ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.03.08

Справа №АС17/81-08.

За позовом Конотопського міжрайонного прокурора в інтересах держави в особі Управління пенсійного фонду України в Конотопському районі

до відповідача Державного підприємства «Попівський експериментальний завод»

про стягнення 33 967 грн. 22 коп.

Суддя Коваленко О.В.

Представники:

Від позивача Колосова О.В..

Від відповідача Воловик С.В.

Прокурор не з‘явився

У засіданні брали участь секретар судового засідання Котенко Н.М.

СУТЬ СПОРУ: прокурор просить суд стягнути з відповідача на свою користь 33 967 грн. 22 коп. заборгованості по сплаті страхових внесків за грудень 2007 року.

Відповідач в письмовому відзиві проти задоволення позовних вимог заперечував, посилаючись на те, що дійсно за період з 01.12.2007 р. по 31.12.2007 р. ним нараховано 33 967 грн. 22 коп. страхових внесків, проте ця сума є поточною заборгованістю, на яку поширюється дія мораторію, введеного ухвалою господарського суду Сумської області від 06.06.2003 р.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив:

Згідно пункту 1 статті 19 Закону України „Про збір на обов‘язкове державне пенсійне страхування” для платників збору, визначених п.1 ч.1 ст. 14 зазначеного закону, об‘єктом оподаткування є фактичні витрати на оплату праці працівникам.

Порядок обчислення збору на фактичні витрати на оплату праці встановлений п. 5 „Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України”, затвердженої постановою правління ПФУ 19.12.2003 року № 21-1, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 16.01.04 року за № 64/8663.

Згідно Закону України “Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” відповідач – суб’єкт підприємницької діяльності зареєстрований як платник збору на обов’язкове державне пенсійне страхування зобов’язаний у встановлений строк самостійно сплачувати визначене ним податкове зобов’язання.

Відповідно до поданого відповідачем звіту за грудень 2007 р. ним були нараховані страхові внески в сумі 33 967 грн. 22 коп.

З матеріалів справи вбачається, що ухвалою господарського суду Сумської області від 06.06.2003 р по справі №12/68 порушено провадження у справі про банкрутство ДП «Попівський експериментальний завод» та введено мораторій на задоволення вимог кредиторів.

Відповідач обґрунтовує свої заперечення тим, що згідно п. 5.3. Рекомендацій Президії Вищого господарського суду України від 04.06.2004 р. №04-5/1193 (далі за текстом – Рекомендації) під час процедури розпорядження майном боржнику дозволяється задовольняти лише ті вимоги кредиторів, на які згідно ч.6 ст. 12 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» не поширюється дія мораторію.

В свою чергу, частиною 6 ст. 12 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» встановлено, що дія мораторію на задоволення вимог кредиторів не поширюється на виплату заробітної плати, аліментів, відшкодування шкоди, заподіяної здоров‘ю та життю громадян, авторської винагороди.

Відповідно до абз. 23 ч.1 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» мораторій на задоволення вимог кредиторів – це зупинення виконання боржником грошових зобов‘язань і зобов‘язань щодо сплати податків і зборів (обов‘язкових платежів), термін виконання яких настав до дня введення мораторію, і припинення заходів, спрямованих на виконання цих зобов‘язань та зобов‘язань щодо сплати податків і зборів (обов‘язкових платежів), застосованих до прийняття рішення про введення мораторію.

З пояснень позивача вбачається, що станом на 28.02.2008 р. заборгованість ДП «Попівський експериментальний завод» до Пенсійного фонду становить 137.8 тис. грн.. – внески на загальнообов‘язкове державне пенсійне страхування, заборгованість по сплаті яких у підприємства виникла з лютого 2004 року, тобто після порушення справи про банкрутство (з урахуванням внесення ДП «Попівський експериментальний завод» періодичних платежів в рахунок погашення заборгованості по сплаті страхових внесків, ця заборгованість рахується за підприємством з серпня місяця 2007 року) така заборгованість не може вважатися конкурсною, а згідно п.п. 3.1.1. Рекомендацій вона є поточною.

Відповідно до ч.4 ст. 12 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» ДП «Попівський експериментальний завод» повинен виконувати зобов‘язання, що виникли після введення мораторію. Крім того, під час процедури розпорядження майном боржнику дозволяється задовольняти лише ті вимоги кредиторів, на які згідно з ч.6 ст. 12 вказаного Закону не поширюється дія мораторію, а отже – вимоги зі сплати страхових внесків, які виникли в процедурі розпорядження майном.

Таким чином, заборгованість по сплаті страхових внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування відповідачем не сплачена і станом на день розгляду справи складає 33 967 грн. 22 коп., що підтверджується матеріалами справи, а саме розрахунками зобов’язання зі сплати збору на обов’язкове державне пенсійне страхування та іншими документами, що знаходяться в матеріалах справи.

Оскільки відповідач не подав ні доказів погашення заборгованості, ні аргументованих заперечень вимогам позивача, тому вимоги позивача і прокурора щодо стягнення 33 967 грн. 22 коп. заборгованості по сплаті страхових внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування визнаються судом правомірними, обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Державного підприємства «Попівський експериментальний завод» (41627, Сумська область, Конотопський район, с. Попівка, вул. Бр. Ковтун, 1, код 00375220) на користь Управління пенсійного фонду України в Конотопському районі (41615, Сумська область, м. Конотоп, вул. Соборна, 23, код 22977020) 33 967 грн. 22 коп. заборгованості.

Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя            О.В. КОВАЛЕНКО