ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
м. Херсон, вул. Горького, 18
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М      У
К Р А Ї Н И

28.10.2008
Справа №  13/513-ПН-08

Господарський суд
Херсонської області у складі судді
Закуріна М. К. при секретарі
Фінаровій О.Л., розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Херсоні  справу

за
позовом приватного
підприємця  ОСОБА_1

до Кредитної  спілки
"Альфа - Кредит"

про
визнання права
власності на майно,

за
участю представників сторін:

позивача
-ОСОБА_2 (представника за дорученням),

відповідача
-не з'явився,

в
с т а н о в и в:

Відповідно
до позовної заяви заявлені вимоги ґрунтуються на положеннях статті 392 ЦК
України, відповідно до якої, на думку позивача, він є власником спірного майна
-офісного приміщення, при тому, що відповідачем це право оспорюється.

Відповідачем
зазначені вимоги визнаються в повному обсязі. При цьому ним заявлено клопотання
про розгляд справи без участі представника, у зв'язку з чим розгляд справи
проведено без участі представника відповідача.

Крім
викладеного з матеріалів справи слідує, що згідно до нотаріально посвідченого
договору купівлі-продажу від 5 грудня 2007 року позивач придбав у власність
трикімнатну квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 46,8 м2 (а.с. 12).
Безпосередньо сам договір в подальшому зареєстрований в Державному реєстрі
правочинів свідченням чому є Витяг з реєстру № 5081931 від 05.12.2007 р. (а.с.
13). Крім того, позивач зареєстрував право власності на квартиру у
встановленому порядку, підтвердженням чому є Витяг про реєстрацію права
власності на нерухоме майно № 16929757 від 05.12.2007 р. (а.с. 14).

Таким
чином, позивач є власником зазначеного майна, виходячи зі змісту статті 328 ЦК
України, за якою право власності набувається на підставах, що не заборонені
законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно,
якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності
не встановлена судом.

Являючись
суб'єктом господарської діяльності у відповідності до свідоцтва про державну
реєстрацію від 12 вересня  2003 року
позивач в процесі господарської діяльності вирішив здійснити реконструкцію та
переобладнання житлової квартири в приміщення офісу. З цією метою позивач
власними силами здійснив реконструкцію квартири збудувавши, фактично офісне
приміщення, у зв'язку з чим воно складається з: офісу -літера А, загальною
площею по зовнішнім обмірам 96,5 м2 та прибудови -літера А-1,
загальною площею по зовнішнім обмірам 46,3 м2. По внутрішнім обмірам
офіс складається з: санвузла 1 загальною площею 1,7 м2, кімнати 2
загальною площею 35,1 м2, кімнати 4 загальною площею 32,8 м2,
прибудови кімната 3 загальною площею 38,6 м2, ґанку 1 загальною
площею 5,1 м2, ґанку 2 загальною площею 5,1 м2.

В
процесі господарської діяльності позивач звернувся до відповідача з проханням
про надання кредиту для розвитку бізнесу, проте останнім було відмовлено в
цьому з посиланням на невідповідність фактичного розміру приміщень
документам  на них. Тим самим відповідач
висловив сумів щодо наявності у позивача права власності на спірне майно

Положеннями
статті 331 ЦК України передбачено, що право власності на новостворене нерухоме
майно виникає з моменту завершення будівництва.

Разом
з тим, за змістом положень статті 376 того ж Кодексу будівля, споруда, інше нерухоме
майно вважається самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на
земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного
дозволу чи належного затвердженого проекту, або з істотними порушеннями
будівельних норм і правил. Право власності на самочинно збудоване нерухоме
майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне
будівництво на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, за умови
надання її у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно. В
той же час за частиною 5 цієї ж статті на вимогу  власника (користувача) земельної ділянки суд
може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване
на ній, якщо це не порушує права інших осіб.

Поряд
із зазначеним судом констатується, що за статтею 392 ЦК України власник майна
може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право
оспорюється або не визнається іншою особою.

В
даному випадку право власності позивача оспорюється відповідачем, а тому
позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки саме позивачу належить право на
реконструйоване майно.

На
підставі  зазначених правових норм і
керуючись статтями 84-85 ГПК України,

в и р і ш  и в:

1.Позовні
вимоги задовольнити.

2.Визнати
за  приватним підприємцем ОСОБА_1
(проживаючою за адресою: АДРЕСА_2; ідентифікаційний номер НОМЕР_1) право
власності на нерухоме майно -офісне приміщення, яке знаходиться в будинку
АДРЕСА_1, у складі: офісу -літера А, загальною площею по зовнішнім обмірам 96,5
м2 та прибудови -літера А-1, загальною площею по зовнішнім обмірам
46,3 м2, по внутрішнім обмірам у складі: санвузла 1 загальною площею
1,7 м2, кімнати 2 загальною площею 35,1 м2, кімнати 4
загальною площею 32,8 м2, прибудови кімната 3 загальною площею 38,6
м2, ґанку 1 загальною площею 5,1 м2, ґанку 2 загальною
площею 5,1 м2.

Дата
підпису рішення -30 жовтня  2008 року

Суддя
М.К. Закурін