вказано
, що  необхідно  реконструювати    павільйон
з   сучасних    будівельних
матеріалів  ,  на
прилеглій   до  павільйону
території  зробити  покриття
ФЕМ , відновити   газон   ,тощо.

Листом  від
01/13-3527 від 16.07.2007р.
Донецької міської ради    було
надано  дозвіл  ПП ОСОБА_1
на  підготовку    матеріалів
щодо  продовження   договору
оренди  строком  на
1  рік .

21.08.2007р. Приватний
підприємець  ОСОБА_1 м.Донецьк  звернулась
до Донецького міського голови  з
листом   яким  просили
переглянути   незаконне рішення
постійно діючої комісії з питань вибору земельних ділянок для розташування
об'єктів , стосовно подовження Договору оренди земельної ділянки № А/4-111 від
12.04.01р. строком на 5 (п?ять) років  із
збільшенням  площі орендованої земельної
ділянки.

Позивач , Приватний
підприємець  ОСОБА_1 м.Донецьк,
звернулась до господарського суду Донецької області з позовом  до
Виконавчого комітету  Донецької
міської ради  про  визнання договору  оренди земельної ділянки № А/4-111 від
10.04.01р. , укладеного між  суб'єктом
підприємницької діяльності ОСОБА_1 м.Донецьк та
виконавчим комітетом Донецької міської ради  продовженим до 26.04.11р.

Клопотанням  від
19.06.08р.  , позивачем в порядку
ст. 22 Господарського процесуального кодексу України , предмет позову був
уточнений . Відповідно до клопотання, позивач просить суд:

-
визнати за Приватним
підприємцем    ОСОБА_1   м.Донецьк
право  на набуття земельної
ділянки  розміром 35 кв.м. в оренду для
розміщення об'єкту -павільйону , площею
27 кв.м. , шляхом укладення прямого договору оренди з виконкомом   Донецької міської ради в порядку
передбаченому Земельним кодексом України та Законом України „Про оренду землі”
в редакції, чинній на момент звернення Приватного підприємця  ОСОБА_1
з заявою до Донецького міського голови.

- зобов'язати виконком  Донецької міської ради м. Донецьк укласти з
ОСОБА_1    договір оренди земельної
ділянки для  розміщення  павільйону площею 27 кв.м. на  земельній
ділянці  площею 35 кв.м. строком
на 5 років згідно з вимогами законодавства, чинними на момент звернення
Приватного підприємця  ОСОБА_1  з заявою до Донецького міського голови  .

В подальшому  , 03.07.08р. , позивачем було заявлено
клопотання , в порядку ст. 24 Господарського процесуального кодексу України ,
про заміну відповідача , виконком
Донецької міської ради,  як  неналежного
на належного відповідача - Донецьку міську раду .

Перевіривши повноту встановлених
судом першої інстанції обставин справи та правильність їх юридичної оцінки,
заслухавши пояснення та доводи повноважних представників сторін , що були
присутні в судовому засіданні , колегія суддів Донецького апеляційного
господарського суду дійшла висновку про обґрунтованість апеляційної скарги, та
не відповідність оскарженого судового акта зі справи вимогам чинного законодавства
з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи ,
предметом спору між сторонами визначено визнання права на набуття в оренду для
розміщення об'єкту шляхом укладення договору оренди.

Правовідносини щодо володіння,
користування і розпорядження землею регулюються Конституцією України, Земельним
кодексом України, Законом України “Про оренду землі ” , ст.ст. 792-797
Цивільного кодексу України, а також іншими нормативно-правовими актами
прийнятими на їх виконання.

Приписи ст. ст. 13 і 41 Конституції
України визначають, що від імені Українського народу права власності здійснюють
органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених
Конституцією, і усі суб'єкти права власності рівні перед законом. Кожен має
право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.

Відповідно до ч.2 ст. 19
Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування,
їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені  Конституцією та
законами України.

У відповідності до ст. 9 Земельного
кодексу України до повноважень міських рад у галузі земельних відносин на їх
території належить, зокрема, розпорядження землями територіальної громади
міста; передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та
юридичних осіб відповідно до цього Кодексу; надання земельних ділянок у
користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу.

Відповідно до положень ст. 12
Земельного кодексу України до повноважень
міських  рад  у галузі земельних відносин на території
міст, зокрема,  належить:

а) розпорядження землями територіальних громад;

б) передача  земельних  ділянок
комунальної   власності   у власність громадян та юридичних осіб
відповідно до цього Кодексу;

в) надання   земельних   ділянок
у  користування  із
земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу;

г) вилучення  земельних   ділянок
із   земель   комунальної власності відповідно до цього
Кодексу;

є) здійснення  контролю  за
використанням та охороною земель комунальної  власності,
додержанням  земельного  та
екологічного законодавства.

Відповідно до ст.ст. 140, 142-146
Конституції України, ст. 26, 33 Закону України „Про місцеве самоврядування в
Україні ” повноваження у галузі земельних відносин на території міст можуть
бути делеговані місцевою радою виконавчим органам ради, одним з яких за нормами
ст. 11 даного Закону є виконавчий комітет.

Відповідно до положень ст. 116
Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права
власності  та права користування
земельними ділянками із земель державної
або комунальної  власності за
рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах
їх повноважень , визначених цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 124 Земельного
кодексу України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній
або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу
виконавчої влади або органу місцевого самоврядування шляхом укладення договору
оренди земельної ділянки.

Зазначена норма Земельного кодексу
України кореспондується з вимогами ч. 3 ст. 16 Закону України “Про оренду
землі”, відповідно до якої необхідною передумовою укладення договору оренди
землі визначено згоду орендодавця передати земельну ділянку в оренду.

Крім того , згідно зі статтею 16
Закону України “Про оренду землі” особа, яка бажає отримати земельну ділянку в
оренду із земель державної або комунальної власності, подає заяву (клопотання)
до відповідного органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування за
місцем розташування земельної ділянки.

Розгляд заяви (клопотання) і
надання земельної ділянки в оренду проводяться у порядку, встановленому
Земельним кодексом України. У разі згоди орендодавця передати земельну ділянку
в оренду сторони укладають договір оренди землі відповідно до вимог цього
Закону.

Відповідно до пункту тридцять
четвертого статті 26, пункту другого статті 77 Закону України “Про місцеве
самоврядування в Україні ” питання надання земельної ділянки в оренду
вирішується на пленарному засіданні ради -сесії, а спори про поновлення
порушених прав юридичних і фізичних осіб, що виникають в результаті рішень, дій
чи бездіяльності органів або посадових осіб місцевого самоврядування, вирішуються
в судовому порядку.

Таким чином, вищенаведеними
правовими нормами встановлено, що підставою передачі в оренду земельних ділянок
державної форми власності є рішення відповідних органів.

Відповідно до частини другої статті
759 та частини другої статті 792 Цивільного кодексу України законом можуть бути
передбачені особливості укладення та виконання договору найму (оренди), а
відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом. Частиною
шостою статті 93 Земельного кодексу України також передбачено, що відносини,
пов'язані з орендою землі, регулюються законом.

Згідно з частиною першою статті 19
Закону України "Про оренду землі" №1211-IV від 02.10.2003р. строк дії
договору оренди землі визначається за згодою сторін, але не може перевищувати
50 років. За приписами частини першої статті 31 цього закону договір оренди
землі припиняється, зокрема, в разі закінчення строку, на який його було
укладено.

Щодо поновлення договору оренди
земельної ділянки Закон України "Про оренду землі" №1211-IV від
02.10.2003р. містить положення, які не є тотожними відповідним нормам
Цивільного кодексу України та Господарського кодексу України.

Стаття 33 Закону України "Про
оренду землі" №1211-IV від 02.10.2003р. передбачає, що після закінчення
строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно
виконував обов'язки відповідно до умов договору, має за інших рівних умов
переважне право на поновлення договору.

У разі поновлення договору оренди
землі на новий строк його умови можуть бути змінені за згодою сторін.

У разі, якщо орендар продовжує
користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди, то за
відсутності письмових заперечень орендодавця протягом одного місяця після
закінчення строку договору, він підлягає поновленню на той самий строк і на тих
самих умовах, які були передбачені договором. Письмове заперечення здійснюється
листом-повідомленням.

Як вбачається з матеріалів справи ,
строк дії договору оренди від 10.04.2001р.
АВР № 979556  сплинув 12.04.06р.

Законом України  від 03.06.2008р. № 309-VI «Про внесення змін
до деяких законодавчих актів»були внесені зміни , згідно з якими  набуття права
оренди  земельних  ділянок,
що перебувають у державній або
комунальній  власності,  здійснюється
виключно  на аукціонах  (крім
земельних  ділянок,  на яких розташовані об'єкти нерухомого майна,  що перебувають у власності громадян і
юридичних осіб,  в яких відсутні акції
(частки,  паї),  що належать державі, набуття права на оренду
земельних ділянок під об'єкти  соціального
призначення,   будівництво   соціального
і   доступного   житла, використання земельних ділянок для
розробки  корисних  копалин
та спеціального  водокористування
відповідно до отриманих спеціальних дозволів (ліцензій),  використання релігійними організаціями  (під культовими будівлями), які легалізовані
в Україні).

З цього приводу слід зазначити , що
, як вбачається з матеріалів справи та підтверджено позивачем в судовому
засіданні, павільйон  , під розміщення
якого було орендовано позивачем спірну земельну ділянку , не є капітальною
спорудою та не підпадає під категорію об'єкту нерухомості.  До того , матеріали справи не містять в
собі  також документів які б підтверджували
право власності  на вказаний павільйон.

Таким чином , судова колегія вважає
, що позивач з урахуванням вищенаведеного не має визначеного законом
переважного права на поновлення договору. А має право на укладення договору
оренди землі на загальних підставах.

Разом з тим, відповідно до пункту
тридцять четвертого статті 26, пункту другого статті 77 Закону України
"Про місцеве самоврядування в Україні" №280/97-ВР від 21.05.1997р.
питання регулювання земельних відносин (у тому числі надання земельної ділянки
в оренду та поновлення договору оренди земельної ділянки) вирішується на пленарному
засіданні ради - сесії, а спори про поновлення порушених прав юридичних і
фізичних осіб, що виникають в результаті рішень, дій чи бездіяльності органів
або посадових осіб місцевого самоврядування, вирішуються в судовому порядку.

Таким чином, законодавством
передбачено, що способом волевиявлення ради, яка здійснює право власності від
імені відповідної територіальної громади, щодо регулювання земельних відносин є
прийняття рішення сесії.

Зважаючи на те, що необхідною
умовою укладення та поновлення договору оренди земельної ділянки, яка перебуває
у державній або комунальній власності, є наявність відповідного рішення органу
місцевого самоврядування, зобов'язання цього органу укласти або поновити
договір оренди земельної ділянки за відсутності такого рішення є порушенням
його виключного, передбаченого Конституцією України, права на здійснення права
власності від імені Українського народу та управління землями, яке підлягає
захисту.

При цьому , слід зазначити , що
міською радою не приймалося рішення про надання або відмову в наданні спірної
земельної ділянки позивачу.

Недотримання ж радою вимог
земельного законодавства та неприйняття нею рішення не може бути підставою для
порушення судом земельного законодавства. А порушені права позивача підлягають
захисту способами, передбаченими статтею 152 Земельного кодексу України, з
обов'язковим дотриманням норм чинного законодавства. Згідно вказаної статті
захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється,
зокрема, шляхом визнання прав, визнання недійсними рішень органів виконавчої
влади або органів місцевого самоврядування, а також застосування інших,
передбачених законом способів, у тому числі шляхом поновлення порушених прав
юридичних і фізичних осіб, що виникають в результаті рішень, дій чи
бездіяльності органів або посадових осіб місцевого самоврядування, в судовому
порядку, що передбачено пунктом другим статті 77 Закону України “Про місцеве
самоврядування в Україні”.

Тобто задовольняючи позов про
зобов'язання  Донецьку міську ради м. Донецьк
укласти з ОСОБА_1    договір оренди
земельної ділянки для  розміщення  павільйону площею 27 кв.м. на  земельній
ділянці  площею 35 кв.м. , що  розташована :
АДРЕСА_1 ,  строком на 5 років
згідно з вимогами законодавства, чинними на момент звернення Приватного
підприємця  ОСОБА_1  з заявкою до Донецького міського голови   , суд першої інстанції  не врахував право ради самостійно визначити
висновки по розгляду питання щодо надання в користування земельної ділянки, а
також компетенцію суду відповідно до чинного законодавства лише щодо спонукання
ради розглянути подане клопотання без визначення судом певного змісту висновку
рішення сесії.

Зважаючи на викладене, судова
колегія дійшла висновку про неправомірність задоволення позову, тому рішення
суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення про
відмову в задоволенні позовних вимог.

З огляду на викладене, судова
колегія вважає, що оскаржуване рішення господарського суду  підлягає скасуванню, так як не відповідає
фактичним обставинам справи та чинному законодавству, а мотиви, з яких надана
апеляційна скарга є підставою для його скасування.

Судові витрати, у вигляді сплати
державного мита за подання апеляційної скарги , відповідно до ст. 49
Господарського процесуального кодексу України підлягають віднесенню на
позивача.

Керуючись статтями  91, 99, 101, 102, 103, 104, 105
Господарського процесуального кодексу України, Донецький апеляційний
господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу  Донецької міської ради м.Донецьк на рішення
господарського суду  Донецької області
від 17.07.2008р. у справі  № 16/66 -
задовольнити.

Рішення господарського суду
Донецької області від 17.07.2008р. у справі
№ 16/66  - скасувати .

Відмовити у задоволенні позовних
вимог суб?єкта підприємницької діяльності ОСОБА_1, м.Донецьк, до
відповідача:   Донецької міської ради,
м.Донецьк, про визнання  за ПП
ОСОБА_1  м.Донецьк   права
на набуття земельної ділянки
розміром 35 кв.м. в оренду для розміщення об'єкту -павільйону ,
орієнтовною площею  27 кв.м. , що  розташована
:  АДРЕСА_1 , шляхом укладення
прямого договору оренди з   Донецькою
міською радою  в порядку передбаченому
Земельним кодексом України та Законом України „Про оренду землі” в редакції,
чинній на момент звернення Приватного підприємця  ОСОБА_1
з заявкою до Донецького міського голови;
зобов'язання   Донецьку міську
раду м. Донецьк укласти з Приватним
підприємцем ОСОБА_1 м.Донецьк
договір оренди земельної ділянки для
розміщення  павільйону площею 27
кв.м. на  земельній  ділянці
площею 35 кв.м. , що  розташована
:  АДРЕСА_1 ,  строком на 5 років згідно з вимогами
законодавства, чинними на момент звернення Приватного підприємця  ОСОБА_1
з заявкою до Донецького міського голови.

Стягнути з ОСОБА_1  ( АДРЕСА_2
( НОМЕР_1)  на користь Донецької
міської ради ( 83050, м. Донецьк, вул. Артема, 98, ід. код 04052844) витрати по
сплаті державного мита за подання апеляційної скарги в сумі 42 грн. 50 коп.

Доручити Господарському суду
Донецької області  видати відповідний
наказ.

Постанова набирає законної сили з
дня її прийняття.

Постанову апеляційної інстанції
може бути оскаржено до Вищого господарського суду України у касаційному порядку
через апеляційний господарський суд.

Результати розгляду апеляційної
скарги оголошені в судовому засіданні.

Повний текст постанови підписаний
09.09.08р.

Головуючий          М.Д.
Запорощенко

Судді:          Р.В.
Волков

Г.Я.
Старовойтова