СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"15"
жовтня 2008 р.

Справа
№ 20/187-08-3850

За
позовом Фізичної
особи-підприємцяОСОБА_1

до
відповідача Одеської
міської ради

про визнання права власності та
зобов'язання зареєструвати право власності

Суддя Щавинська Ю.М.

Представники сторін:

від
позивача:ОСОБА_1,
паспорт НОМЕР_1

від
відповідача: не
з'явились.

СУТЬ
СПОРУ: Фізична особа
-підприємець ОСОБА_1 звернувся до господарського суду Одеської області з
позовною заявою до КП „ОМБТІ та РОН” про виділення у одиницю приміщення офісу,
загальною площею 137,3 кв. м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та складається
з: 1-коридор, площею 28,6 кв. м., 2-коридор, площею 5,3 кв. м., 3-санвузол,
площею 2,3 кв. м., 4-санвузол, площею 2,9 кв. м., 5-основне, площею 26,0 кв.
м., 6-серверна, площею 5,5 кв. м., 7-основне, площею 45,8 кв. м., 8-антресоль,
площею 20,9 кв. м., визнання права власності фізичної особи -підприємцяОСОБА_1
на одиницю - приміщення офісу, загальною площею 137, 3 кв. м, що знаходиться за
адресою: АДРЕСА_1 та складається з: 1-коридор, площею 28,6 кв. м., 2-коридор,
площею 5,3 кв. м., 3-санвузол, площею 2,3 кв. м., 4-санвузол, площею 2,9 кв.
м., 5-основне, площею 26,0 кв. м., 6-серверна, площею 5,5 кв. м., 7-основне,
площею 45,8 кв. м., 8-антресоль, площею 20,9 кв. м. та зобов'язання комунальне
підприємство “Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації
об'єктів нерухомості” зареєструвати право власності  фізичної особи -підприємцяОСОБА_1 на одиницю
- приміщення офісу, загальною площею 137,3 кв. м, що знаходиться у АДРЕСА_1, та
складається з: 1-коридор, площею 28,6 кв. м., 2-коридор, площею 5,3 кв. м.,
3-санвузол, площею 2,3 кв. м., 4-санвузол, площею 2,9 кв. м., 5-основне, площею
26,0 кв. м., 6-серверна, площею 5,5 кв. м., 7-основне, площею 45,8 кв. м.,
8-антресоль, площею 20,9 кв. м.

В
обгрунтування зазначених позовних вимог позивач посилається на те, що всі
співвласники квартири АДРЕСА_1, виділили свої частки спільного часткового майна
в натурі, у зв'язку з чим право спільної часткової власності припинилось.

Ухвалою
господарського суду Одеської області від 01.10 2008 року по справі № 20/187-08-3850,
у зв'язку з тим, що КП "ОМБТІ та РОН" згідно із тимчасовим положенням
про порядок державної реєстрації права власності на нерухоме майно здійснює
лише реєстрацію прав власності на нерухоме майно і не може бути відповідачем
щодо вимог про визнання права власності, а також те, що оформлення права
власності на об'єкти нерухомого майна провадиться з видачею свідоцтва про право
власності місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого
самоврядування фізичним та юридичним особам на об'єкти нерухомого майна, які у
встановленому порядку переведені із житлових у нежитлові, при наданні рішення
відповідного органу, було замінено первісного відповідача - Комунальне
підприємство "Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації
об'єктів нерухомості" належним відповідачем - Одеською міською радою.

У
судовому засіданні 15.10.2008р. позивач заявлені вимоги підтримав у повному
обсязі.

Відповідач
- Одеська міська рада - про час та місце судового засідання повідомлений
належним чином, що підтверджується наявними у справі поштовим повідомленням, у
судове засідання не з'явився, про поважність причин відсутності не повідомив,
відзив на позовну заяву та витребувані судом документи не надав, у зв'язку з
чим справа розглядається за наявними в ній матеріалами відповідно до ст. 75 ГПК
України.

Дослідивши
матеріали справи та заслухавши пояснення позивача, суд дійшов висновку про
необхідність часткового задоволення позову, виходячи з наступного:

Відповідно
до ст. 355 Цивільного кодексу України майно,
що   є
у   власності   двох
або  більше  осіб (співвласників),  належить їм на праві спільної власності
(спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на
праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав,
не заборонених законом. Спільна власність вважається частковою, якщо договором
або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно.

Згідно
з п. 1 ст. 364 Цивільного кодексу України співвласник  має
право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій
власності. Зазначене право на виділ є одним із способів реалізації вже
існуючого у співвласника правомочності розпорядження. У разі виділення
співвласник отримує свою частку у майні і вибуває зі складу учасників спільної
власності.

Позивач-ОСОБА_1
є власником 199/1000 частин квартири АДРЕСА_1, на підставі договору
купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського
нотаріального округу Запольською О.В. 12.05.2006 року № 2619, при чому первісна
площа квартири, згідно технічного паспорту, складала 321, 6 кв.м.

Як
вбачається із матеріалів справи та підтверджується відомостями, наданими КП
„ОМБТІ та РОН”, станом на 15.10.2008 року квартира АДРЕСА_1, зареєстрована за
Чаплі Ігорем Додиковичем (199/1000 частин) згідно договору купівлі-продажу,
посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу
Запольською О.В. 12.05.2006 року № 2619.

Згідно
технічного паспорту станом на 28.08.2008 року, який було надано представником
КП „ОМБТІ та РОН”, зазначена квартира АДРЕСА_1, повністю переобладнана та
використовується як офіс. Співвласники колишньої комунальної квартири № 6,
загальною площею 327, 6 м2, виділилися в самостійні окремі об'єкти.

Зазначене
також підтверджується листом, наданим КП „ОМБТІ та РОН” Управлінню архітектури
та містобудуванню та юридичному департаменту Одеської міської ради, з якого
вбачається, що в м. Одесі, у Приморському районі поАДРЕСА_1 власником якої є
ОСОБА_1, повністю самочинно переобладнана та використовується як офіс, при цьому
загальна площа  зменшена на 184, 3 кв.м.

Таким
чином, враховуючи, що співвласники колишньої квартири виділили свої частки
спільного часткового майна в натурі, у зв'язку з чим право спільної часткової
власності припинилось, суд вважає обгрунтованими вимоги позивача щодо визнання
за ним права власності на частину квартири № 6, що знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1 яка залишилась після виділу інших співвласників, як на одиницю.

Щодо
переобладнання зазначеної квартири під офісне приміщення, суд зазначає наступне.

Згідно
до п. 1 ст. 134 Господарського кодексу України суб'єкт господарювання, який
здійснює господарську діяльність на основі права власності, на свій розсуд,
одноосібно або спільно з іншими суб'єктами володіє, користується і
розпоряджається належним йому майном, у тому числі має право надати майно іншим
суб'єктам для використання його на праві власності, праві господарського
відання чи праві оперативного управління, або на основі інших форм правового
режиму майна.

Відповідно
до п.п. 1, 2 ст. 319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується,
розпоряджається своїм майном на власний розсуд і має право вчиняти щодо свого
майна будь-які дії, які не суперечать закону. Зокрема, статею 320 Цивільного
кодексу України передбачено, що власник має право використовувати своє майно
для здійснення підприємницької діяльності, крім випадків, встановлених законом.

Як
свідчать матеріали справи, сусідні приміщення (колишня частина квартири № 6, що
знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Дерибасівська, 5) є окремим житловим
приміщенням, прийнятим, у відповідності до правовстановлюючих документів, за
одиницю.

Доказом
цього є договір купівлі-продажу від 23.11.2001 року, посвідчений приватним
нотаріусом Одеського міського нотаріального округуОСОБА_2 за реєстровим номером
9447. При цьому частина квартири АДРЕСА_1має інший АДРЕСА_2

Як
вбачається із позовної заяви, остання частина квартири № 6 на праві приватної
власності належить СПД ОСОБА_3, та на цей час здається в оренду, тобто
використовується у господарській діяльності. Це приміщення також має окремий
вхід та ніяк не стосується приміщення позивача. Більш того, у відповідності до
розпорядження Приморської районної адміністрації від 15.05.2006 року за № 1055,
ця частина приміщення переведена у нежитлове та їй також присвоєний
іншийАДРЕСА_3

Відповідно
до ст. 383 ЦК України, власник квартири може на свій розсуд здійснювати ремонт
і зміни у квартирі, наданій йому для використання як єдиного цілого, - за
умови, що ці зміни не призведуть до порушень прав власників інших квартир у
багатоквартирному житловому будинку та не порушать санітарно-технічних вимог і
правил експлуатації будинку, а також, згідно до ст.320 ЦК України, має право
використовувати своє майно для здійснення підприємницької діяльності, крім
використання для промислових потреб.

Таким
чином, законодавством передбачається право власника житлового приміщення
використовувати його за своїми власними потребами, також й у підприємницької
діяльності непромислового характеру.

Враховуючи,
що промислова діяльність - це виробництво та реалізація продукції певних видів
з метою одержання прибутку, суд вважає, що створення офісу не можна вважати
промисловою діяльністю.

Щодо
положень Житлового кодексу України про те, що переведення придатних для
проживання жилих будинків і жилих приміщень у будинках державного і громадського
житлового фонду в нежилі, як правило, не припускається, суд зазначає, що
вказані положення не стосуються житлового фонду, що знаходиться у приватній
власності.

За
таких обставин, суд вважає за можливе визнати право власності фізичної особи
-підприємцяОСОБА_1 на одиницю - приміщення офісу, загальною площею 137, 3 кв.
м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та складається з: 1-коридор, площею 28,6
кв. м., 2-коридор, площею 5,3 кв. м., 3-санвузол, площею 2,3 кв. м.,
4-санвузол, площею 2,9 кв. м., 5-основне, площею 26,0 кв. м., 6-серверна,
площею 5,5 кв. м., 7-основне, площею 45,8 кв. м., 8-антресоль, площею 20,9 кв.
м.

У
задоволенні решти позовних вимог слід відмовити, оскільки ухвалою
господарського суду Одеської області від 01.10.2008 року по справі №
20/187-08-3850 КП „ОМБТІ та РОН” було визнано неналежним відповідачем та
замінено первісного відповідача - Комунальне підприємство "Одеське міське
бюро технічної інвентаризації та реєстрації об'єктів нерухомості" належним
відповідачем - Одеською міською радою, до якої зазначені вимоги позивача не
заявлялись.

Приймаючи
до уваги, що позивачем не заявлені вимоги про відшкодування державного мита та
ІТЗ судового процесу, у суду відсутні підстави для покладення витрат на
відповідача, разом з тим суд зазначає, що позивач не позбавлений права
звернутися в подальшому з заявою для вирішення питання про розподіл судових
витрат.

Керуючись
ст.ст. 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд-

ВИРІШИВ:

1.  Позов
задовольнити частково.

2.
Визнати право
власності фізичної особи -підприємцяОСОБА_1 на одиницю - приміщення офісу,
загальною площею 137, 3 кв. м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та
складається з: 1-коридор, площею 28,6 кв. м., 2-коридор, площею 5,3 кв. м.,
3-санвузол, площею 2,3 кв. м., 4-санвузол, площею 2,9 кв. м., 5-основне, площею
26,0 кв. м., 6-серверна, площею 5,5 кв. м., 7-основне, площею 45,8 кв. м.,
8-антресоль, площею 20,9 кв. м.

3.          В решті позову відмовити.

Рішення
суду набирає законної сили в порядку ст. 85 ГПК України.

Зазначене
рішення є підставою для реєстрації КП "ОМБТІ та РОН" права власності
за фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 на одиницю - приміщення офісу,
загальною площею 137, 3 кв. м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та
складається з: 1-коридор, площею 28,6 кв. м., 2-коридор, площею 5,3 кв. м.,
3-санвузол, площею 2,3 кв. м., 4-санвузол, площею 2,9 кв. м., 5-основне, площею
26,0 кв. м., 6-серверна, площею 5,5 кв. м., 7-основне, площею 45,8 кв. м.,
8-антресоль, площею 20,9 кв. м.

Суддя
Щавинська Ю.М.

рішення підписано
17.10.2008 року.