ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
У Х В А Л А

№ 51/128

01.10.08

За позовом Приватного підприємства «Смерека»

до Академії муніципального управління

про усунення перешкод

Суддя Пригунова А.Б.

Представники сторін:

від позивача: Ткачук В.В. –пред. за довірен.

від відповідача: не з'явились

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивач звернувся до господарського суду міста Києва з вимогою про зобов’язання Академії муніципального управління не чинити у будь-який спосіб Приватному підприємству «Смерека»перешкод у користуванні орендованим нежилим приміщенням площею 1188 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Дибенка, 2 за поновленим договором оренди від 03.09.01 № 20. Позовні вимоги мотивовані вимогою відповідача звільнити вказане приміщення, в той час як рішенням господарського суду міста Києва від 12.05.05 р. у справі № 45/136 встановлено, що договір оренди нерухомого майна від 03.09.01 р. № 20 продовжений на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені договором. У зв'язку з тим, що після закінчення строку дії договору відповідач не звертався із заявою про його припинення, договір в силу вимог ч. 2 ст. 17 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» та ст. 764 ЦК України вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були ним передбачені. А отже, позивач вважає, що даний договір є пролонгованим до 03.09.10 р.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 15.07.08 р. порушено провадження у даній справі, призначено її до розгляду у судовому засіданні на 04.08.08 р. за участю представників сторін, яких зобов’язано надати суду певні документи.

Проте представники сторін у призначене судом засідання не з'явились, вимог ухвали суду від 15.07.08 р. не виконали. Від відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у зв’язку з перебуванням його представника у відпустці, яке судом задоволено, і ухвалою суду від 04.08.08р. розгляд справи був відкладений на 27.08.08р.

У судовому засіданні 27.08.08р. представник позивача надав суду заяву про уточнення позовних вимог, в якій просить суд зобов’язати відповідача не чинити перешкод у користуванні майном загальною площею 1188 кв.м., що розташоване за адресою: м. Київ, вул. Дибенко, 2. Зазначена заява прийнята судом до розгляду.

Представник відповідача на виклик суду не з’явився, вимог попередніх ухвал суду не виконав, проте надіслав на адресу господарського суду міста Києва клопотання, в якому зазначив, що заперечує проти позову і просив розглядати справу без його участі. При цьому будь-яких обставин щодо заперечення позовних вимог не навів.

За таких обставин суд, на підставі ст. 75 ГПК України, приходить до висновку про можливість розгляду справи за наявними у ній матеріалами без участі представника відповідача.

У судовому засіданні 27.08.08р. за згодою представника позивача згідно зі статтею 85 Господарського процесуального кодексу України оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Розпорядженням Київського міського голови № 1034-МГ «Про передачу у користування нежилих приміщень від 03.09.01р. (згідно з додатком) позивачеві передано в оренду 1188 кв.м. ПУСО 9.

03.09.2001 між сторонами був укладений договір оренди нерухомого майна № 20, відповідно до якого Комунальне підприємство Шляхо-експлуатаційна дільниця по ремонту та утриманню автомобільних шляхів та спору на них Оболонського району міста Києва передало, а Приватне підприємство «Смерека»прийняло в оренду нежиле приміщення по вул. Дибенко, 2, загальною площею 1188 кв.м.

Зазначений факт був встановлений рішенням господарського суду міста Києва № 45/136 від 12.05.05р., а отже в силу вимог ст. 35 ГПК України не потребує доведення.

Зазначеним судовим рішенням також встановлений факт передачі нежитлової будівлі пункту обробки спеціального обладнання № 9 (ПУСО 9) в оперативне управління відповідачу. Вказана будівля в подальшому була передана на баланс Академії муніципального управління відповідно до акту приймання –передачі основних засобів від 01.06.2005 року.

Рішенням господарського суду міста Києва від 12.05.2005 у справі № 45/136 встановлено, що строк дії договору від 03.09.01 р. № 20, на підставі якого між сторонами виникли орендні правовідносини, продовжений на той самий термін і на тих же самих умовах, які були передбачені договором, а саме на 3 роки, тобто до 03.09.2007 року.

Як вбачається з матеріалів справи, після закінчення терміну дії договору оренди позивач продовжував користуватися спірним приміщенням за відсутності заперечень наймодавця, при цьому справно сплачуючи орендну плату на підставі виставлених рахунків.

Спір по справі виник внаслідок листа відповідача № 15/77 від 24.04.08р., відповідно до якого Академія муніципального управління просило ПП «Смерека»звільнити орендоване ним приміщення, у зв’язку із закінченням строку дії договору оренди № 20 від 03.09.2001 року.

Згідно зі статтею 284 ГК України трок договору оренди визначається за погодженням сторін. У разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення строку дії договору він вважається продовженим на такий самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Відповідно до ст. 764 Цивільного кодексу України, якщо наймач продовжує користуватися майном після закінчення строку договору найму, то, за відсутності заперечень наймодавця протягом одного місяця, договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором.

Частиною 2 статті 17 Закону України «Про оренду державного та комунального майна»передбачено, що у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення терміну дії договору він вважається продовженим на той де самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Таким чином, законодавство передбачає можливість автоматичної пролонгації договору найму в разі відсутності заперечень як зі сторони наймодавця, так зі сторони наймача. Бажання наймача продовжувати відносини найму у даному випадку висловлюється шляхом продовження користування майном після закінчення строку договору найму. Щодо наймодавця, підставою для продовження відносин найму є його мовчазна згода, яка висловлюється відсутністю заперечень і вимог до наймача повернути орендоване майно протягом одного місяця після закінчення строку договору найму.

Відповідач звернувся до позивача з вимогою про звільнення орендованої території майже через 6 місяців після закінчення строку дії договору оренди нерухомого майна від 03.09.01р. № 20, у зв’язку з чим суд вважає, що у даному випадку відповідачем пропущений встановлений законодавством місячний строк для припинення або зміни умов договору, а отже договір №20 від 03.09.01р. є продовженим на той самий строк і на тих же самих умовах, тобто, до 03.09.2010 року.

Відповідно до ст. 28 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», орендареві забезпечується захист його права на майно, одержане ним за договором оренди, нарівні із захистом, встановленим законодавством щодо захисту права власності. Орендар може зажадати повернення орендованого майна з будь-якого незаконного володіння, усунення перешкод у користуванні ним, відшкодування шкоди, завданої майну громадянами і юридичними особами, включаючи орендодавця.

Відповідно до ст. 386 ЦК України, держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Проаналізувавши приписи вищенаведених норм права, суд дійшов висновку, що вони застосовуються і до відносин оренди з урахуванням правової природи орендних відносин, в силу положень ст. 28 Закону України «Про оренду державного та комунального майна».

Отже, позивач має право володіти та користуватися орендованим майном, а права його як орендаря захищаються таким же чином, як і власника.

Позивач, у якості порушення його прав користуватися орендованим майном, посилається на лист відповідача № 15/77 від 24.04.08р., який, на думку суду, є лише письмовою вимогою, яка не створює перешкод у користуванні та не пов’язана з будь –якими фізичними та юридичними перешкодами у користуванні позивачем орендованим майном.

Відповідно до статі 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Оскільки позивачем не доведено належними та допустимими доказами порушення відповідачем права користування орендованим майном, суд не вбачає підстав для задоволення заявлених позовних вимог.

Витрати по сплаті державного мита та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, відповідно до ст. 49 господарського процесуального кодексу України, покладаються на позивача.

Враховуючи наведене, керуючись ст. ст. 82-85 ГПК України, господарський суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

У задоволені позову відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання, оформленого відповідно до вимог 85 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржене у порядку, передбаченому чинним законодавством України.

Дата підписання рішення 08.09.08р.

Суддя                                                                                          Пригунова А.Б.