ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2008 р.

№ 6/683

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого

суддів

Кота О.В.

Шевчук С.Р.,

Владимиренко С.В.

розглянувши касаційну скаргу

Державного підприємства "Держпостачання"

на постанову

Київського апеляційного господарського суду від 19.08.2008р.

у справі

№6/683 господарського суду міста Києва

за позовом

Державного видавництва "Преса України" Державного управління справами

до

Державного підприємства "Держпостачання"

про

стягнення 17 411 549,32 грн.

В судовому засіданні взяли участь представники:

- позивача: Горденок Я.В. дов. №1-4д від 27.03.2006р.

Ухань Л.М. дов. №1-16д від 07.12.2005р.

- відповідача: не з’явились

ВСТАНОВИВ:

Державне підприємство "Преса України" Державного управління справами звернулося до господарського суду міста Києва з позовною заявою про стягнення з державного підприємства "Держпостачання" 17 411 549,32 грн.

Рішенням господарського суду міста Києва від 21.02.2008р. (суддя Ковтун С.А.) позов задоволено повністю, стягнуто з відповідача на користь позивача 1741549,32 грн. основного боргу, 17415,49 грн. державного мита та 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 19.08.2008р. (колегія суддів у складі: Андрієнко В.В. - головуючий, суддів Малетич М.М., Студенець В.І.) вказане рішення суду залишено без змін.

Не погоджуючись з прийнятими у справі рішеннями відповідач звернувся до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального та процесуального права, просить їх скасувати та прийняти нове рішення.

У відзиві на касаційну скаргу позивач повністю заперечує підстави скасування рішення та постанови та просить суд касаційної інстанції оскаржувані судові акти залишити без змін, а касаційну скаргу –без задоволення.

Відповідач не реалізував процесуальне право на участь у судовому засіданні суду касаційної інстанції, хоча про час та місце його проведення був повідомлений належним чином.

Перевіривши доводи касаційної скарги, юридичну оцінку встановлених фактичних обставин, проаналізувавши правильність застосування господарським судом норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Вищого господарського суду України вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Як встановили суди попередніх інстанцій, з 2004 року в господарському віданні відповідача знаходяться окремі об'єкти та приміщення, які були вилучені у позивача, розташовані на території та в будівлях цілісного майнового комплексу (який перебуває на балансі позивача) Друкарня № 2 за адресою м.Київ, вул. А. Барбюса, 51/2, що підтверджується актом приймання-передачі нерухомого майна від державного підприємства «Дніпро» до державного підприємства «Держпостачання»на праві повного господарського відання, який затверджено Державним управлінням справами.

При користуванні належними відповідачу об'єктами та приміщеннями відповідач також використовує майно позивача, яке знаходиться на балансі останнього і ним утримується, а саме: територію двору Друкарні № 2 (проїзд, прохід у приміщення відповідача, паркування автомобілів); огорожу території, пости вахтової служби, охорону приміщень, інженерні комунікації, сміттєпроводи тощо, тамбури, вестибюлі, сходи, коридори, холи, місця загального користування, системи протипожежного захисту.

У зв'язку з цим, 25.06.2005р. між позивачем і відповідачем укладено договір про спільне користування та утримання будинку і прибудинкової території, який вступає в дію з 01.01.2004р. (п. 7.2) та згідно умов якого позивач зобов'язався надавати відповідачу можливість користуватися майном, яке перебуває на балансі позивача, що забезпечує функціонування закріплених за відповідачем об'єктів, а відповідач, в свою чергу, зобов'язався щомісячно відшкодовувати позивачу вартість експлуатаційних витрат по утриманню цього майна, комунальних послуг та витрат по оплаті податку на землю у встановлених цим договором розмірах.

Зокрема, п. 4.1 договору сторони встановили, що розмір частки експлуатаційних витрат, які підлягають відшкодуванню позивачу розраховується, виходячи з питомої ваги долі відповідача у нерухомому майні, що знаходиться за адресою м. Київ, вул. Анрі Барбюса, 51/2, і конкретний розмір частки експлуатаційних витрат, що підлягає відшкодуванню відповідачем позивачу, зазначено в додатку № 2 до Договору у розмірі 9,60 грн. (без ПДВ) на 1 кв. метр об'єктів нерухомого майна, що належить відповідачу. Загальна площа майна, що належить відповідачу зазначена у додатку № 1 до Договору, який скріплено підписами і печатками сторін. Отже, виходячи з цих додатків, сума експлуатаційних витрат, яка, згідно з п. 5.1 Договору, повинна сплачуватись відповідачем щомісячно до 10 числа, складає 5291,57 грн. (з урахуванням ПДВ).

А в п. 5.3 договору від 25.06.2005 сторони передбачили обов’язок відповідача відшкодовувати позивачу плату за землю пропорційно площі частини будинку відповідача, окремих об'єктів відповідача та території, що використовується відповідачем, протягом п'яти банківських днів з дня отримання відповідної письмової вимоги позивача шляхом перерахування окремим платіжним дорученням вказаної грошової суми на банківський рахунок позивача і в якому обов'язково визначається вид платежу. Розмір суми відшкодування плати за землю визначено в підписаному сторонами додатку №3 до договору від 25.06.2005 і складає 4409,64 грн. (без ПДВ).

Таким чином, умовами даного договору сторони визначили перелік майна у спільному користуванні (розділ про визначення термінів), предмет договору (п.1.1), площу об'єктів, що належать відповідачу за адресою: м. Київ, вул. А.Барбюса, 51/2 (додаток 1), суму експлуатаційних витрат позивача на 1 кв.м. площі об’єктів відповідача, що підлягає сплаті за поточний місяць (додаток №2), розрахунок суми відшкодування податку на землю за місяць (додаток №3), строк дії договору (розділ 7) та уклали його у "письмовій формі - у формі єдиного документа з трьома додатками - безпосередньо текст договору та додатки №№ 1, 2, 3, які підписані зі сторони позивача директором Олійником В.Г., зі сторони відповідача - директором Іщенком М.В. і їх підписи скріплені печатками сторін.

Отже, оскільки договір від 25.06.2005 відповідно до вимог ст.ст.208, 638 ЦК України, ст. 180 ГК України містить передбачені законодавством та запропоновані сторонами при його укладанні істотні умови, складений у письмовій формі, підписаний уповноваженими представниками сторін та скріплений печатками суди дійшли висновку, що цей договір є укладеним і обов’язковим до виконання, а тому відхилили твердження відповідача про його неукладеність через відсутність у нього оригіналу цього договору, відсутність реєстрації у відповідача цього договору та необізнаність чинного керівника про факт укладання такого договору попереднім керівником.

При цьому, судами встановлено, що позивач, виконуючи умови даного договору, надав відповідачу можливість користуватися майном, яке перебуває на балансі позивача і забезпечує функціонування закріплених за відповідачем об'єктів, що не заперечується самим відповідачем, тоді як відповідач взяті на себе зобов’язання по частковій оплаті експлуатаційних витрат по утриманню у належному стані майна у спільному користуванні і сплаті податку на землю належним чином не виконав.

За таких обставин, враховуючи, що факт понесення експлуатаційних витрат по утриманню у належному стані майна у спільному користуванні підтверджується копіями договорів із сторонніми організаціями на виконання ремонтних та інших робіт по утриманню майна, договорів на вивезення сміття, лімітів на приймання і захоронення відходів з площадки за адресою м. Київ, вул. А. Барбюса, 51/2, витягом зі штатного розкладу підрозділу позивача за адресою м. Київ, вул. А. Барбюса, 51/2 про утримання у штаті працівників, які виконують функції з поточного утримання та ремонту майна у спільному користуванні сторін, а сплата податку за землю підтверджується довідками Спеціалізованої державної податкової інспекції у м. Києві по роботі з великими платниками податків про відсутність у позивача заборгованості по оплаті податків, зборів та обов'язкових платежів, місцевий господарський суд з яким погодився і суд апеляційної інстанції задовольнив позов.

При цьому, посилання відповідача на недоведеність суми заборгованості через те, що в різних документах, направлених позивачем відповідачеві, вказані різні суми заборгованості судами відхилено, оскільки в позові вказана сума заборгованості лише за три роки (в межах позовної давності) та без урахування збільшення у квітні 2007 року площі приміщень та об'єктів відповідача.

Також не прийняті до уваги посилання відповідача на ненадання йому позивачем актів виконаних робіт з утримання майна у спільному користуванні, кошторисів, як на підставу звільнення від обов'язку сплачувати позивачу експлуатаційні витрати, так як надання цих документів відповідачу не було підставою для оплати експлуатаційних витрат.

Разом з цим, визнано безпідставним твердження відповідача про те, що згідно з Законом України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами»позивач має самостійно сплачувати свої податкові зобов'язання і відповідач не повинен йому відшкодовувати витрати по оплаті податку на землю, оскільки спір між сторонами виник з приводу сплати за господарським договором договірних сум одним господарюючим суб'єктом іншому, за ту частину земельної ділянки, якою сам і користується, а не з приводу сплати обов'язкових платежів до державного бюджету.

Колегія суддів Вищого господарського суду України вважає, що вищезазначені висновки попередніх судових інстанцій зроблені з дотриманням вимог ст. ст. 43, 47, 43, 84, 107 ГПК України щодо повного і всебічного встановлення усіх обставин справи та правильного застосування законодавства під час розгляду справи, а тому не вбачає підстав для скасування оскаржуваних судових рішень.

Щодо доводів касаційної скарги, то вони не спростовують вказаних висновків суду, та, крім того, пов'язані з переоцінкою доказів, що виходить за межі повноважень касаційної інстанції.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119, 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу державного підприємства "Держпостачання" залишити без задоволення, а постанову Київського апеляційного господарського суду від 19.08.2008 р. у справі №6/683 залишити без змін.

Головуючий                                                                        Кот О.В.

С у д д я                               Шевчук С.Р.

С у д д я           Владимиренко С.В.