ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.03.08 Справа № 11/50

Суддя Сало І.А.

При секретарі судового засідання Легуцькому І.А.

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю „Писанка”, м.Городок Львівської області

До відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю „НВП „ЕРГО”,с.Малехів Жовківського району Львівської області

Про стягнення заборгованості в розмірі 18 522,54 грн.

Представники:

Від позивача –Кунащук І.В., дов. № 98/4 від 04.02.2008 року

Від відповідача - не з’явився

Сторонам, які беруть участь у справі, роз’яснено зміст ст.22 ГПК України, а саме їх процесуальні права та обов’язки, зокрема, право заявляти відводи.

Суть спору:

Позов заявлено Товариством з обмеженою відповідальністю „Писанка” про стягнення із Товариства з обмеженою відповідальністю „НВП „ЕРГО” 18522,54 грн. боргу та штрафних санкцій.

Від здійснення технічного запису судового процесу сторона відмовилась.

Відповідач в судове засідання не з’явився, причин неявки суду не повідомив, хоча був належним чином повідомлений, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення № 2724288. Вимог ухвали суду від 20.02.2008 року не виконав.

Відповідно до статті 75 ГПК України, суд вважає за можливе розглянути справу при відсутності відповідача, за наявними у справі матеріалами, яких достатньо для встановлення обставин і вирішення спору по суті.

В процесі розгляду справи суд встановив наступне:

Між товариством з обмеженою відповідальністю «Писанка»та товариством з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Ерго»були укладені договори про поставку товару від 25.08.2005 року та від 01.02.2007 року.

Відповідно до умов договорів позивач зобов’язувався поставити товар згідно із замовленням, а відповідач прийняти та оплатити його вартість.

Позивач умови згаданих договорів виконав та здійснив поставку товару на загальну суму 15 719, 14 грн., проте відповідач оплату за поставлений товар не здійснив.

Дослідивши представлені суду докази, заслухавши пояснення представника сторони, суд вважає позовні вимоги підтвердженими матеріалами справи та такими що підлягають до задоволення з огляду на наступне:

Позивачем поставлено відповідачу товар на підставі договорів поставки в період з 02.08.2005року по 15.12.2006року на загальну суму 15719,14грн.

Факт отримання відповідачем товару підтверджується двосторонньо підписаними накладними №№ 210, 224, 236, 29/08Д, 250, 256, 299, 341, 015, 055, 105, 143, 161, 164, 170, 178, 54, 237, 241, 242, 260, 292, 297, 315, 316, 333, 417, 418, 432.

Відповідно до ч.1 ст.263 Господарського кодексу України, господарсько-торгівельною діяльністю є діяльність, що здійснюється суб’єктами господарювання у сфері товарного обігу, спрямована на реалізацію продукції виробничо-технічного призначення і виробів народного споживання, а також допоміжна діяльність, яка забезпечує їх реалізацію шляхом надання відповідних послуг. Ч.1 ст. 264 зазначає, що матеріально-технічне постачання та збут продукції виробничо-технічного призначення і виробів народного споживання як власного так і придбаних у інших суб»єктів господарювання, здійснюється суб»єктами господарювання шляхом поставки, а у випадках, передбачених цим Кодексом, також на основі договорів купівлі-продажу.

Згідно приписів ч.1 ст. 665 ЦК України одна сторона (продавець) передає або зобов’язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов’язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму в розмірі, встановленому домовленістю, відповідно до ст. 632 ЦКУ. Моментом виконання обов”язку продавця передати товар покупцеві є накладна, яка є і доказом отримання останнім товару.

Відповідно до п. 4.5. вищезазначених договорів поставки право власності на товар переходить від постачальника до покупця з моменту фактичної передачі товару. Моментом фактичної передачі товару є момент підписання сторонами накладної, що засвідчує факт отримання товарів покупцем.

Таким чином, датою поставки товару є дата підписання сторонами видаткової накладної.

Відповідно до п. 6.1. договорів розрахунки за кожну поставлену партію товару здійснюється не пізніше 15 числа поточного місяця за реалізований товар станом на останню дату попереднього місяця.

Відповідач своїх зобов’язань згідно з договорами щодо оплати за поставлений товар не виконав.

Позивач надсилав ТзОВ «НВП «Ерго»претензії про погашення заборгованості, однак відповідач заборгованості не сплатив.

Актом звірки взаєморозрахунків, який підписаний 31.08.2007 року обома сторонами, підтверджується наявність заборгованості відповідача перед позивачем в сумі 15 719,14 грн.

Відповідно до п.9.6. договору позивачем нараховано відповідачу штрафні санкції, а саме –пеню в розмірі 1 089, 65 грн. Крім того, згідно зі ст. 625 ЦК України позивачем нараховано штрафні санкції у вигляді інфляційних витрат в сумі –1 507,60 грн. та 3% річних в сумі –206, 15 грн.

Отже, загальна сума, яку позивач просить стягнути становить 18 522, 54 грн.

Згідно частини 2 ст.509 ЦК України, зобов’язання виникають з підстав, вказаних у ст. 11 ЦК України, у тому числі з угод, передбачених законом, а також із угод, хоча і не передбачених законом, але не суперечних йому. Виникнення прав та обов’язків пов’язано з юридичними фактами, які підтверджують виникнення між сторонами правовідносин. Таким чином, між сторонами виникли правовідносини, у силу яких позивач здійснив постачання товару на суму 15598,83грн., а відповідач зобов’язався провести оплату.

Згідно статті 193 ч. 7 ГК України не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Ст. 530 ЦК України передбачає, що якщо строк (термін) виконання боржником обов”язку не встановлений або визначений момент пред”явлення вимоги, вредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати обов"язок у семиденний строк від дня пред”явлення вимоги, якщо обов”язок негайного виконання не випливає із договору або актів.

У разі прострочення оплати товару продавець має право вимагати оплату товару.

Відповідач при наданих йому правах та можливостях позов не заперечив, доказів оплати не подав.

Ст. 33 ГПК України, зазначає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору (ст. 32 ГПК).

Судові витрати слід покласти на відповідача, оскільки спір виник з його вини.

Керуючись ст. ст. 49, 82-84, 116 ГПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов задоволити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Ерго»(юридична адреса: 80383, Львівська область, Жовківський район, с.Малехів, вул..Коновальця, 31«б», фактична адреса: м.Львів, вул. Грабовського, 11, корпус 19«а», , р/р 3001 в ЗГРУ «Приватбанку м.Львова», МФО 303440) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Писанка» (81500, Львівська область, м.Городок, вул..Львівська, 38«а», , р/р 0001 в Банку АТ «Індекс Банк», МФО 325279) 18 522,54 грн. заборгованості, в тому числі: 15 719, 14 грн. основного боргу, 1 089, 65 грн. пені, 206,15 грн. 3% річних, 1 507, 60 грн. інфляційних витрат, 185, 23 грн. держмита та 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Наказ видати відповідно до ст. 116 ГПК України

Суддя                                                                                           Сало І.А.