ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

09.04.08р.

Справа № А9/83-08

За позовом Відкритого акціонерного товариства "Енергопостачальна компанія "Дніпрообленерго" м.Дніпропетровськ

до Управління пенсійного фонду України в Бабушкінськомурайоні

м.Дніпропетровська, м.Дніпропетровськ

про визнання неправомірними дії Управління пенсійного фонду України в Бабушкінському районі м.Дніпропетровська щодо невизнання правомірним самостійне виправлення ВАТ"ЕК"Дніпрообленерго" помилки шляхом зменшення суми страхових внесків на суму 8125 грн. 20 коп.

Суддя Подобєд І.М.

При секретарі Фуркаленко І.Л.

Представники сторін:

Від позивача – Карпічев Ю.Г. - директор з прав.забезпеченя, довіреність від 29.01.08р.

Від відповідача – представник не з’явився

СУТЬ СПОРУ:

ВАТ „ЕК „Дніпрообленерго” звернулось у січні 2008 року із адміністративним позовом до УПФУ в Бабушкінському районі міста Дніпропетровська, у якому просить господарський суд визнати неправомірними дії Відповідача щодо невизнання правомірним самостійне виправлення ВАТ „ЕК „Дніпрообленерго” помилки шляхом зменшення суми страхових внесків на суму 8125,20 грн. у травні 2006 року.

Відповідач заперечує проти позову, посилаючись на те, що Позивач не мав законних підстав для самостійного виправлення помилки шляхом зменшення суми страхових внесків на суму 8125,20 грн. у травні 2006 року за перевірений період, а саме: за січень і лютий 2006 року, який відображено у попередньому акті перевірки №95 від 09.06.06р., який узгоджений і підписаний підприємством та у якому не було встановлено порушень щодо нарахувань страхових внесків.

Заявою від 31.03.08р. позивач уточнив позовні вимоги і просить визнати результатом перевірки УПФУ в Бабушкінському районі м. Дніпропетровська за актом від 11.01.08р. № 1 "Планової виїзної перевірки фінансово-господарської діяльності суб'єкта підприємницької діяльності ВАТ „ЕК „Дніпрообленерго” щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати страхових внесків (збору) на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" наявність надміру сплачених страхових внесків з боку ВАТ „ЕК „Дніпрообленерго” у Пенсійний фонд у сумі 9449,48 грн.

В судовому засіданні 09.04.08р. за згодою позивача оголошено вступну та резолютивну частину постанови.

Розглянувши матеріали справи та дослідивши надані докази, суд -

ВСТАНОВИВ:

На підставі письмового розпорядження начальника Управління Пенсійного фонду України в Бабушкінському районі м. Дніпропетровська (надалі –Відповідач) Канівця О.М. від 10.12.07р. була здійснена планова виїзна перевірка ВАТ „Енергопостачальна компанія „Дніпрообленерго” (надалі –Позивач), за результатами якої Відповідачем складений акт № 1 від 11.01.2008р. (надалі –Акт перевірки).

В результаті перевірки (розділ ІІ Акту перевірки) Позивачем було виявлено у Відповідача відхилення в сумі (-1324,28 грн.) в сумі нарахованих страхових внесків (збору) (рядки 3, 5 дод. 22, 23) (додаток №1 до акту), яке утворилась внаслідок того, що у травні 2006 року підприємством, у звітних даних (дод. 23 за травень 2006р.) відображена сума 8125,20 грн., на яку зменшені внески у зв'язку з виправленням помилки у період після 01.01.2004 р. страхових внесків (стр. 7 дод.23 за травень 2006 р.), а саме за період січень, лютий 2006 р. платником зменшено суму нарахованих страхових внесків з 31,8 % на 4 % заробітної плати інвалідів. Вищезазначений період відображено у попередньому акті перевірки №95 від 09.06.06 р. який узгоджено і підписано підприємством. Порушень щодо нарахувань страхових внесків попереднім актом не було встановлено. Результати перевірки не оскаржувались.

Вищевказані відхилення Відповідач визнав як порушення п. 12.8 р.12 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої Постановою правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003р. №21-1 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 16 січня 2004 року за №64/8663.

Проте вказані твердження не відповідають вимогам законодавства України, тому позовні вимоги Позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

14.01.2008 року Позивач отримав від Відповідача вищевказаний Акт перевірки.

Законом України „Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування” від 09.07.03р. №1058-ІУ (ст. 106 ч.3 абзац 4) встановлено, що страхувальник у разі незгоди з розрахунком суми недоїмки, зазначеної у вимозі про сплату недоїмки, узгоджує її з органами Пенсійного фонду в порядку, встановленому правлінням Пенсійного фонду, а в разі неузгодження вимоги із органами Пенсійного фонду має право на оскарження вимоги в судовому порядку.

Згідно з п. 12.8 „Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України” № 21-1 від 19.12.03 р. встановлено, що спірні питання, що виникли між страхувальниками та органами Пенсійного фонду під час узгодження результатів перевірки, вирішуються органами Пенсійного фонду в порядку, передбаченому для узгодження вимог про сплату недоїмки або в судовому порядку.

Згідно з розділом 2 Порядку розгляду органами Пенсійного фонду України скарг на рішення про накладення штрафу, нарахування пені та заяв страхувальників при узгодженні ними вимоги про сплату недоїмки із сплати страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування”, затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 19.12.03р. №21-2, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 20.01.2004 р. за N 81/8680, у разі коли страхувальник вважає, що орган Пенсійного фонду в районі, місті, районі у місті (далі - територіальний орган Пенсійного фонду) невірно визначив суму недоїмки, такий страхувальник має право звернутися до територіального органу Пенсійного фонду, вимога про сплату недоїмки якого оскаржується, з заявою про узгодження вимоги, яка подається у письмовій формі та супроводжується документами (розрахунками, копіями платіжних доручень тощо), що свідчать про неправильність обчислення сум недоїмки, зазначених у вимозі (пункт 2.1); у разі незгоди страхувальника з рішенням територіального органу Пенсійного фонду, прийнятим у межах процедури узгодження вимоги про сплату недоїмки, подальше його оскарження здійснюється відповідно до вимог цього Порядку щодо розгляду скарг страхувальників на рішення органів Пенсійного фонду або в судовому порядку (пункт 2.6).

Отже, Позивач має право на звернення до суду із вимогами про узгодження результатів перевірки, яке, з огляду на положення статей 1, 2 і 4 Кодексу адміністративного судочинства України, підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства.

Стаття 41 Конституції України проголошує, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Примусове відчуження об'єктів права приватної власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності, на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього і повного відшкодування їх вартості. Примусове відчуження таких об'єктів з наступним повним відшкодуванням їх вартості допускається лише в умовах воєнного чи надзвичайного стану. Конфіскація майна може бути застосована виключно за рішенням суду у випадках, обсязі та порядку, встановлених законом.

Стаття 171 Цивільного кодексу України відносить гроші (грошові кошти) до майна та речей, як об'єкт цивільних прав.

Відповідно до п. 5 ч.1 ст. 16 Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування”, застрахована особа має право звертатися із заявою до територіального органу Пенсійного фонду про уточнення відомостей, внесених до персональної облікової картки в системі персоніфікованого обліку.

Відповідно до п. 11.17. Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, суми надміру сплачених чи помилково сплачених страхових внесків та інших платежів повертаються страхувальникам або за їх згодою зараховуються в рахунок майбутніх платежів страхових внесків.

Отже, оскільки спеціальним законодавством щодо порядку сплати страхових платежів не визначено обмежень щодо розпорядження коштами внесеними в минулих звітних періодах, тобто допущених у періоді, який вже був перевірений Відповідачем під час попередньої перевірки, та результати якого було узгоджено і підписано підприємством (відображені у відповідному акті Відповідача №95 від 09.06.06р.), у Відповідача відсутні законні підстави для обмеження дій Позивача щодо виправлення помилки шляхом зменшення платежу на суму надмірно нарахованих та фактично перерахованих ним до Пенсійного фонду України грошових коштів.

Таким чином, не визнання Відповідачем права Позивача вільно розпоряджатися своїми грошовими коштами, яке у даному випадку полягає в самостійному виправлені помилки шляхом зменшення суми страхових внесків на суму 8125,20 грн. у травні 2006 року, та обмеження його в цьому праві шляхом надання недостовірного висновку у оспорюваному акті перевірки є порушенням принципу рівності перед законом.

Відповідно до норми ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України обов'язок доказування в адміністративних справах про протиправність дій суб'єкта владних повноважень покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Як вбачається із пояснень Позивача і не спростовано Відповідачем, ним виконано всі необхідні дії та надано всі документи пов'язані з обчисленням, нарахуванням, звітністю та сплатою страхових платежів підприємства за період, що перевірявся, та наявна переплата по внесках на загальнообов’язкове пенсійне страхування у сумі 9449,48 грн., а не в сумі 1324,28 грн., як встановив Відповідач у своєму акті перевірки № 1 від 11.01.2008р.

На підставі вище викладеного суд доходить висновку, що обраний Позивачем спосіб захисту порушеного права відповідає фактичним обставинам, за яких відбулося порушення прав Позивача, тому позовні вимоги Позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Судові витрати у справі, обґрунтований розмір яких, згідно Декрету Кабінету Міністрів України „Про державне мито” становить суму 3,40 грн., підлягають стягненню на користь Позивача з Державного бюджету України, відповідно до ч.1 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст. ст. 5, 7-12, 19, 69-71, 87, 94, 104, 160-163, 254, п.6 Розділу УІІ Прикінцеві та перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України, суд –

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити.

Визнати результатом перевірки Управління Пенсійного фонду України Бабушкінському районі міста Дніпропетровська у Акті від 11 січня 2008 року №1 „планової виїзної перевірки фінансово-господарської діяльності суб’єкта підприємницької діяльності Відкрите акціонерне товариство „Енергопостачальна компанія „Дніпрообленерго” щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати страхових внесків (збору) на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування” наявність надміру сплачених страхових внесків зі сторони Відкритого акціонерного товариства „Енергопостачальна компанія „Дніпрообленерго” у Пенсійний фонд України в сумі 9449 грн. 48 коп.

Стягнути з Державного бюджету України на користь Відкритого акціонерного товариства „Енергопостачальна компанія „Дніпрообленерго” суму 3 грн. 40 коп. витрат на держмито.

Постанова набирає законної сили відповідно до ст.254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена у порядку та строки, встановлені ст.186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя

І.М. Подобєд

Повний текст постанови підписано –14.04.08р.