ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

01 лютого 2008 р.

№ 8/535

господарський суд України у складі колегії суддів:

Козир Т.П. –головуючого, Мележик Н.І., Подоляк О.А., перевіривши касаційну скаргу ВАТ "Трест Міськбуд-4" на постанову Київського апеляційного господарського суду від 13 листопада 2007 року у справі господарського суду м. Києва за позовом ПП "Ремпромбуд-99" до ВАТ "Хрещатикбуд" про стягнення боргу,

УСТАНОВИВ:

Подана 11 грудня 2007 року касаційна скарга не відповідає вимогам розділу ХІІ1 Господарського процесуального кодексу України з наступних підстав.

Згідно з положеннями частини 2 статті 1115 та частини 1,2 статті 1117 Господарського процесуального кодексу України касаційна інстанція на підставі вже встановлених судом фактичних обставин справи перевіряє судові рішення виключно на предмет правильності юридичної оцінки обставин справи та повноти їх встановлення у рішенні або постанові господарського суду. Касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази.

Відповідно до п. 4 ст. 111 Господарського процесуального кодексу України касаційна скарга за змістом повинна містити вимоги особи, що подала касаційну скаргу, із зазначенням суті порушення або неправильного застосування норм матеріального чи процесуального права судом.

Вимоги вказаної норми заявником не дотримані.

Касаційна скарга не містить чітких вказівок на те, які саме норми матеріального чи процесуального права порушені судом, а її зміст зводиться до викладення та аналізу обставин справи.

Відповідно до п. 6 ст. 1113 ГПК України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом, якщо у скарзі не зазначено суті порушення або неправильного застосування норм матеріального чи процесуального права.

Враховуючи викладене, касаційна скарга не може бути прийнята до розгляду і підлягає поверненню.

Крім того, як видно з доданих до касаційної скарги матеріалів, а саме з платіжного доручення № 58 від 7 грудня 2007 року, заявник сплатив державне мито лише у розмірі 2240,62 грн.

Відповідно до пп. “г” п. 2 ст. 3 Декрету Кабінету Міністрів України “Про державне мито” з касаційних скарг на рішення та постанови державне мито справляється в розмірі 50 відсотків ставки, що підлягає сплаті у разі подання заяви для розгляду спору в першій інстанції, а із спорів майнового характеру –50 відсотків ставки, обчисленої виходячи з оспорюваної суми. Із заяв майнового характеру, згідно пп. “а” п. 2 ст. 3 цього ж Декрету, мито сплачується у розмірі 1 відсотка ціни позову, але не менше 6 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і не більше 1500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Заявник в касаційній скарзі просить скасувати оскаржувану постанову та направити справу на новий розгляд.

Сплачуючи державне мито, заявник не врахував того, що заявлені ним вимоги свідчать про необхідність сплати державного мита виходячи з повного розміру заявлених позовних вимог.

Відповідно до п.4 частини 1 статті 1113 ГПК України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом, якщо до скарги не додано документів, що підтверджують сплату державного мита у встановлених порядку і розмірі.

Подане заявником платіжне доручення не свідчить про сплату державного мита у встановленому розмірі.

Керуючись п. п. 4, 6 ч. 1 ст. 1113, ст. ст. 111 5, 1117 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ВАТ "Трест Міськбуд-4" на постанову Київського апеляційного господарського суду від 13 листопада 2007 року у справі № 8/535 повернути заявнику, а справу –господарському суду м. Києва.

Головуючий                                          Т. Козир

Судді Н. Мележик

О. Подоляк