ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.09.08 Справа № 18/168/08

Суддя

за позовом концерну “Міські теплові мережі” в особі філії Концерну “Міські теплові мережі” Ленінського району (юридична адреса: 69091, м. Запоріжжя, бул. Гвардійський, 137, фактична адреса: 69065, м. Запоріжжя, вул. Щаслива, 2-А),

до товариства з обмеженою відповідальністю Торгово-промислової фірми “Кремльовський текстиль” (69089, м. Запоріжжя, вул. Депутатська, 17),

про спонукання до виконання зобов’язання за договором № 847 від 01.10.20002 р.,

Суддя Носівець В.В.

Представники сторін:

від позивача: Вознюк А.Л. (довіреність № 968/27-18 від 21.02.2008 року),

від відповідача: не прибув;

СУТНІСТЬ СПОРУ:

До господарського суду Запорізької області 04.08.2008 року звернувся позивач - концерн “Міські теплові мережі” в особі філії Концерну “Міські теплові мережі” Ленінського району з позовною заявою до відповідача - товариства з обмеженою відповідальністю Торгово-промислової фірми “Кремльовський текстиль” про спонукання до виконання зобов’язання за договором № 847 від 01.10.20002 р., та на підставі ст.ст. 11, 15, 16, 509, 526, 530, 538 ЦК України.

Ухвалою суду від 08.08.2008 року порушено провадження у справі №18/168/08, судове засідання призначено на 29.09.2008 року. У судовому засіданні 29.09.2008 року, за згодою представника позивача, оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Позивач підтримав позовні вимоги, з підстав викладених у позовній заяві, просить суд задовольнити їх у повному обсязі.

Відповідач у судове засідання не прибув, про причини неявки суд не повідомив, витребуваних судом документів не надав. Про час і місце судового засідання повідомлений належним чином. Відповідач про строк спливу позовної давності не заявляв.

Згідно п. 26.4.7-1 Роз’яснення президії Вищого господарського суду України № 04-5/609 від 31.05.2002р. “Про внесення змін і доповнень і про визнання таким, що втратило чинність, деяких роз’яснень президії Вищого арбітражного суду України”, особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце її розгляду судом, якщо ухвалу про порушення провадження у справі надіслано за поштовою адресою, зазначеною у позовній заяві.

Ухвала суду, яка направлялася на адресу відповідача, до суду повернулася. Судом відповідно до ст. 38 ГПК України, направлено запит Державному реєстратору Виконавчого комітету Запорізької міської ради та до Головного управління статистики у Запорізькій області. На запити була надана інформація, де підтверджувалася адреса відповідача: м. Запоріжжя, вул. Депутатська, 17. Таким чином, відповідач вважається належним чином повідомленим про час і місце судового засідання.

Справа розглянута в порядку ст. 75 ГПК України за наявними в ній матеріалами, та без застосування технічних засобів фіксації судового процесу.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника позивача суд, -

ВСТАНОВИВ:

01.10.2002 року між позивачем і відповідачем був укладений договір № 847 про постачання теплової енергії в гарячій воді (далі –Договір) на орендоване вбудоване приміщення (майстерня по пошиву одягу, по вул. Кремлівська, 21).

Відповідно до п.1.2. умов договору, позивач взяв на себе зобов’язання постачати відповідачу теплову енергію в гарячій воді в потрібних йому обсягах, а відповідач зобов’язався сплачувати одержану теплову енергію разом з втратами теплової енергії на теплотрасі, що перебуває на балансі відповідача за встановленими тарифами (цінами) в терміни, передбачені цим договором.

Згідно з п.10.1. строк дії Договору встановлений з 01.10.2002 р по 30.09.2003 р., разом з тим договір вважається пролонгованим на кожний наступний рік, окрім досягнення взаємної згоди сторін про його розірвання.

Згідно пунктами 6.2.- 6.4. Договору, розрахунковим періодом є календарний місяць. Позивач після 7-го числа, наступного за розрахунковим, надає відповідачу рахунок за фактично спожиту теплову енергію, акт надання послуг і податкову накладну. Відповідач зобов’язаний оформити акт надання послуг і до 25 числа, наступного за розрахунковим, повернути його позивачу. Підставою для розрахунків відповідача з позивачем є акт надання послуг, підписаний обома сторонами. Розрахунок кількості теплової енергії, яка відпущена відповідачу, проводиться на підставі показань розрахункових приладів обліку. з урахування втрат, або розрахунковим способом –при відсутності приладів обліку.

Концерн “Міські теплові мережі” постачав відповідачу теплову енергію з лютого 2003 р. по квітень 2003 р., включно.

Позивач на виконання умов договору, виставив та направив відповідачу акти здачі-прийняття наданих послуг а саме: від 28.02.2003 р. на суму 1043,64 грн., від 31.03.2003 р. на суму 1026,77 грн., та від 30.04.2003 р. на суму 338,15 грн., всього на суму 2408,56 грн., та відповідні рахунки на оплату цих послуг, але відповідачем вони підписані та сплачені не були.

Згідно з п. 6.4. Договору підставою для розрахунків позивача з відповідачем є акт надання послуг, підписаний обома сторонами. ... Відповідач зобов’язаний до 20 числа поточного місяці перерахувати на розрахунковий рахунок позивача суму заборгованості за фактично спожиту теплову енергію і передоплату (п. 6.6. Договору).

Відповідачем умови договору виконані не були, акти здачі-прийняття наданих послуг, які надходили на його адресу, підписані також ним не були, що було документально підтверджено в судовому засіданні.

Позивач спонукає відповідача до підписання актів виконаних робіт за період з лютого 2003 р. по квітень 2003 р., оскільки послуги з постачання теплової енергії в гарячій воді були надані з боку позивача і безпідставно неоплачені з боку відповідача.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач виконав умови договору у повному обсязі, надавши відповідачу обумовлені договором послуги за період часу з лютого 2003р. по квітень 2003 р. на суму 2408,56 грн., що підтверджується відповідними актами.

Акти здачі-пийняття наданих послуг так і не були підписані відповідачем. Відповідач умови договору не виконав, за постачання теплової енергії в гарячій воді не сплатив.

Заборгованість відповідача перед позивачем за період з лютого 2003 року по квітень 2003 року на час розгляду справи в суді складає 2408,56 грн.

Оцінивши надані докази, суд вважає, що вимога позивача щодо спонукання відповідача прийняти виконані концерном “Міські теплові мережі” роботи, належним чином оформити і повернути концерну “Міські теплові мережі” акти виконаних робіт на постачання теплової енергії до договору № 847 від 01.10.2002 р. за період з лютого по квітень 2003 р., обґрунтована та підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 193 ГК України господарські зобов’язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов’язання –відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Аналогічний припис містить ст. 526 ЦК України.

Згідно зі ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов’язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов’язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов’язків, зокрема, є: договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов’язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Порушенням зобов’язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов’язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

Факт порушення умов, визначених змістом зобов’язання, та факт не виконання умов договору, у визначений зобов’язанням термін, позивачем документально підтверджений в судовому засіданні.

Таким чином, суд дійшов висновку, що вимога позивача щодо спонукання відповідача прийняти виконані концерном “Міські теплові мережі” роботи, належним чином оформити і повернути концерну “Міські теплові мережі” акти виконаних робіт на постачання теплової енергії до договору № 847 від 01.10.2002 р. за період з лютого по квітень 2003 р. обґрунтована та підлягає задоволенню.

Судові витрати покладаються на відповідача, відповідно до статті 49 ГПК України.

Керуючись ст. ст. 22, 33, 44, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1.          Позов задовольнити.

2.          Зобов’язати Товариство з обмеженою відповідальністю “Торгівельно-виробничу фірму “Кремлівський текстиль” (69089, м. Запоріжжя, вул. Депутатська, 17, р/р № 19 в КБ “Металург”, МФО 313582, ) виконати на користь концерну “Міські теплові мережі” (69091, м. Запоріжжя, бул. Гвардійський, 137, п/р 001 в АКБ “Індустріалбанк” м. Запоріжжя, МФО 313849 ) зобов’язання за п. 6.3. договору № 847 про постачання теплової енергії в гарячій воді від 01.10.2002 р., а саме –прийняти виконані Концерном “Міські теплові мережі” роботи, належним чином оформити і повернути Концерну “Міські теплові мережі” акти виконаних робіт на постачання теплової енергії до договору № 847 від 01.10.2002 р. за періоди: лютий 2003 р. на суму 1043,64 грн., березень 2003 р. на суму 1026,77 грн. та квітень 2003 р. на суму 338,15 грн., всього на суму 2408,56 грн. Видати наказ.

3.          Повернути з Державного бюджету України на користь Концерну “Міські теплові мережі” (69091, м. Запоріжжя, бул. Гвардійський, 137, п/р 001 в АКБ “Індустріалбанк” м. Запоріжжя, МФО 313849 ) 17 (сімнадцять) грн. зайво сплаченого державного мита. Видати довідку.

4.          Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю Торгово-промислової фірми “Кремльовський текстиль” (69089, м. Запоріжжя, вул. Депутатська, 17 р/р №19 в КБ “Металург”, МФО 313582, ) на користь концерну “Міські теплові мережі” (69091, м. Запоріжжя, бул. Гвардійський, 137, п/р 001 в АКБ “Індустріалбанк” м. Запоріжжя, МФО 313849 ) 85 (вісімдесят п’ять) грн. державного мита та 118 (сто вісімнадцять) грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу. Видати наказ.

Суддя В.В. Носівець