ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
Справа №14/69
за позовом  Управління Пенсійного фонду України в
до  Суб'єкта підприємницької діяльності -
фізичної особи ОСОБА_1, АДРЕСА_1
Суддя  Іваницький О.Т.
Секретар судового засідання Пістряк
від позивача:  Драло І.Г., дов. №13/01-11 від 03.01.2008р.
від відповідача:  не з'явився (повідомлений належним чином)
Суть спору: Розглядається
внесківна загальнообов'язкове державне пенсійне страхування за період із
01.04.2005 р. по 01.02.2008 р., в тому числі:
4391,61 грн. - недоїмки, 4904,65 грн. - фінансових санкцій та 3586,70
грн. - пені та заява від 16.04.2008р. про збільшення позовних вимог до суми
Ухвалою господарського суду
Полтавської області №14/69 від 17.04.2008р. було продовжено строк вирішення спору
за клопотанням представника позивача.
Позивач у судове засідання
17.04.2008р. подав заяву в порядку частини 1 статті 51 КАС України про
відповідача заборгованість по сплаті страхових внесків на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування за період із 01.04.2005 р. по 01.04.2008р., в
3586,70 грн. - пені.
Суд заяву прийняв до розгляду.
Відповідач заперечення на позов та
документи, витребувані ухвалами господарського суду Полтавської області від
25.02.2008р., 27.03.2008р., 17.04.2008р. не подав, в судове засідання тричі не
з'явився,  про час і місце розгляду
справи повідомлений належним чином.
Постанова виноситься після виходу
суду з нарадчої кімнати.

Дослідивши і оцінивши матеріали
справи та подані докази, заслухавши представника позивача і прокуратури, суд
встановив, що Суб'єкт підприємницької діяльності - фізична особа ОСОБА_1, м.
Пирятин (далі - відповідач) відповідно ст.ст. 14-15 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09.08.2003 року, з
наступними змінами та доповненнями (далі -
Закон України № 1058) є платником страхових внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Відповідно до частини 6 статті 19
Закону №1058 страхові внески нараховуються на суми фактичних витрат на оплату
праці (грошового забезпечення) працівників, незалежно від джерел їх
фінансування, форми, порядку, місця виплати та використання, а також незалежно
від того, чи були зазначені суми фактично виплачені після їх нарахування до
сплати. Страхові внески, нараховані за відповідний базовий період, повинні бути
сплачені не пізніше, ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього
періоду. Частиною 1 пункту 6 статті 20 Закону №1058 встановлено, що базовим
звітним періодом для відповідача є календарний місяць.

Розмір страхових внесків
встановлений Законом України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне
страхування» від 26.06.1997р. №400 та розділом 4 Інструкції 21-1, а саме: 33,2%
від фонду оплати праці та 0,5-2%, що утримуються із заробітної плати працюючих.

Частиною 12 статті 20 Закону №1058
встановлено, що страхові внески підлягають сплаті незалежно від фінансового
стану страхувальника.

Відповідач не сплатив страхові
внески за період із 01.04.2005 р. по 01.04.2008р., в зв'язку з чим утворилась
заборгованість (недоїмка) по їх сплаті за яка станом на 01.04.2008р. складає
13145,92 грн. (розрахунок у матеріалах справи). Зазначена сума узгоджена
відповідачем, про що свідчить акт звірки заборгованості по страхових внесках
станом на 01.04.2008р. (в матеріалах справи).

Згідно із частиною 1 статті 106
Закону України “Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування”, у разі
виявлення своєчасно не сплачених сум страхових внесків страхувальники
зобов'язані самостійно обчислити ці внески і сплатити їх з нарахуванням пені в
порядку і розмірах, визначених цією статтею. Суми страхових внесків своєчасно
не нараховані та/або не сплачені страхувальниками у строки, визначені статтею
20 Закону-1058 (протягом 20 календарних днів після закінчення звітного місяця),
в тому числі обчислені територіальними органами Пенсійного фонду, вважаються
простроченою заборгованістю із сплати страхових внесків і стягуються з
нарахуванням пені та застосуванням фінансових санкцій.

Відповідно до пункту 2 частини 9
статті 106 Закону України “Про загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування” за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне
перерахування) страхувальниками страхових внесків, у тому числі донарахованих
страхувальниками або територіальними органами Пенсійного фонду, накладається
штраф залежно від строку затримки платежу в розмірі:

10 відсотків своєчасно не сплачених
зазначених сум -у разі затримки їх сплати у строк до 30 календарних днів
включно;

20 відсотків зазначених сум -у разі
затримки їх сплати у строк до 90 календарних днів включно;

50 відсотків зазначених сум -у разі
затримки їх сплати понад 90 календарних днів.

Одночасно на суми своєчасно
несплачених (не перерахованих) страхових внесків і фінансових санкцій
нараховується пеня в розмірі 0,1 відсотка зазначених сум коштів, розрахованих
за кожен день простроченого платежу. Про нарахування пені та накладення
штрафів, передбачених частинами дев'ятою цієї статті, посадові особи виконавчих
органів Пенсійного фонду, виносять рішення, які протягом трьох робочих днів із
дня їх винесення надсилаються страхувальнику.

Суми пені та штрафів, передбачених
частиною дев'ятою статті 106 Закону України “Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування”, підлягають сплаті страхувальником протягом десяти
робочих днів із дня одержання відповідного рішення. При цьому в цей же строк
страхувальник має право оскаржити зазначене рішення до вищого орану Пенсійного фонду
або в судовому порядку з одночасним обов'язковим письмовим повідомленням про це
відповідного виконавчого органу Пенсійного фонду, яким прийнято це рішення.

У разі, якщо страхувальник отримав
рішення про нарахування пені і накладення штрафу, передбачених частинами
дев'ятою цієї статті, і не сплатив зазначені в ньому суми фінансових санкцій
протягом десяти робочих днів, а також не оскаржив це рішення чи не повідомив у
строк відповідний виконавчий орган Пенсійного фонду про його оскарження, воно
передається для виконання державній виконавчій службі. У зазначений випадках
орган Пенсійного фонду також має право звернутися до суду чи господарського
суду з позовом про стягнення фінансових санкцій (частина 14 статті 106 Закону
України “Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування”).

Оскільки відповідач не сплатив
страхові внески, позивач застосував до нього фінансові санкції та нарахував
фінансові санкції та пеню рішеннями №262 від 07.11.2007р.,  № 163 від 06.08.2007р. Заборгованість
відповідача по сплаті штрафних санкцій та пені складала 8491,35 грн., з яких:
4904,65 грн. - фінансових санкцій, 3586,70 грн. - пені.

Таким чином, станом на 01.04.2008
р. заборгованість відповідача по сплаті страхових внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне страхування за період із 01.04.2005 р. по
01.04.2008р. складає: 13145,92 грн. - недоїмка,
4904,65 грн. -  фінансових санкцій
та 3586,70 грн. - пені.

Позивач в обгрунтування заявлених
вимог у відповідності до вимог статей 69-71,79 Кодексу адміністративного судочинства
України довів ті обставини, на які він посилався в обґрунтування своїх вимог і
надав належні докази, які досліджені судом у судовому засіданні.

Після з'ясування всіх обставин та
перевірки їх доказами головуючий у судовому засіданні надав можливість позивачу
дати додаткові пояснення чи надати додаткові докази. Додаткові пояснення чи
докази у позивача відсутні. Суд постановив ухвалу про закінчення з'ясування
обставин у справі та перевірки їх доказами і перейшов до судових дебатів, в
яких позивач та прокурор підтримують свої вимоги та просить задовольнити позов.
Після судових дебатів суд виходить до нарадчої кімнати, по виходу з якої
оголосив постанову про задоволення позовних вимог, а саме: стягнення з
відповідача заборгованості по сплаті страхових внесків на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування за період із 01.04.2005 р. по 01.04.2008р. у сумі
21637,27 грн., з яких:  13145,92 грн. -
недоїмки,  4904,65 грн. -  фінансових санкцій  та пені
- 3586,70 грн.

Відповідно до частини 4 статті 94
КАС України судові витрати з відповідача не стягуються.

На підставі матеріалів справи та
керуючись ст.ст. 2, 4-12, 23, 47-51, 56, 62-63, 69-71, 79, 86-87, 151-154,
158-163, 167 та п. 6 р. VІІ “Прикінцеві та перехідні положення” Кодексу
адміністративного судочинства України, суд -

П О С Т А Н О
В И В :

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Суб'єкта
підприємницької діяльності - фізичної особи Суб'єкта підприємницької діяльності
- фізичної особи ОСОБА_1, /АДРЕСА_1(р/р НОМЕР_1в АБ «Полтава-банк» МФО 331489
ідентифікаційний код НОМЕР_2) на користь Управління Пенсійного фонду України в
Пирятинському районі, 37000, Полтавська область, м. Пирятин, пл.. Б.Революції,
2 (р/р 4 в ОПЕРВ Полтавського облуправління ВАТ «Державний Ощадбанк»
МФО 331467 ) заборгованості по сплаті страхових внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне страхування за період із 01.04.2005 р. по
01.04.2008р. у сумі 21637,27 грн., з яких:
13145,92 грн. - недоїмки,  4904,65
грн. -  фінансових санкцій  та пені
- 3586,70 грн.

Після набрання цією постановою
законної сили, у разі надходження від позивача заяви на видачу виконавчого
листа, видати виконавчий лист.

Суддя
Іваницький О.Т.

Постанова набирає законної сили
після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку
заяву не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але
апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений Кодексом
адміністративного судочинства, постанова набирає законної сили після закінчення
цього строку.

У разі подання апеляційної скарги
судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення
апеляційного розгляду справи.

Постанова може бути оскаржена до
Харківського апеляційного адміністративного суду.

Заява про апеляційне оскарження та
апеляційна скарга подаються до адміністративного суду апеляційної інстанції
через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія
апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду
апеляційної інстанції.

Заява про апеляційне оскарження
подається протягом десяти днів з дня її проголошення. Апеляційна скарга на
постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання
заяви про апеляційне оскарження.

Апеляційна скарга може бути подана
без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається
у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.