ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
ПОСТАНОВА

Іменем України

07.04.2008

Справа №2-24/795-2008А

За адміністративним позовом Контрольно-ревізійного управління в АРКрим (м. Сімферополь, бул.Леніна, 5/7)

До відповідача Державної житлово-експлуатаційної організації «Масандра» (АР Крим, м. Ялта, смт Масандра, вул.Стаханівська,17).

Про зобов’язання виконання обов’язкових вказівок та відшкодування 2808,96грн.

Суддя Колосова Г.Г.

При секретарі Капустіної І.М.

За участю представників:

Від позивача – Бархіян О.О., гол.спец.-ю/к, дов. у справі.

Від відповідача – Сивенко А.Г., начальник, дов. у справі.

Сутність спору:

Контрольно-ревізійне управління в АР Крим звернулося з позовом до відповідача про зобов’язання виконання п. 1 обов’язкових вказівок КРВ у м.Ялта від 07.02.2007р. № 24-14/157 щодо усунення порушень по результатах ревізії фінансово-господарської діяльності ДЖЕО «Масандра» щодо відшкодування на розрахунковий рахунок ДЖЕО «Масандра» 2808,96грн.(так в тексті позовної заяви).

Відповідач проти позовних вимог заперечує за мотивами, викладеними у відзиві, доповненні до нього та у судових засіданнях.

Згідно з п. 6 Закону України “Про внесення змін до Кодексу адміністративного судочинства України” № 2953-ІV від 06.10.2005р., що набрав чинність 01.11.2005р., до початку діяльності окружних та апеляційних адміністративних судів адміністративні справи, підвідомчі господарським судам відповідно до Господарського процесуального кодексу України 1991р. (1798-12), вирішують у першій та апеляційній інстанціях відповідні місцеві та апеляційні господарські суди за правилами Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до ст. 41 Кодексу Адміністративного судочинства України судом здійснювалось повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази, заслухавши представників сторін, суд -

в с т а н о в и в:

Державна житлово-експлуатаційна організація «Масандра» (далі ДЖЕО «Масандра») зареєстрована як юридична особа рішенням виконкому Ялтинської міської ради від 20.01.1996р. та є державним комунальним підприємством з комунальною формою власності.

29.12.2006р. контрольно-ревізійним відділом в м. Ялта КРУ в АР Крим була проведена ревізія фінансово-господарської діяльності Державної житлово-експлуатаційної організації «Масандра» за період з 01.01.2004р. по 30.09.2006р.

В результаті ревізії були встановлені порушення фінансового законодавства, про що складений акт № 24-21/103 від 29.12.2006р. (а.с. 8-44).

На підставі акту ревізії 29.12.2006р. начальник Контрольно-ревізійного відділу в м. Ялта КРУ в АР Крим виніс обов`язкові вимоги № 24-14/157 від 07.02.2006р.

Оскільки вказані обов'язкові вказівки відповідачем у повному обсязі не виконані, КРУ в АР Крим, посилаючись на п.10 ст. 10 Закону України «Про державну контрольно-ревізійну службу в Україні», звернувся з позовом до суду з вимогами про зобов’язання відповідача виконати п.1 вимог обов’язкових вказівок контрольно-ревізійного відділу у м. Ялта КРУ в АР Крим від 07.02.2006р. № 24-14/157 щодо усунення порушень за результатами ревізії фінансово-господарської діяльності.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що вимоги позивача задоволенню не підлягають у зв`язку з наступним.

Згідно з п. 7 ст. 10 Закону України «Про державну контрольно-ревізійну службу в Україні» № 2939-ХІІ від 26.01.1993р. із змінами та доповненнями (Закон № 2939) КРУ в АРК надається право пред`являти керівникам та іншим службовим особам підконтрольних установ, що ревізуються, вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства з питань збереження і використання державної власності та фінансів.

Пунктом 10 ст. 10 Закону № 2939 КРУ в АР Крим надано право звертатися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог щодо усунення виявлених ревізією порушень фінансового законодавства.

Крім того, оскільки Контрольно-ревізійний відділ в м. Ялта є структурним підрозділом КРУ в АР Крим без права юридичної особи, останній виступив як належний позивач у справі.

З матеріалів справи вбачається, що пунктом 1 обов'язкових вимог відповідачеві пред’явлені вимоги щодо усунення порушень в сумі 16,02 тис.грн. і інші фінансові порушення в сумі 224,82грн. до 07.03.2007р.

Однак у повному обсязі обов’язкові вказівки (вимоги) відповідачем не виконані.

У позовній заяві позивач просить відшкодувати 2808,96грн. зайво нарахованої та виплаченої в період з 01.01.2004р. по 30.06.2006р. надбавки до заробітної плати за вислугу років у більшому розмірі ніж це передбачено п.п.6 п.1 Постанови Кабінету Міністрів України від 19.05.1999р. № 859 «Про умови і розміри оплати праці керівників підприємств, заснованих на державній, комунальній власності, та об’єднань державних підприємств», а також перерахувати до державних цільових фондів нарахувань на заробітну плату - 769,41грн.

Відповідач проти позовних вимог заперечує. У відзиві на позов № 143 від 26.03.2008р. та доповненні до нього № 170 від 07.04.2008р. повідомив, що надбавка за вислугу років у розмірі 40% від заробітної плати встановлена контрактом (трудовою угодою) від 31.05.2001р. Крім того, просить застосувати строк позовної давності щодо стягнення з відповідача суми боргу. В результаті чого сума 1259,55грн., що нарахована за 2004 рік відшкодуванню не підлягає, а за 2005р. сума боргу складає- 744грн.

Також повідомив, що ним відшкодовано на розрахункові рахунки державних цільових фондів 769,41грн.

Суд дійшов висновку про те, що обов’язкові вимоги відповідачеві пред’явлені не були, оскільки не було вказано, що відповідачу необхідно відшкодувати вказаних сум, куди та як відповідач мав відшкодувати недоотримані суми.

Також суд звертає увагу на те, що п. 7 ст. 10 Закону України «Про державну контрольно-ревізійну службу в Україні» № 2939-ХІІ від 26.01.1993р. із змінами та доповненнями (Закон № 2939) право пред`являти керівникам та іншим службовим особам підконтрольних установ, що ревізуються, вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства з питань збереження і використання державної власності та фінансів надається лише КРУ в АРК, а не його структурним підрозділам.

Згідно ч.1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу.

З урахуванням викладеного, позовні вимоги щодо зобов’язання відповідача виконати п.1 вимог обов’язкових вимог Контрольно-ревізійного відділу в м. Ялта КРУ в АР Крим щодо відшкодування суми 2808,96 грн. задоволенню не підлягають, у позові відмовлено.

У судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Постанова складена у повному обсязі 11.04.2008року.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

Постановив:

У позові відмовити.

У разі неподання заяви про апеляційне оскарження, постанова набирає законної сили через 10 днів з дня її проголошення.

Якщо після подачі заяви про апеляційне оскарження, апеляційна скарга не подана, постанова вступає в закону силу через 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Постанова може бути оскаржена в порядку і строки передбачені ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України у Севастопольський апеляційний господарський суд.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Колосова Г.Г.