ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
вул.Б.Хмельницького,44-Б
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

справа
№  40/71

15.07.08

За
позовом Державної
податкової інспекції  у Солом'янському
районі міста Києва

до
Суб'єкта
підприємницької діяльності ОСОБА_1

про
припинення
підприємницької діяльності фізичної особи ОСОБА_1

Суддя: Пукшин Л.Г.

Представники:

від
позивача: Борисов
І.І. за довір. № 52 від 09.04.2008

від
відповідача: не
з'явився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ

Державна
податкова інспекція у Солом'янському районі міста Києва (далі - Позивач)
звернулася з позовними вимогами до Суб'єкта підприємницької діяльності  ОСОБА_1 (далі - Відповідач) про припинення
підприємницької діяльності.

Позовні
вимоги мотивовані тим, що Відповідач не подає більше року до органів державної
податкової служби податкових декларацій; документів фінансової звітності
відповідно до закону.

Ухвалою
суду від 25.06.2008 року порушено провадження у справі 40/71 та призначено
слухання справи на 15.07.2008 року.

У
судове засідання з'явився представник Позивача вимоги ухвали суду виконав у
повному обсязі, підтримав позовні вимоги та надав суду довідку з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців  № 1747/06 від 11.07.2008, в якій зазначено,
що відповідно до реєстраційної справи Суб'єкт підприємницької діяльності
ОСОБА_1 зареєстрована за адресою АДРЕСА_1.

Суб'єкт
підприємницької діяльності ОСОБА_1 в судове засідання не з'явився. Про
поважні  причини  неявки в
судове  засідання повноважного  представника
Відповідача  суд не  повідомлений. Клопотань про  відкладення розгляду справи від
Відповідача  не  надходило. Відповідач належним чином
повідомлений про призначення справи  до
розгляду, про  час  і
місце  його  проведення, що підтверджується повідомленнями
про вручення поштового рекомендованого відправлення.

Відповідно
до ст. 75 ГПК України, якщо відзив на позовну заяву і витребувані господарським
судом документи не подано, справу може бути розглянуто за наявними в ній
матеріалами.

Дослідивши
матеріали справи, заслухавши пояснення представника Позивача, оцінивши подані
докази, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Залізничною
районною державною адміністрацією міста Києва 15 листопада 2000 року видане
свідоцтво НОМЕР_1 про державну реєстрацію Суб'єкта підприємницької діяльності
ОСОБА_1.

За
твердженням Позивача, у відповідності до наказу Державної податкової
адміністрації у місті Києві від 06.12.2001 № 583 «Про реорганізацію органів
державної податкової служби»Відповідач як платник податків перебуває на обліку
в Державній податковій інспекції у Солом'янському районі міста Києва.

Позивач
зазначає, що Відповідач всупереч вимогам чинного законодавства про
оподаткування протягом тривалого часу, фактично з 2001 року, не звітує та не
подає податкових декларацій та документів пов'язаних з обчисленням та сплатою
податків до Державної податкової інспекції у Солом'янського районі міста Києва.
Зазначене підтверджується Актом № 186/17-2 від 02.06.2008р.

Своїми
діями, як стверджує Позивач, Відповідач порушує норми чинного законодавства а
саме, положення ст. 9 Закону України «Про систему оподаткування», відповідно до
якої платники податків і зборів (обов'язкових платежів) зобов'язані подавати до
державних податкових органів та інших державних органів відповідно до законів
декларації,  бухгалтерську звітність та
інші документи і відомості, пов'язані з обчисленням і сплатою податків і зборів
(обов'язкових платежів).

Відповідно
до п.17 ст. 11 Закону України «Про державну податкову службу в Україні»органи
державної податкової служби в установленому законом порядку мають право
звертатися у передбачених законом випадках з заявою (позовною заявою) про
скасування державної реєстрації суб'єкта підприємницької діяльності.

Відповідачем
вимоги ухвали суду не виконано, причин неявки повноважних представників суд не
повідомлений.

Керуючись
статтею 75 ГПК України, якщо відзив на позовну заяву і витребувані
господарським судом документи не подано, справу може бути розглянуто за
наявними в ній матеріалами.

Проаналізувавши
матеріали справи та пояснення надані стороною, суд приходить до висновку про
те, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що  підлягають задоволенню з наступних підстав.

Виходячи
з п. 2 ч. 1 ст. 9 Закону  України  «Про
систему  оподаткування» платники
податків і зборів (обов'язкових платежів) зобов'язані подавати до  державних податкових органів та інших
державних органів відповідно до законів декларації,  бухгалтерську звітність та інші документи і
відомості, пов'язані з обчисленням і сплатою податків і зборів (обов'язкових
платежів).

Згідно
ст. 239 Господарського кодексу України орган державної влади та органи
місцевого самоврядування відповідно до своїх повноважень та у порядку,
встановленому законом, можуть застосовувати до суб'єктів господарювання
адміністративно-господарські санкції, зокрема: скасування державної реєстрації
та ліквідація суб'єкта господарювання.

Відповідно
до ст. 247 ГК України у разі здійснення суб'єктом господарювання діяльності, що
суперечить закону чи установчим документам, до нього може бути застосовано
адміністративно-господарську санкцію у вигляді скасування державної реєстрації
цього суб'єкта та його ліквідації.

Відповідно
до ч.2 ст. 38 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємств»однією з підстав для постановлення судового рішення
про припинення юридичної особи, що не пов'язано з банкрутством юридичної особи
є неподання протягом року органам державної податкової служби податкових
декларацій, документів фінансової звітності відповідно до закону.

В
порядку передбаченому ст. 43 ГПК України Господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності,
керуючись законом.

Відповідно
до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна
довести обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи
заперечень.

Зважаючи
на встановлені вище факти, та наявні у матеріалах справи докази, а також
враховуючи відсутність пояснень чи заперечень Відповідача стосовно заявлених
вимог, суд вважає обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню позовні вимоги Позивача.

Державне
мито і судові витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу
відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України
підлягають стягненню з Відповідача.

Згідно
з ч. 6 ст. 38 «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців»у разі, якщо в судовому рішенні щодо припинення юридичної
особи у зв'язку з її ліквідацією не призначена комісія з припинення
(ліквідаційна комісія), державний реєстратор не пізніше трьох робочих днів від
дати надходження такого судового рішення вносить до Єдиного державного реєстру
запис, в якому вказує як голову комісії з припинення (ліквідаційної комісії)
юридичної особи керівника органу управління або особу, яка згідно з
відомостями, внесеними до Єдиного державного реєстру, має право вчиняти
юридичні дії від імені юридичної особи без довіреності, якщо інше не
встановлено судовим рішенням.

На
підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 33, 43, 49, 75, 82-85 ГПК України,
ст.ст. 239, 247  ГК України,
Господарський суд міста Києва,-

В И Р І Ш И В:

1.
Позовні вимоги задовольнити.

2.
Припинити підприємницьку діяльність фізичної особи ОСОБА_1 (АДРЕСА_1).

3.
Стягнути з Суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_1 (АДРЕСА_1) з будь-якого
рахунку, виявленого державним виконавцем під час виконання судового рішення в
доход Державного бюджету України 85 (вісімдесят п'ять) грн. державного мита.

4.
Стягнути з Суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_1 (АДРЕСА_1) з будь-якого
рахунку, виявленого державним виконавцем під час виконання судового рішення в
доход Державного бюджету України 118 (сто вісімнадцять) грн. витрат з
інформаційно-технічного забезпечення судового процесу.

5.
Зобов'язати державного реєстратора створити ліквідаційну комісію для здійснення
заходів щодо припинення юридичної особи у зв'язку з її ліквідацією, внести до
Єдиного державного реєстру запис про судове рішення, провести державну
реєстрацію припинення юридичної особи відповідно до чинного законодавства та
повідомити органи статистики, державної податкової служби, Пенсійного фонду
України, фондів соціального страхування та юридичну особу, щодо якої прийняте
судове рішення, про внесення до Єдиного державного реєстру такого запису.

6.
Видати накази відповідно до ст. 116 Господарського процесуального кодексу
України.

Рішення
набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його
прийняття.

Суддя
Пукшин Л.Г.