ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

16.10.08

Справа № 13/589-07.

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірми “Племзавод “Руно”

до відповідача: Приватного підприємства “Племінний завод “Олександрівка”

про стягнення 710100 грн. 00 коп.

СУДДЯ Миропольський С.О.

За участю представників сторін:

Від позивача: Пєхтєрєв Д.В.

Від відповідача: Лаврик С.В.

В судовому засіданні приймала участь секретар судового засідання Т.М.Міщенко.

В судовому засіданні було оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

СУТЬ СПОРУ: позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість на загальну суму 710100 грн. 00 коп.

Відповідач в судове засідання не з’явився, письмового відзиву на позов не подав, тому справа розглядається на підставі ст. 75 Господарського процесуального кодексу України розглядається за наявними в ній матеріалами.

Ознайомившись з матеріалами справи та заслухавши пояснення представників сторін суд вирішив, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного:

Як вбачається з матеріалів справи, позивач звернувся до господарського суду Сумської області з позовом про стягнення з відповідача грошової суми в розмірі 710 000 грн. 00 коп., в зв’язку з тим, що ПП “Племінний завод “Олександрівка” не виконало в добровільному порядку рішення Лебединського районного суду від 29.09.2007р. по справі № 2-404/06 щодо повернення майна, а саме: корови в кількості 74 голови, барани плідники в кількості 18 голів, вівцематки в кількості 2011 голів.

У відповідності до висновку про вартість майна експерта-оцінювача приватного підприємства Рибалка Ірини Миколаївни вартість майна, яке позивач просить витребувати у відповідача складає 710100 грн. 00 коп.

Пунктом 2 ст. 35 Господарського процесуального кодексу України визначено, що факти, встановлені рішенням господарського суду (іншого орган, який вирішує господарські спори) під час розгляду однієї справи, не доводиться знову при вирішенні інших спорів, в яких беруть ті самі сторони.

Рішенням Лебединського районного суду від 29.09.2006 року по справі № 2-404-06 було зобов’язано відповідача повернути власнику з незаконного володіння майно отримане по договору купівлі-продажу від 30.11.2005 року.

Крім того зазначеним судом встановлено, що майно, яке є предметом спору, знаходиться на балансі ТОВ «Агрофірма племзавод Руно» та включене до статутного фонду підприємства, та знаходилось в реєстрі обтяжень.

У відповідності до ст. 387 Цивільного кодексу України, власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Як вбачається з матеріалів справи та поданих сторонами доказів відповідач рішення Лебединського районного суду від 29.09.2006 року по справі № 2-404-06 в добровільному порядку не виконав та майно не повернув.

Згідно статті 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами.

Оскільки відповідач не надав суду обґрунтованих заперечень в підтвердження своєї позиції по справі, суд вважає вимоги позивача обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Згідно ст. ст. 44, 49 ГПК України витрати по державному миту та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 49,68,82-85 ГПК України, суд –

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути Приватного підприємства “Племінний завод “Олександрівка” (Сумська область, Лебединський район, с. Курган, код 33362724) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірми “Племзавод “Руно” (Сумська область, Лебединський район, с. Курган, код 32214332) 710100 грн. 00 коп., держмита 7101 грн. 00 коп., 118 грн. 00 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення.

3. Копію рішення направити сторонам по справі.

4. Видати наказ.