ПОСТАНОВА

"21" січня 2008 р.

Справа № 10/214-4081

15 год. 30 хв.

м. Тернопіль

Господарський суд Тернопільської області у складі

судді Півторака М.Є.

при секретарі судового засідання Клим Т.П.

Розглянув справу

За позовом: Комунального житлово-експлуатаційного підприємства «Житловик»Тернопільської міської ради, м. Тернопіль, вул. К Савури, 3

до відповідача: Державної виконавчої служби №1 в м. Тернополі, м. Тернопіль, вул. Київська, 3а

третя особа: Управління Пенсійного фонду України в м. Тернополі, м. Тернопіль, вул. Руська, 17

За участю представників:

Позивача: Гутмана П.Й. - представника, довіреність № 355 від 21.05.2007 року;

Відповідача: Кріль А.І. –державний виконавець, доручення №19/21705-6 від 04.12.2007р.;

Третьої особи: Калашник Н.Я. –начальника юридичного відділу УПФ України в м. Тернополі, довіреність №788004 від 05.09.2007р.; Панчук Г.С. –головного спеціаліста-юрисконсульта юридичного відділу УПФ України в м. Тернополі, довіреність 37307/04 від 14.08.2007р.

В процесі розгляду справи представникам сторін роз’яснено належні їм права та обов’язки, передбачені статтями 49,51,59, 130 КАС України.

За відсутності відповідного клопотання технічна фіксація судового процесу не здійснювалася.

Суть справи:

До господарського суду Тернопільської області звернулося з позовом Комунальне житлово-експлуатаційне підприємство «Житловик» Тернопільської міської ради, м. Тернопіль до Державної виконавчої служби №1 в місті Тернополі, м. Тернопіль ; третьої особи: Управління Пенсійного фонду України в м. Тернополі про визнання нечинною постанови №15 державного виконавця ДВС №2 в м. Тернополі Шмигельської Л.О. про відкриття виконавчого провадження по примусовому виконанню вимоги №Ю-1122 від 05.09.2006р. Управління ПФУ в м. Тернополі про стягнення з КЖЕП «Житловик»боргу в розмірі 74 476,68 грн. та виконавчого збору в розмірі 7 447,67 грн. та винесення постанови про повернення із рахунку Державної виконавчої служби в м. Тернополі на рахунок КЖЕП «Житловик»7 447, 67 грн. та витрати за інформаційно-технічне забезпечення судового процесу і держмито.

Заявлені вимоги позивач обґрунтовує тим, що на виконання постанови №15 про примусове виконання вимоги №Ю-1122 від 05.09.2006р. Управлінням ПФ України в м. Тернополі від 12.09.2006р. та КЖЕП «Житловик»був складений графік погашення заборгованості по внесках на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування в сумі 74 476, 68 грн. терміном на 1 рік. Однак, незважаючи на наявність погодженого графіку між сторонами, ДВС було направлено матеріали в Тернопільський міськрайонний суд, який 19.10.2006р. виніс ухвалу, якою накладено арешт на кошти позивача в сумі 81929,35 грн.

Окрім того, позивач посилається на рішення господарського суду Тернопільської області від 15 лютого 2007 року по справі №3/416-5136 про стягнення боргу в розмірі 74 842,54 грн., згідно вимог ПФУ №Ю-1122 від 03.112006р. Отже, як стверджує представник позивача, в обох вищезазначених випадках рішення судів винесене про стягнення з КЖЕП «Житловик»вище перерахованих боргів, тобто двічі за одне й те саме порушення, а саме –несвоєчасну виплату боргу.

Ухвалою від 28 вересня 2007 р. порушено провадження в адміністративній справі та призначено судове засідання на 15 годин 00 хвилин 23 жовтня 2007 року.

У відповідності до вимог ст. 128 КАС України розгляд справи відкладався до 09 годин 45 хвилин 09 листопада 2007 року; до 15 годин 30 хвилин 04 грудня 2007 року; 15 годин 20 хвилин 18 грудня 2007 року; до 12 годин 30 хвилин 11 січня 2008 року та оголошувалась перерва до 16 годин 17 січня 2008 року, в зв’язку з нез’явленням представника відповідача.

У відповідності до ст. 137 КАС України, 16 січня 2008 року до господарського суду Тернопільської області КЖЕП „Житловик”, м. Тернопіль подало заяву №24 від 15.01.2008р. про зміну позивних вимог, стверджуючи, що ДВС №1 у м. Тернополі 04.12.2006р. був примусово стягнутий лише виконавчий збір в розмірі 7 452,67 грн., а борг в сумі 74 476,68 грн. погашений позивачем добровільно. Враховуючи вищенаведене, КЖЕП „Житловик” просить змінити позовні вимоги, а саме: виключити з позовної заяви від 21.09.2007р. пункти 1 та 2 та:

- визнати нечинною постанову №15 від 19.09.2006р. державного виконавця ДВС №2 в м. Тернополі Шмигельської Л.О. про стягнення з КЖЕП „Житловик” виконавчого збору в розмірі 7 447, 67 грн.;

- визнати нечинною постанову від 10.10.2006р. державного виконавця ДВС №2 в м. Тернополі про стягнення з КЖЕП „Житловик” витрат на проведення виконавчих дій в розмірі 5 грн.;

-винести постанову про стягнення із рахунку ДВС №1 в м. Тернополі на рахунок КЖЕП „Житловик” 7 452,67 грн. та витрати за інформаційно технічне забезпечення судового процесу і держмито.

Стаття 51 КАС України надає позивачу право змінити підставу або предмет адміністративного позову , збільшити або зменшити розмір позовних вимог або відмовитися від адміністративного позову в будь-який час до закінчення судового розгляду.

Подана позивачем заява про зміну позовних вимог відповідає приписам ст. 51 КАС України , а тому Господарським судом прийнято зміну позовних вимог Комунального житлово - експлуатаційного підприємства «Житловик», м. Тернопіль, поданих 16 січня 2008 року.

Представник Державної виконавчої служби №1 у м. Тернополі заперечує заявлені вимоги повністю і вважає їх безпідставними та такими, що не підлягають до задоволення. Стверджує, що державний виконавець діяв в межах своїх повноважень, визначених Законом України „Про виконавче провадження” при винесені Постанови № 15 про відкриття виконавчого провадження про стягнення з позивача боргу в сумі 74 476,68 грн. та Постанови №15 про стягнення з боржника виконавчого збору.

Просить відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог.

Представник третьої особи –Управління Пенсійного фонду України в м. Тернополі у листі від 18.12.2007р. №11195/02 повідомляє, що вимога про сплату боргу №Ю-1122 від 05.09.2006р. виставлена в ДВС на суму 74 476, 68 грн. є узгоджений з платником борг станом на 01.08.2006р., і який погашений КЖЕП «Житловик»повністю, про що в ДВС №2 було направлено повідомлення 20.11.2006р. за вихідним №9752/02 після повного погашення; згідно вимоги про сплату боргу №Ю-1122 від 03.11.2006р., виставлена платнику на суму 74 842,54 грн. та вимога про сплату боргу №Ю-1611 від 20.112006р. виставлена в ДВС на суму 56 187,71 грн. –це узгоджений з платником 06.11.2006р. та не сплачений ним борг, яку відкликано з ДВС згідно постанови господарського суду Тернопільської області від 15.02.2007р. по справі №3/416-5136.

Позивач по справі у судовому засіданні підтримав заявлені позовні вимоги повністю.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача , відповідача та третьої особи, оцінивши представлені докази в їх сукупності, господарський суд встановив на наступне:

У відповідності до ч. 1 статті 1 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, інших посадових і службових осіб, інших суб’єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Пунктом 2 статті 20 Господарського кодексу України визначено, що кожний суб’єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів, а також зазначеною статтею визначено шляхи захисту прав та законних інтересів.

Позивач по справі: Комунальне житлово-експлуатаційне підприємство «Житловик», є юридичною особою, що зареєстрована у встановленому законом порядку і включена до Єдиного Державного реєстру підприємств та організацій України, ідентифікаційний код 33589430, а тому наділене правом на звернення до суду з позовом за захистом свої прав.

Предметом позову КЖЕП “ Житловик “ м. Тернопіль визначило визнання нечинними постанови № 15 від 19.09.2006р. державного виконавця ДВС №2 в м. Тернополі Шмигельської Л.О. про стягнення з КЖЕП „Житловик” виконавчого збору в розмірі 7 447, 67 грн. та постанови від 10.10.2006р. про стягнення витрат на проведення виконавчих дій в розмірі 5 грн., а також просить стягнути із рахунку ДВС №1 в м. Тернополі на рахунок КЖЕП „Житловик” 7 452,67 грн. та витрати за інформаційно технічне забезпечення судового процесу і держмито.

Відповідно до ст. 106 Закону України «Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування», у разі виявлення своєчасно не сплачених сум страхових внесків страхувальники зобов’язані самостійно обчислити ці внески і сплатити їх з нарахуванням пені в порядку і в розмірах, визначених цією статтею. Суми страхових внесків своєчасно не нараховані та/або не сплачені страхувальниками у строки, визначені статтею 20 цього Закону, в тому числі обчислені територіальними органами Пенсійного фонду у випадках, передбачених частиною третьою статті 20 цього Закону, вважаються простроченою заборгованістю із сплати страхових внесків (далі-недоїмка) і стягуються з нарахуванням пені та застосуванням фінансових санкцій. Територіальні органи Пенсійного фонду за формою і у строки, визначені правлінням Пенсійного фонду, надсилають страхувальникам, які мають недоїмку, вимогу про її сплату. Вимога про сплату недоїмки є виконавчим документом.

05.09.2006 року на виконання вимог ст. 106 Закону України “ Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування “ Управлінням Пенсійного Фонду України була виставлена КЖЕП “ Житловик “ Вимога про сплату боргу № Ю-1122 на суму 74476,68 .

Вимога №Ю-1122 від 05.09.2006р. Управління ПФ України в м. Тернополі позивачем у відповідності до ст. 106 Закону України «Про виконавче провадження»не оскаржувалась, як і постанова про відкриття виконавчого провадження у відповідності до ст. 24 Закону України “Про виконавче провадження“.

Відповідно до статті 2 Закону України “Про виконавче провадження“ примусове виконання рішень в Україні покладається на державну виконавчу службу. Інші органи, організації і посадові особи здійснюють виконавчі дії у випадках, передбачених цим Законом, у тому числі відповідно до статті 6 цього Закону на вимогу чи за дорученням державного виконавця.

Державний виконавець зобов’язаний вживати заходів примусового виконання рішень, встановлених цим Законом, неупереджено, своєчасно, повно вчиняти виконавчі дії (ч. перша статті 5 Закону).

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження»виконавче провадження –це сукупність дій органів і посадових осіб, зазначених у цьому Законі, спрямованих на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які здійснюються на підставах, у спосіб та в межах повноважень, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, виданими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню. (далі Закон України).

Згідно ст. 24 Закону України державний виконавець у 3-денний строк з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. В постанові державний виконавець встановлює строк для добровільного виконання рішення, який не може перевищувати семи днів, а рішень про примусове виселення –п’ятнадцяти днів, та попереджає боржника про примусове виконання рішення після закінчення встановленого строку зі стягненням з нього виконавчого збору і витрат, пов’язаних з провадженням виконавчих дій, передбачених цим законом.

Як встановлено у судовому засіданні 12.09.2006 року державним виконавцем Шмигельською Л.О. було винесено Постанову № 15 про відкриття виконавчого провадження про примусове виконання вимоги УПФ в місті Тернополі Ю-1122 від 05.09.2006 року про стягнення з КЖЕП “ Житловик “ боргу у розмірі 74476,68 грн.

Пунктом 3 вищезазначеної постанови №15, попереджено боржника, що у випадку невиконання рішення в наданий термін його виконання буде здійснено у примусовому порядку зі стягнення з нього виконавчого збору у розмірі 7 447, 67 грн.

Листом № 19/27289-15 від 12 вересня 2007 року Постанова № 15 від 12.09.2006 року про відкриття виконавчого провадження державним виконавцем Шмигельською Л.О. по примусовому виконанню вимоги УПФ в місті Тернополі №Ю-122 від 05.09.2006р. про стягнення з КЖЕП «Житловик»боргу у розмірі 74 476,68 грн. була направлена на адресу позивача у справі .

Таким чином , державним виконавцем був встановлений строк для КЖЕП “ Житловик “ по добровільному виконанню вимоги Управління Пенсійного Фонду України № Ю-1122 від 05.09.2006 року .

Однак , у встановлений державним виконавцем строк для добровільного виконання вимоги ( до 19.09.2006 року ) борг сплачений не був .

Оскільки , у термін встановлений п. 2 Постанови № 15 про відкриття виконавчого провадження від 12.09.2006 року ) борг добровільно сплачений не був , в. о. начальника ДВС №2 у м. Тернополі з звернувся з поданням в Тернопільський міськрайонний суд про накладення арешту на кошти боржника ( позивача у справі ) .

19 жовтня 2006 року Тернопільським міськрайонним судом винесено ухвалу, якою накладено арешт на кошти, що належать КЖЕП „Житловик” в сумі 81 929,35 грн. Дана ухвала КЖЕП „Житловик” у встановленому законом порядку не оскаржувалась.

Надані позивачем документи також підтверджують , що Комунальним житлово- експлуатаційним підприємством «Житловик»14.09.2006р. був складений графік погашення заборгованості по внесках на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування в сумі 74 476,68 грн. терміном на 1 рік, в період з вересня 2006 року по серпень 2007 року. Графік був погоджений начальником Управління ПФУ в м. Тернополі Михайлюком В.Я.

Як стверджує представник КЖЕП «Житловик», графік погашення заборгованості був представлений державному виконавцю ДВС №2 у м. Тернополі Шмигельській Л.О.

У судовому засіданні також доведено , що позивач Комунальне житлово-експлуатаційне підприємство «Житловик», м. Тернопіль самостійно погашало заборгованість перед УПФ в місті Тернополі , порахувавши кошти на рахунок УПФ платіжними дорученнями , а саме: №418 від 19.09.206р. на суму 20 100,00 грн.; №484 від 19.10.2006р. на суму 23 860,00 грн. та №569 від 19.11.2006р. на суму 27 900,00 грн.( копії знаходяться в матеріалах справи ) .

Даний факт підтверджує і Управління Пенсійного фонду України у м. Тернопіль, оскільки, 20 листопада 2006 року ним направлено повідомлення №9752/02 від 20.11.2006р. Тернопільському міському відділу Державної виконавчої служби №2, що вимога №Ю-1122 від 05.09.2006р. на суму 74 476,68 грн. сплачена КЖЕП „Житловик” повністю.

Отже , станом на 19 листопада 2006 року КЖЕП “ Житловик “ самостійно погасив заборгованість перед УПФ в місті Тернополі і іншого судом не встановлено .

19 листопада 2006 року державним виконавцем Шмигельською Л.О. прийнято постанову №15 про стягнення з боржника виконавчого збору в сумі 7 447,67 грн., оскільки, боржник у наданий добровільний термін виконавчого документа не виконав.

Згідно Акту передачі виконавчих документів , затвердженого начальником державної виконавчої служби у місті Тернополі № 2 14.11.2006 року матеріали виконавчого провадження по стягненню заборгованості з КЖЕП “ Житловик “ м. Тернопіль були передані Державній виконавчій службі № 1 у місті Тернополі ( копія Акту передачі від 14.11.2006 року знаходиться в матеріалах справи ) .

Відповідно до листа ТОД ВАТ «Райффайзен Банк Аваль»№8696 від 17.12.2007р. суму арешту в розмірі 7 452,67 грн. 04.12.2006р. перераховано з рахунку КЖЕП «Житловик»згідно платіжної вимоги №165 від 04.12.2006р. на рахунок Державної виконавчої служби №1 у м. Тернополі.

05 грудня 2006 року головним державним виконавцем ДВС №1 у м, Тернополі Сапрун Ю.Є. винесено постанову про зняття арешту із коштів на суму 81 929,35 грн., які належать КЖЕП „Житловик”, м. Тернопіль, оскільки, останнім повністю сплачено борг.

Статтею 46 Закону України «Про виконавче провадження»передбачено, що у разі невиконання рішення у строк, установлений для добровільного його виконання, з боржника постановою державного виконавця, яка затверджується начальником відповідного відділу державної виконавчої служби, стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків від фактично стягненої суми або вартості майна боржника, яке передане стягувачу за виконавчим документом, а в разі невиконання рішення немайнового характеру в строк, встановлений для добровільного його виконання, після повного виконання рішення в тому ж порядку стягується виконавчий збір у розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з боржника –громадянина і в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян –з боржника –юридичної особи.

Отже , розмір виконавчого збору визначається із суми , що фактично стягнена , або з вартості майна , що передане стягувачеві за виконавчим документом .

З огляду на зазначене суд вважає , що право органу державної виконавчої служби на стягнення виконавчого збору виникає лише у разі стягнення з боржника сум або передачі майна боржника стягувачеві .

19.09.2006 року державним виконавцем Шмигельською Л.О. винесено Постанову № 15 про стягнення з боржника виконавчого збору в сумі 7447,668 грн. , яка листом № 19/28205-15 була направлена КЖЕП “ Житловик “ .

Відповідно до ст. 45 Закону України „Про виконавче провадження”, витрати органів державної виконавчої служби на організацію та проведення виконавчих дій щодо забезпечення примусового виконання рішень є витратами виконавчого провадження.

Про стягнення з боржника витрат, пов’язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, державний виконавець виносить постанову, яка затверджується начальником відповідного відділу державної виконавчої служби. Постанова про стягнення з боржника витрат, пов’язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, може бути оскаржена сторонами до суду у 10-денний строк.

10 грудня 2006 року державним виконавцем Шмигельською Л.О. прийнято постанову про стягнення з КЖЕП „Житловик” витрати на проведення виконавчих дій в розмірі 5 грн.

Відповідно до приписів ст. 46 Закону України “Про виконавче провадження“ у органу ДВС виникає право на стягнення виконавчого збору тільки у результаті фактичного стягнення суми заборгованості по виконавчому документу на користь стягувача або вартості майна боржника, яке передане стягувачу за виконавчим документом.

У відповідності з пунктом 4 частини третьої статті 129 Конституції України та статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Оцінка доказів на предмет встановлення їх належності та допустимості здійснюється господарським судом, що передбачено положеннями статей 70, 138 КАС України.

Як вбачається із матеріалів справи та з’ясовано судом з комунального житлово-експлуатаційного підприємства «Житловик» дана грошова сума на користь стягувача не була стягнута органом Державної виконавчої служби №1 у м. Тернополі, а погашалась КЖЕП «Житловик»самостійно.

З огляду на зазначене суд вважає , що позовні вимоги КЖЕП «Житловик»про повернення із рахунку Державної виконавчої служби №1 у м. Тернополі на рахунок КЖЕП «Житловик»в розмірі 7 452,67 грн., є обґрунтованими, та такими, що підлягають до задоволення.

У відповідності до ст. 94, 95, 97, 98 КАС України судові витрати по справі підлягають відшкодуванню позивачу з Державного бюджету України пропорційно до задоволених вимог.

На підставі наведеного, керуючись статтями 1,2,3,6,7,49,51,59,86,94,98,130,160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, статтями Закону України «Про виконавче провадження», господарський суд ,-

ПОСТАНОВИВ:

1.Адміністративний позов задовольнити частково.

2.Стягнути з Державної виконавчої служби №1 у м. Тернополі, м. Тернопіль. вул. Київська, 3а, ідентифікаційний код 33866508 на р/р 260097615 ВАТ ТОД «Райффайзен Банк Аваль», МФО 338501, ідентифікаційний код 33589430 Комунального житлово-експлуатаційного підприємства «Житловик», м. Тернопіль. вул. К. Савури, 3 –7 452,67 грн. виконавчого збору.

3. В решті позову відмовити.

4. Стягнути з Державного бюджету на користь Комунального житлово-експлуатаційного підприємства «Житловик», м. Тернопіль. вул. К. Савури, 3, р/р 260097615 ВАТ ТОД «Райффайзен Банк Аваль», МФО 338501, ідентифікаційний код 33589430 - 42 (сорок дві) грн. 50 коп. сплаченого судового збору пропорційно до задоволених позовних вимог.

5.Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження.

На постанову суду сторони мають право подати заяву про апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня складення постанови в повному обсязі до адміністративного суду апеляційної інстанції .

6.Постанова складена в повному обсязі 25 січня 2008 року.

Суддя                                                            М.Є. Півторак