ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

29.01.08 р.                     Справа № 25/12

Суддя господарського суду Донецької області І.А.Бойко

при секретарі судового засідання О.М. Якименко

розглянув у відкритому судовому засіданні господарського суду справу

за позовом державного підприємства „Донецька залізниця” в особі Донецького будівельно-монтажного експлуатаційного управління м. Донецьк

до відповідача Донецького обласного військового комісаріату м. Донецьк

про стягнення 15430грн.34коп.

За участю

представників сторін:

від позивача: Ковеза В.Г. – юрисконсульт (довіреність № Н-01/155 від 24.01.2006);

від відповідача: не з’явився

Позивач – державне підприємство „Донецька залізниця” в особі Донецького будівельно-монтажного експлуатаційного управління м. Донецьк, звернувся до господарського суду з позовом до Донецького обласного військового комісаріату м. Донецьк про стягнення 15430грн.34коп., у тому числі заборгованість за послуги з постачання теплової енергії в сумі 15273грн.01коп., пеня в сумі 157грн.33коп.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на договір про постачання теплової енергії № 570/Т-54/4/Т від 20.01.2005, акт надання послуг від 20.10.2006, рахунок-фактуру № 55 від 08.10.2007, супровідний лист про направлення рахунку-фактури № 3556 від 15.10.2007, розрахунок суми боргу та пені.

28.01.2008 позивач через канцелярію господарського суду за супровідним листом надав копію довіреності на представника, витяг з Положення про Донецьке будівельно-монтажне експлуатаційне управління державного підприємства „Донецька залізниця”, супровідний лист про направлення акта звірки з доказом його відправлення відповідачу.

Перелічені документи судом оглянуті та долучені до матеріалів справи.

Представник відповідача в судове засідання не з’явився, витребувані документи не надав. Ухвала про порушення справи була направлена на його адресу рекомендованим листом з повідомленням, про що свідчить штамп реєстрації вихідної кореспонденції господарського суду.

Стаття 75 Господарського процесуального кодексу України передбачає, якщо відзив на позовну заяву і витребувані господарським судом документи не подано, справу може бути розглянуто за наявними в ній матеріалами.

З огляду на ст. 75 Господарського процесуального кодексу України справа розглянута за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, господарським судом ВСТАНОВЛЕНО.

20.01.2005 між Донецькою залізницею в особі Донецького будівельно-монтажного експлуатаційного управління (Постачальник) та Донецьким обласним військовим комісаріатом (Споживач) був укладений договір про постачання теплової енергії № 570/Т-54/4/Т.

На підставі зазначеного договору Постачальник зобов’язався постачати теплову енергію Споживачу для опалення приміщень від котельної 312 кварталу до розподільчого вузла, вказаного власником будинку, за адресою: м. Донецьк-00, бул. Пушкіна, 11, а Споживач зобов’язався прийняти та здійснити оплату за використану теплову енергію.

На виконання умов даного договору позивачем надавалися відповідачу послуги по постачанню теплової енергії, що підтверджується актом надання послуг від 20.10.2006.

Вказаний акт підписаний відповідачем без зауважень та заперечень, що свідчить про надання та, відповідно, про прийняття послуг з постачання теплової енергії.

Пункт 2.1. договору про постачання теплової енергії № 570/Т-54/4/Т від 20.01.2005 встановлює, оплату за послуги, надані Постачальником, Споживач здійснює щомісячно на підставі пред’явленого рахунку не пізніше 10-го числа наступного місяця.

Позивач 18.10.2007 направив на адресу відповідача за супровідним листом (вих. № 3556 від 15.10.2007) рахунок-фактуру № 55 від 08.10.2007 на оплату використаних послуг з теплопостачання.

Стаття 193 Господарського кодексу України передбачає, суб’єкти господарювання та учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору.

Аналогічне положення закріплено в ст. 526 Цивільного кодексу України. Так, зобов’язання повинно виконуватися належним чином відповідно умовам договору та вимогам цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а у разі відсутності таких умов і вимог – згідно звичаїв ділового обігу або іншим вимогам, які звичайно ставляться.

В свою чергу, ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України встановлює, якщо в зобов’язанні встановлений строк (дата) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (дату).

В порушення умов договору, вимог зазначених статей Цивільного та Господарського кодексів України відповідач виставлений рахунок-фактуру за надані послуги не оплатив, внаслідок чого за ним утворилася заборгованість.

Загальна сума заборгованості становить 15273грн.01коп.

На момент прийняття рішення по справі документи в підтвердження погашення відповідачем суми заборгованості або документи, які свідчать про відсутність заборгованості, в матеріалах справи відсутні.

Згідно п. 2.2. договору на постачання теплової енергії у випадку несвоєчасної оплати Споживач сплачує Постачальнику пеню в розмірі 0,75% за кожний день прострочення від суми боргу, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, що діє на період, за який нарахована пеня.

На підставі зазначеного пункту договору, позивач нарахував відповідачу на суму основного боргу пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який нараховується пеня, за період з 11.11.2007 по 27.12.2007 (за 47 днів). Відповідно до розрахунку розмір пені становить 157грн.33коп.

Нарахування та розмір пені відповідають умовам договору, приписам ч. 6 ст. 232, ч. 2 ст. 343 Господарського кодексу України, ст. 3 Закону України „Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов’язань” від 22.11.1996.

З огляду на вищенаведене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги законні та обґрунтовані, тому підлягають задоволенню у повному обсязі.

Позивач платіжним дорученням № 85 від 11.01.2008 оплатив державне мито в сумі 155грн.87коп.

Відповідно до ст. 3 Декрету Кабінету Міністрів України „Про державне мито” від 21.01.1993, з змінами, із заяв майнового характеру держмито сплачується в розмірі 1% ціни позову, але не менше 6 неоподаткованих мінімумів доходів громадян і не більше 1500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Як вбачається з позовної заяви, ціна позову складає 15430грн.34коп.

З огляду на ст. 3 Декрету Кабінету Міністрів України „Про державне мито”, держмито повинно бути сплачене в розмірі 154грн.30коп. Отже, позивачем сплачена сума державного мита в більшому розмірі, ніж передбачено Декретом. Тому, зайво сплачена сума підлягає поверненню позивачу з Державного бюджету України.

Витрати по сплаті державного мита в сумі 154грн.30коп. та на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 118грн.00коп. у відповідності до ст. ст. 44, 49 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

На підставі вищевикладеного, згідно ст. ст. 509, 526, 530 Цивільного кодексу України, ст. ст. 173, 193, 230, 231, 232, 343 Господарського кодексу України, ст. 3 Закону України „Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов’язань” від 22.11.1996 № 543/96-ВР, з змінами, останні зміни від 10.01.2002, керуючись ст.ст. 22, 33, 43, 44, 49, 75, ст. ст. 82-85 Господарського процесуального кодексу України, ст. 3 Декрету Кабінету Міністрів України „Про державне мито” від 21.01.1993, з змінами, суд

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги державного підприємства „Донецька залізниця” в особі Донецького будівельно-монтажного експлуатаційного управління м. Донецьк до Донецького обласного військового комісаріату м. Донецьк про стягнення 15430грн.34коп., у тому числі заборгованість за послуги з постачання теплової енергії в сумі 15273грн.01коп., пеня в сумі 157грн.33коп., задовольнити.

Стягнути з Донецького обласного військового комісаріату (83000, м. Донецьк, вул. Кобозєва, 64, ЗКПО 08301764) на користь державного підприємства „Донецька залізниця” в особі Донецького будівельно-монтажного експлуатаційного управління (83018, м. Донецьк, вул. Артемівська, 47; р/р 1 у ДФ АБ „Експрес-Банк” м. Донецьк, МФО 335838, ) основний борг в сумі 15273грн.01коп., пеню в сумі 157грн.33коп., витрати по сплаті держмита в сумі 154грн.30коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 118грн.00коп.

Позивачу видати довідку на повернення з Державного бюджету України надмірно сплачене державне мито в сумі 1грн.57коп.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття.

Рішення може бути оскаржене через господарський суд Донецької області в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня прийняття рішення або в касаційному порядку протягом одного місяця з дня набрання рішенням законної сили.

Видати наказ після набирання рішенням законної сили.

Суддя Бойко І.А.