КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.03.2008                                                                                           № 26/428

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:          Сотнікова С.В.

суддів:

при секретарі:

За участю представників:

від позивача - Клочай Н.І. (дов. № 1966-1673/КР від 21.06.2007р.);

від відповідача - Бовсуновська Т.С. (дов. від 27.08.2007р.);

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Акціонерний комерційний банк "Інтеграл"

на рішення Господарського суду м.Києва від 22.11.2007

у справі № 26/428

за позовом                               Комунальне підприємство виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київреклама"

до                                                   Акціонерний комерційний банк "Інтеграл"

про                                                  стягнення 91737,58 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 22.11.2007р. у справі

№26/428 в задоволенні первісного позову відмовлено повністю, зустрічний позов задоволено повністю.

Не погодившись з вказаним рішенням місцевого господарського суду, Акціонерний комерційний банк “Інтеграл” звернулось до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить його скасувати, прийняти нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити повністю, з підстав неповного з’ясування обставин, що мають значення для справи.

Позивачем надано відзив на апеляційну скаргу, в якому він не погодився з доводами скарги та просив залишити її без задоволення, рішення суду першої інстанції – без змін.

26.02.2008р., 04.03.2008р. та 18.03.2008р. в судовому засіданні оголошувалась перерва відповідно до статті 77 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 04.03.2008р. строк розгляду справи № 26/428 було продовжено за клопотанням сторін.

Колегія суддів, розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши наявні матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, вважає, що апеляційна скарга відповідача підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 01.01.2005р. госпрозрахункова організація “Київреклама” (правонаступником якого є КП “Київреклама”) та АКБ “Інтеграл” уклали договір № 1186/ТК (далі - Договір), за умовами якого КП “Київреклама” надало АКБ “Інтеграл” право на тимчасове користування місцями для розміщення об’єктів зовнішньої реклами, які зазначено в додатках до цього договору. Додатки до договору а також дозвіл на розміщення об’єктів зовнішньої реклами є невід’ємними частинами Договору.

Відповідно до підпункту 4.2 пункту 4 Договору АКБ “Інтеграл” зобов’язане отримати рахунок за сплату коштів за право тимчасового користування місцями для розміщення об’єктів зовнішньої реклами не пізніше п’ятнадцятого числа поточного місяця.

Згідно пункту 4.5 пункту 4 Договору орендна плата сплачується кожного місяця не пізніше двадцятого числа, шляхом перерахування суми коштів, зазначеної в рахунку-фактурі, наданого Робочим органом.

У додатку № 1 до Договору сторонами було погоджено базову вартість користування місцем для розташування об’єкта зовнішньої реклами у розмірі 700 грн. без ПДВ та термін дії договору до 31.01.2006р.

Згідно протокольного рішення Київської міської державної адміністрації від 28.11.2003р. № 23 відповідачу було надано Дозвіл № 01993-03 на розміщення об’єкта зовнішньої реклами терміном дії до 30.11.2004р.

Листом від 09.12.2004р. № 013-01/3510 відповідач звернувся до позивача про продовження дії Дозволу № 01993-03 від 28.11.2003р.

Листом від 03.10.2005р. Головне управління контролю за благоустроєм та зовнішнім дизайном м. Києва повідомило відповідача, що питання щодо видачі дозволу на розміщення об’єкта зовнішньої реклами може бути розглянуто тільки за умови надання свідоцтва про право власності місця розташування об’єкта зовнішньої реклами, тобто фактично відмовило у продовженні дії дозволу.

Відповідно до протокольного рішення Київської міської державної адміністрації від 04.07.2007р. № 7 відповідачу було продовжено дію дозволу на розміщення рекламного засобу № 01993-03 до 31.12.2007р.

Таким чином, на момент укладення Договору (01.01.2005р.) та на момент закінчення погодженого строку його дії (31.01.2006р.) у відповідача був відсутній дозвіл на розміщення об’єкта зовнішньої реклами.

Частиною першою статті 16 Закону України “Про рекламу” встановлено, що розміщення зовнішньої реклами у населених пунктах провадиться на підставі дозволів, що надаються виконавчими органами сільських, селищних, міських рад, та в порядку, встановленому цими органами на підставі типових правил, що затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 7.6 Договору дія цього договору припиняється внаслідок:

закінчення строку на який його було укладено;

припинення дії Дозволу, його скасування або відмови у його наданні.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що дія договору припинилась у зв’язку з відмовою у наданні Дозволу на розміщення об’єкта зовнішньої реклами з 03.10.2005р.

Разом з тим, відповідачем не заперечується фактичне користування об’єктом зовнішньої реклами згідно Договору протягом 2005 року, за що сплачено позивачу згідно виставлених рахунків плату в розмірі 10080 грн. з ПДВ.

Будь-яких доказів на підтвердження факту використання відповідачем місця для розміщення об’єкта зовнішньої реклами з 01.01.2006р. позивачем не надано.

Статтею 509 ЦК України визначено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона(боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно ст. 11 Кодексу цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до статті 525 Цивільного кодексу України (далі –ЦК України) одностороння відмова від зобов’язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 598 ЦК України встановлено, що зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Частиною першою статті 759 ЦК України встановлено, що за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов’язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Відповідно до частин першої статті 762 ЦК України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Відповідно до статті 763 ЦК України договір найму укладається на строк, встановлений договором.

У зв’язку з припиненням дії Договору з 03.10.2005р. (лист Головного управління контролю за благоустроєм та зовнішнім дизайном м. Києва), враховуючи сплату за фактичне користуванням місцем для розміщення об’єкту зовнішньої реклами, у позивача відсутні підстави для стягнення з відповідача заборгованості за цим Договором.

За таких обставин колегія суддів вважає, що судом першої інстанції безпідставно не було з’ясовано факту наявності у відповідача дозволу на розміщення об’єкту зовнішньої реклами та обставин щодо дії Договору, а отже зроблено помилковий висновок про наявність факту заборгованості відповідача за користування місцем для розміщення зовнішньої реклами, отриманого в оренду відповідно до Договору, та висновку про наявність підстав для задоволення позову.

З врахуванням вищевикладеного, колегія суддів відзначає, що судом першої інстанції неповно з’ясовано обставини, які мають значення для справи, що призвело до неправильного вирішення спору, що є беззаперечною підставою для скасування оскаржуваного рішення місцевого господарського суду з одночасним ухваленням нового у відповідності до вимог чинного матеріального та процесуального права.

Згідно із ч. 2 ст. 99 ГПК України апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 101 зазначеного Кодексу апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги (подання) і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Апеляційна колегія вважає, що відповідачем надано достатньо належних та беззаперечних доказів на підтвердження заперечень проти позовних вимог, разом з тим погоджуючись з доводами, що викладені в апеляційній скарзі, вважає, що скарга відповідача підлягає задоволенню, рішення суду першої інстанції – скасуванню, а в позові належить відмовити.

Відповідно до ст. 49 ГПК України державне мито покладається: при задоволенні позову - на відповідача, при відмові в позові - на позивача, при частковому задоволенні позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Отже, з позивача підлягає стягненню на користь відповідача 465,24 грн. витрат по сплаті державного мита за розгляд справи у апеляційному господарському суді.

Керуючись ст.ст. 49, 99, 101, 103, 105 ГПК України Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1.          Апеляційну скаргу Акціонерного комерційного банку “Інтеграл” задовольнити повністю.

2.          Рішення Господарського суду м. Києва від 22.11.2007р. у справі № 26/428 скасувати повністю.

3.          Прийняти нове рішення.

4.          В задоволенні позову відмовити повністю.

5.          Стягнути з Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) “Київреклама” на користь Акціонерного комерційного банку “Інтеграл” 465 (чотириста шістдесят п’ять) грн. 24 коп. витрат по сплаті державного мита.

6.          Видачу відповідного наказу доручити Господарському суду міста Києва.

7. Матеріали справи № 26/428 повернути Господарському суду міста Києва.

Головуючий суддя

Судді