СУД
СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.04.08                                                                                 Справа № 6/35.

Суддя Василенко Т.А., розглянувши матеріали за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю "Луганське енергетичне об'єднання" в особі Луганської філії , м. Луганськ

до 1-го відповідача Луганського обласного комунального спеціалізованого теплозабезпечуючого підприємства “Луганськтеплокомуненерго”, м. Луганськ

до 2-го відповідача Лутугинського районного комунального теплозабезпечуючого підприємства “Лутугинтепло”, м. Лутугине Луганської області

про стягнення 19 153 грн. 96 коп.

в присутності представників сторін:

від позивача –Кузнецова В.А. 65, дов. № 29 від 01.01.08. (після перерви не прибув),

від 1-го відповідача –Стариков А.С. (дов. № 15/42-17-48 від 18.02.08),

від 2-го відповідача –Компанієць М.О. (дов. № б/н від 10.09.07),

В судовому засіданні 290.03.08 було оголошено перерву до 27.03.08,

в с т а н о в и в:

Суть спору: позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідачів солідарно 19 153 грн. 96 коп., у тому числі борг за реактивну електроенергію у сумі 15 293 грн. 37 коп., інфляційні нарахування у сумі 2 166 грн. 59 коп., пеня у сумі 1 257 грн. 15 коп. та 3% річних у сумі 436 грн. 85 коп.

1-м відповідачем до суду надано відзив на позовну заяву від 19.03.08, за яким останній зазначає, що позовні вимоги стосовно сплати заборгованості за послуги по компенсації перетоків реактивної електроенергії, пені, 3% річних, інфляційних втрат не можуть бути визнаними у повному обсязі, оскільки за договором № У-920-07 від 04.10.07 існує поручитель у особі КП «Лутугинтепло», яке з ЛОКСТП «Луганськтеплокомуненерго»несе солідарну відповідальність перед ТОВ «Луганське енергетичне об’єднання».

2-м відповідачем до суду надано відзив на позовну заяву № 41 від 18.02.08, за яким останній проти позовних вимог заперечує з підстав викладених у позові та просить суд позов задовольнити в процентному співвідношенні , тобто для ЛРКП “Лутугинтепло” 1%, як для поручителя, а на боржника (ЛОКСТП Луганськтеплокомуненерго) усю останню суму заборгованості.

Дослідивши матеріли справи суд прийшов до наступного.

Між ТОВ “Луганське енергетичне об’єднання” в особі Луганської філії (позивач у справі) та ЛОКСТП «Луганськтеплокомуненерго»(1-й відповідач у справі) був укладений договір № 7298 від 28.10.2004. про постачання електричної енергії з відповідними додатками до нього.

Згідно п.1. вищезазначеного договору позивач зобов’язався постачати електроенергію, а 1-й відповідач зобов’язався своєчасно оплачувати одержану електроенергію її вартість та здійснювати інші платежі згідно з умовами договору та додатками до нього.

Згідно з п. 9 Додатку до договору «Порядок розрахунків»кінцевий розрахунок за спожиту у розрахунковому періоді активну електроенергію, оплату за недораховану електроенергію, за перевищення договірних величин споживання електричної енергії та потужності, надання послуг з компенсації перетікання реактивної електричної енергії, сум на відшкодування збитків, пені за порушення термінів розрахунків та ін., споживач здійснює на підставі наданих постачальником електричної енергії рахунків у 10-ти денний термін з дня їх отримання.

Позивач своєчасно та в повному обсязі виконував свої зобов’язання по договору № 7298, але відповідач зобов’язання за договором виконав не в повному обсязі та оплату за спожиту електроенергію здійснював частково і не у встановлені договором строки, у зв’язку з чим, за останнім, за період з березня 2006 р. по жовтень 2007 р. утворилась заборгованість за надання послуг з компенсації перетікання реактивної електроенергії у сумі 15 293 грн. 37 коп., що підтверджується відповідними матеріалами справи та не спростовано 1-м відповідачем.

Згідно п.4.4.1 договору у разі порушення відповідачем передбачених додатком

“Порядок розрахунків” терміну розрахунку за активну електроенергію та термінів оплати за надання послуг з компенсації перетікання реактивної електроенергії, за перевищення договірних величин споживання електроенергії та потужності, за недораховану електроенергію та на відшкодування збитків відповідачу нараховується пеня в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, діючої в період, за який сплачується пеня, яка за розрахунком позивача за період з 15.04.07. по 31.12.07. склала 1 257 грн. 15 коп.

Відповідно до ст. 625 ЦК України позивачем за несвоєчасне виконання зобов’язань за договором за період 15.04.06 по 31.12.07 були нараховані інфляційні у сумі 2 166 грн. 59 коп. і 3% річних у сумі 436 грн. 85 коп.

Разом з цим слід визначити таке.

04.10.07 між ТОВ «ЛЕО»(Кредитор - за договором, позивач - у справі), Лутугинським комунальним теплопостачальним підприємством «Лутугинетепло»(Поручитель –за договором, 2-й відповідач - у справі) і Луганським ОКСТП «Луганськтеплокомуненерго»(Боржник - за договором, 1-й відповідач - у справі) було укладено договір поруки № У-920-07, за умовами якого 2-й відповідач зобов’язався солідарно з 1-м відповідачем перед позивачем за виконання зобов’язань 1-го відповідача за договором на постачання електроенергії від 28.10.04 № 7298 (основний договір), укладеного між позивачем та 1-м відповідачем в частині: оплати за активну електроенергію у сумі 141 899 грн. 92 коп., спожиту у період з 2005 по 2007 роки; оплати за перетоки реактивної електроенергії у сумі 21 561 грн. 64 коп., за період з 2005 по 20007.; оплати пені за неналежне виконання грошових зобов’язань за основним договором у сумі 6 428 грн. 89 коп., інфляційних у сумі 9 874 грн. 88 коп., 3% річних у сумі 2 550 грн. 51 коп.

Розділом 2 договору поруки визначено, що у випадку порушення (невиконання або неналежного виконання) 1-м відповідачем зобов’язань за основним договором, позивач вправі звернутися з вимогами про виконання зобов’язань за основним договором як к 1-му відповідачу так і до 2-го відповідача.

Поручитель, отримавши від кредитора письмову вимогу про виконання зобов’язань Боржника за основним договором, зобов’язаний протягом 10 робочих днів виконати дане зобов’язання.

Зазначений договір поруки був підписаний представниками вказаних сторін та скріплений печатками підприємств без зауважень та розбіжностей.

Оскільки відповідачами зобов’язання за договором поруки у добровільному порядку виконані не були, позивач звернувся до суді із даним позовом.

Оцінивши матеріали справи та доводи сторін у їх сукупності, суд прийшов до наступного.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Як було вказано вище, 04.10.07 між сторонами у справі було укладено договір поруки

№ У-920-07, за умовами якого 1-й та 2-й відповідач зобов’язалися солідарно відповідати перед позивачем за зобов’язання 1-го відповідача за договором № 7298 від 28.10.2004. про постачання електричної енергії.

Згідно ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку.

Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

Згідно ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки.

Пунктом 2.1 договору поруки визначено, що у випадку порушення (невиконання або неналежного виконання) 1-м відповідачем зобов’язань за основним договором, позивач вправі звернутися як до 1-го так і до 2-го відповідачів з вимогою про виконання зобов’язання по основному договору.

Відповідно до п.2.2 договору поруки 2-й відповідач, отримавши від кредитора письмову вимогу про виконання зобов’язань 1-го відповідача за основним договором зобов’язаний протягом 10 робочих днів виконати дане зобов’язання та сплатити відповідну суму на визначені позивачем рахунки.

Тобто, виходячи з наведених та узгоджених сторонами у справі, положень договору, 2-й відповідач повинен оплатити зобов’язання 1-го відповідача за основним договором після отримання відповідної вимоги від позивача.

Разом з цим договором поруки не визначено, коли 1-й відповідач повинен сплатити свої зобов’язання за основним договором.

Тобто, відповідно до ч.2 ст. 530 ЦК України, якщо строк виконання боржником обов’язку не встановлений або визначений моментом пред’явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов’язок у семиденний строк від дня пред’явлення вимоги, якщо обов’язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Позивачем до суду надана претензія з доказами відправлення 1-му та 2-му відповідачам №491 від 25.01.08, за текстом якої, позивач просить відповідачів оплатити заборгованість за спожиту активну електроенергію за основним договором у сумі 32 937 грн. 34 коп. за графіком, який є невід’ємною частиною договору поруки.

Відповідачами підтверджений факт отримання вказаної претензії, але як було вказано вище, у претензії мова йшла про сплату заборгованості за активну електроенергію, а у рамках даної справи позивачем заявлені до стягнення 19 153 грн. 96 коп., у тому числі борг за реактивну електроенергію у сумі 15 293 грн. 37 коп., інфляційні нарахування у сумі 2 166 грн. 59 коп., пеня у сумі 1 257 грн. 15 коп. та 3% річних у сумі 436 грн. 85 коп.

Разом з цим, позивачем, до матеріалів справи не було надано будь-яких доказів направлення відповідачам відповідних вимог на оплату зазначеної у позові суми боргу з компенсації перетоків реактивної електроенергії.

В той же час, 2-м відповідачем до суду надано вимогу позивача № 7206 від 16.10.07 на оплату заборгованості за активну електроенергію у сумі 8 000 грн. 00 коп., а також претензію № 131 від 12.12.07 на суму 2 974 грн. 92 коп., виходячи з тексту якої вбачається, що позивач пропонував сплатити саме заборгованість за активну електроенергію.

Викладене свідчить про те, що у позивача не наступило право вимоги на виконання зобов’язань з боку відповідачів, та будь-яке його право, на момент звернення до суду і з даним позовом відповідача не порушено.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у випадку його порушення, невизнання або оспорювання.

У даному випадку права позивача на отримання відповідної суми коштів від відповідачів не порушено, у зв’язку з чим у задоволенні позову слід відмовити.

Відповідно до ст. ст. 44, 49 ГПК України судові витрати слід покласти на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 44,49, 82,84, 85 ГПК України, суд

в и р і ш и в :

1.          У задоволенні позову відмовити.

2.          Судові витрати покласти на позивача

Рішення господарського суду набирає законної сили у десятиденний строк з моменту його прийняття.

Дата підписання рішення –01.04.2008.

Суддя                                                                       Т.А.Василенко

Помічник судді Т.В.Шкуть