ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" березня 2008 р. Справа № 46/01-08

вх. № 080/4-46

Суддя господарського суду Ільїн О.В.

при секретарі судового засідання Макаренко К.М.

за участю представників сторін:

прокурора - Улановського О.О. помічник військового прокурора, дов.№ 469 від 06.02.2008 р.;

позивача - не з"явився;

1-го відповідача - не з"явився;

2-го відповідача - не з"явився;

розглянувши справу за позовом Військовий прокурор Харківського гарнізону, м. Харків в особі Міністерства оборони України, м. Київ

до 1-го відповідача ТОВ "Євротранзит", м. Київ

2-го відповідача Східне управління капітального будівництва Міністерства оборони України, м. Харків

про визнання договору недійсним

ВСТАНОВИВ:

Військовий прокурор Харківського гарнізону звернувся до господарського суду із позовною заявою, в якій просить суд визнати недійсним договір № 49 від 18.02.2005 р. про будівництво житла для військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей шляхом пайової участі сторін, укладений між Східним управлінням капітального будівництва України та ТОВ "Євротранзит".

Прокурор в судовому засіданні позовні вимоги викладені у позовній заяві підтримує та просить суд задовольнити їх в повному обсязі.

Представник позивача у призначене судове засідання не з"явився, про причину неявки суд не повідомив, витребуваних господарським судом документів не надав.

Представники 1-го та 2-го відповідача у призначене судове засідання не з"явилися, про причину неявки суд не повідомили, відзив на позов та витребувані документи до суду не надали.

Беручи до уваги, що відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України обов’язок доказування і подання доказів покладено на сторони, суд згідно за статтею 75 Господарського процесуального кодексу України розглядає справу за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, надані докази та вислухавши пояснення прокурора, господарським судом встановлено наступне.

Відповідно ст. ст. 1, 10 Закону України Про оборону України" Міністерство оборони України є центральним органом виконавчої влади і військового управління в системі Збройних Сил України, які створені для озброєного захисту суверенітету, незалежності та територіальної цілісності України.

Відповідно до ст. 3 Закону України "Про Збройні Сили України" Збройні Сили України організаційно складаються з органів військового управління, об"єднань, з'єднань, військових частин, установ та організацій. Міністерство оборони України є центральним органом виконавчої влади, а органами на місцях є підпорядковані Міністру оборони командири зазначених військових формувань. Відповідно до військової субординації (ст. 10 Закону України "Про Збройні Сили України", Положення про Міністерство оборони України) органом державної влади на місцях є командири (начальники) з'єднань, частин, інших формувань.

Міністерство оборони України, згідно рішення Конституційного суду України № 3-РП/99 є уповноваженим державою органом здійснюваті відповідні функції у спірних правовідносинах.

Відповідно до ст. 2 ГПК України та п. 1 рішення Конституційного суду України від 08.04.1999 р. прокурор (його заступник) самостійно визначає і обґрунтовує в позовній заяві, в чому полягає порушення інтересів держави, в чому існує загроза інтересам держави. Ця заява прокурора (заступника) є підставою для порушення справ у господарському суді, у ній прокурор вказує орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах. Таким органом у даному випадку є Міністерство оборони України.

Таким чином, прокурор має право представляти в суді найважливіші інтереси держави, в зв'язку з виявленням істотних правопорушень, які завдають дійсної чи потенційної шкоди інтересам держави.

Судом встановлено, що проведеною перевіркою в Східному управлінні капітального будівництва Міністерства оборони України встановлено, що 18 лютого 2005 року між відповідачами по справі ТОВ «Євротранзит» (пайовик) та Східним управлінням капітального будівництва Міністерства оборони України (замовник) було укладено договір № 49 про будівництво житла для військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей шляхом пайової участі сторін.

Відповідно до вимог п. 2.1. зазначеного договору предметом договору є будівництво у порядку пайової участі відповідачами по справі «об'єктів», які буде розташовано на земельних ділянках орієнтовною загальною площею 4,8 га за адресою: м. Харків, вул Білгородське шосе, 2 (військове містечко № 18), для забезпечення житлом військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей.

Згідно вимог ч. 3 ст. 180 ГК України при укладанні господарського договору сторони зобов'язані в будь-якому випадку погодити предмет, ціну та строк дії договору.

Разом з тим з змісту п.п. 1.3, 2.1. 2.3, 2 4 вказаного договору зазначено, що його предметом є будівництво у порядку пайової участі житлового комплексу можливо з підземним паркінгом та вбудовано-прибудованими приміщеннями соціально-побутового, офісного призначення на земельних ділянках орієнтовною площею 4,8 га адресою: м. Харків, вул. Бєлгородське Шосе, 2. Загальна площа житлових приміщень остаточно буде визначена на підставі проектно-кошторисної документації та документації, яка буде оформлена бюро технічної інвентаризації. Відповідно до визначеної фактичної загальної площі житлових приміщень буде остаточно визначено розмір частки Східного управління капітального будівництва Міністерства оборони України (замовника) , але у будь-якому випадку процентне співвідношення часток не підлягає зміні.

Таким чином, з викладеного вбачається, що предмет договору на час його укладання не визначений, житловий комплекс можливо з підземним паркінгом та вбудовано-прибудованими приміщеннями соціально-побутового, офісного призначення без зазначення його загальної площі, як і ціна за один квадратний метр будівництва, що є порушенням вимог ст. ст. 875, 843 ЦК України.

Крім того, відповідно до п 2.6 договору вказано, що Східне управління капітального будівництва Міністерства оборони України (замовник) делегує пайовику право на залучення коштів українських та іноземних юридичних і фізичних осіб для участі у будівництві.

Таким чином, якщо замовник делегував таке право ТОВ «Євротранзит» (пайовику), то й будь-яка ймовірна відповідальність перед такими юридичними та фізичними особами повинна покладатись на Східне управління капітального будівництва Міністерства оборони України (замовника), чого не вбачається у даному випадку, що суперечить вимогам ст. ст. 875, 886 ЦК України.

Пунктом 3.4 вказаного договору зазначено, що Східне управління капітального будівництва Міністерства оборони України (замовник) делегує ТОВ «Євротранзит» (пайовику) частину своїх повноважень на виконання окремих функцій (замовника) будівництва, серед яких передбачена така функція, як функція генерального підрядника на будівництво житлового комплексу.

Делегування прав або повноважень зовсім не передбачено «Положенням про Східне управління капітального будівництва Міністерства оборони України» (далі - Положення), так як згідно розділу 7 Положення, тільки Східне управління капітального будівництва має право укладати договір підряду на виконання робіт з будівництва об'єктів та здійснювати контроль за їх виконанням згідно з чинним законодавством України.

Також, в договорі зазначено, що його метою є забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житлом шляхом будівництва за рахунок пайовика житлового багатоповерхового комплексу. При цьому, в п. 3.1.1 зазначеного договору передбачено, що для прискорення забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житлом ТОВ «Євротранзит» (пайовик) має право за згодою замовника передати достроково квартири відповідної площі.

Таким чином, судом встановлено, що порушена мета договору і про достроковість взагалі не йде річ, тому що відповідна площа - це розмір частки замовника в розумінні пункту 3.2. договору, а такий розмір частки остаточно можливо встановити згідно з вищевказаним пунктом тільки після здачі об'єктів.

Крім того, в загальних положеннях договору зазначено, що будівництво житлового комплексу планується на вільній від забудови, орієнтовною загальною площею 4,8 га земельної ділянки у межах, які будуть визначені рішенням Харківської міської ради і які в установленому порядку підлягають відведенню під будівництво.

Статтею 77 Земельного кодексу України передбачено, що землями оборони визнаються землі, надані для розміщення і постійної діяльності військових частин, установ, військово-навчальних закладів, підприємств та організацій Збройних Сил України, інших військових формувань, утворених відповідно до законодавства України.

Землі оборони можуть перебувати у державній та комунальній власності, порядок використання земель оборони встановлюється законом. Аналогічне визначення земель оборони міститься у ст. 1 Закону України "Про використання земель оборони".

Статтею 4 Закону України "Про використання земель оборони" визначено вичерпний перелік використання земель оборони в господарських цілях. Використання земель оборони для житлової забудови чинним законодавством не передбачено.

Відповідно до ч. 2 ст. 20 Земельного кодексу України зміна цільового призначення земель проводиться органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування, які приймають рішення про надання цих земель у користування.

Відповідно до вимог ст. 3 Закону України "Про правовий режим майна в Збройних Силах України" військове майно закріплюється за військовими частинами Збройних Сил України на праві оперативного управління. З моменту надходження майна до Збройних Сил України і закріплення його за військовою частиною Збройних Сил України воно набуває статусу військового майна, яке використовується лише за його цільовим та функціональним призначенням.

Будь-яке рішення щодо земельної ділянки органами виконавчої влади або місцевого самоврядування не приймалось, згода безпосередньо Міністерством оборони України не надавалась. Крім того, в компетенцію Харківської міської ради не входить визначення мереж земельної ділянки під будівництво житлового комплексу за адресою: м. Харків, Білгородське шосе, 2, так як без попередньої згоди Міністерства оборони України дане рішення буде суперечити вимогам ст. 227 ЦК України.

Відповідно до вимог ст. 215 ЦК України, якщо недійсність правочину прямо не встановлено законом, але зацікавлена особа оскаржує її дійсність на підставах, передбачених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним.

З огляду на викладене, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими, законними, підтвердженими матеріалами справи і такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до статті 44 та статті 49 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає необхідним витрати по сплаті державного мита та витрати на інформаційне-технічне забезпечення судового процесу покласти на відповідачів пропорційно задоволених вимог.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. 121 Конституції України, ст. ст. 215, 218, 875, 843, 886 ЦК України, ст. ст. 20, 77 Земельного кодексу України, ст. ст. 1, 4 Закону України "Про використання земель оборони", ст. ст. 1, 33, 44, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Визнати недійсним договір№ 49 від 18.02.2005 р. про будівництво житла для військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей шляхом пайової участі сторін, укладений між Східним управлінням капітального будівництва України (61045, м. Харків, вул. Клочківська, 228, код ЗКПО 24980204) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Євротранзит" (м. Київ, вул. Івана Федорова, 28, ).

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Євротранзит" (м. Київ, вул. Івана Федорова, 28, , р/р 6161 у Печерському відділенні КМФ АКБ "УСБ" м. Києва, МФО 322012) в доход державного бюджету (одержувач коштів - ВДК м. Харкова, , рахунок 0002 в УДК у Харківській області, МФО 851011, код бюджетної класифікації 22090200, символ звітності 095) - 42,50 грн. державного мита.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Євротранзит" (м. Київ, вул. Івана Федорова, 28, , р/р 6161 у Печерському відділенні КМФ АКБ "УСБ" м. Києва, МФО 322012) в доход державного бюджету (одержувач коштів УДК у м. Харкові, р/р 0002, у ГУДКУ у Харківській області, МФО 851011, код бюджетної класифікації 22050000, ) 59,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Стягнути з Східного управління капітального будівництва України (61045, м. Харків, вул. Клочківська, 228, код ЗКПО 24980204, р/р 2679, МФО 851011) в доход державного бюджету (одержувач коштів - ВДК м. Харкова, , рахунок 0002 в УДК у Харківській області, МФО 851011, код бюджетної класифікації 22090200, символ звітності 095) - 42,50 грн. державного мита.

Стягнути з Східного управління капітального будівництва України (61045, м. Харків, вул. Клочківська, 228, код ЗКПО 24980204, р/р 2679, МФО 851011) в доход державного бюджету (одержувач коштів УДК у м. Харкові, р/р 0002, у ГУДКУ у Харківській області, МФО 851011, код бюджетної класифікації 22050000, ) 59,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Рішення підписано 07.03.2008 р.

Суддя Ільїн О.В.