ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2008 р.

№ 3/201-Б

Судова колегія Вищого господарського суду України у складі :

Полякова Б.М., –головуючого (доповідач у справі),

Катеринчук Л.Й.

Ткаченко Н.Г.

розглянувши касаційну скаргу

ВАТ "Кам'янець-Подільський комбінат хлібопродуктів", м. Кам'янець-Подільський

на постанову

від 04.10.2007 р. Житомирського апеляційного господарського суду

у справі

№ 3/201-Б господарського суду Хмельницької області

за заявою

ВАТ "Кредобанк" в особі Хмельницької філії, м. Хмельницький

до

ВАТ "Кам'янець-Подільський комбінат хлібопродуктів", м. Кам'янець-Подільський

про

банкрутство

представники сторін в судове засідання не з'явилися

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Хмельницької області від 13.07.2007 р. (суддя Вибодовський О.Д.) за заявою ВАТ "Кредобанк" в особі Хмельницької філії порушено провадження у справі № 3/201-Б про банкрутство ВАТ "Кам'янець-Подільський комбінат хлібопродуктів", введено мораторій на задоволення вимог кредиторів та заборонено власнику майна боржника (уповноваженому ним органу) укладати угоди без згоди розпорядника майна, вчиняти дії щодо продажу майнових активів, реорганізації чи ліквідації юридичної особи боржника.

Боржник –ВАТ "Кам'янець-Подільський комбінат хлібопродуктів" з вказаною ухвалою суду не погодився та звернувся до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою.

Постановою Житомирського апеляційного господарського суду від 04.10.2007 р. (судді: Вечірко І.О. –головуючий, Зарудяна Л.О., Ляхевич А.А.) апеляційну скаргу боржника залишено без задоволення, а ухвалу господарського суду Хмельницької області від 13.07.2007 р. –без змін.

Не погоджуючись з винесеною постановою, боржник звернувся до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить скасувати постанову Житомирського апеляційного господарського суду від 04.10.2007 р. та прийняти нове рішення, яким скасувати вжиті заходи щодо забезпечення вимог кредиторів.

На думку заявника касаційної скарги, судами не було враховано норми законодавства про заставу, а судом апеляційної інстанції винесено постанову передчасно.

На час розгляду справи від представника боржника Воронюк Т.В. надійшло клопотання від 23.01.2008 р. № 26, заявлене в порядку ст. 1116 ГПК України, про відмову від касаційної скарги на постанову Житомирського апеляційного господарського суду від 04.10.2007 р.

Однак, така відмова від касаційної скарги не може бути прийнята судом касаційної інстанції, оскільки єдина довіреність, що міститься в матеріалах справи, видана боржником на ім'я Воронюк Т.В., закінчила свою дію 09.01.2008 р. (а.с. 89), в той час, як клопотання про відмову від касаційної скарги підписано вказаною особою 28.01.2008 р. без надання нової довіреності, при цьому боржником не направлено свого представника в судове засідання для підтримання заявленого клопотання.

Обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши наявні матеріали справи, проаналізувавши застосування судами норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України “Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом” (далі –Закон) господарський суд має право за клопотанням сторін або учасників провадження у справі про банкрутство чи за своєю ініціативою вживати заходів щодо забезпечення вимог кредиторів.

Забезпечуючи грошові вимоги кредиторів при порушенні справи про банкрутство шляхом заборони власнику майна боржника (уповноваженому ним органу) укладати угоди без згоди розпорядника майна, вчиняти дії щодо продажу майнових активів, реорганізації чи ліквідації юридичної особи боржника, судом першої інстанції було встановлено, що відповідно до заяви ініціюючого кредитора про порушення справи про банкрутство його вимоги до боржника у сумі 1 092 420,13 грн. є безспірними та постановами органу державної виконавчої служби від 16.06.2007 р. виконавчі документи (виконавчі написи нотаріуса) повернені без виконання у зв'язку із відсутністю заставленого майна.

Отже, за наявності відомостей про відсутність майна, що перебуває у заставі, яка не давала б можливості самостійно відчужити його боржником, суд першої інстанції порушив справу про банкрутство та з метою збереження майна боржника одночасно ввів заборони на його відчуження.

Як вірно встановлено судом апеляційної інстанції, такі дії суду направлені на виключення в подальшому можливості зникнення, зменшення, погіршення майна боржника та, як наслідок, незадоволення вимог кредиторів.

При цьому, суд першої інстанції скористався наданим йому Законом правом та вжив заходів щодо забезпечення вимог кредиторів за власною ініціативою.

Доводи боржника в касаційній скарзі про те, що судом неправомірно вжито заходів щодо забезпечення вимог кредитора, оскільки в наявності є заставлене майно, якого достатньо для задоволення вимог ініціюючого кредитора та без згоди якого воно не може бути відчужене, не можуть бути прийняті колегією суддів.

Вказані обставини підлягають перевірці судом першої інстанції у підготовчому засіданні та не можуть бути встановлені судом касаційної інстанції внаслідок встановлених чинним процесуальним законодавством меж перегляду справи в суді касаційної інстанції та повноважень останнього.

Враховуючи наведене, колегія суддів погоджується з висновком суду апеляційної інстанції про те, що застосовані судом першої інстанції заходи щодо забезпечення вимог кредиторів відповідають вимогам діючого законодавства та підстави для скасування ухвали в цій частині відсутні.

Разом з тим, дійшовши вірного висновку про те, що ухвала про порушення провадження у справі підлягає оскарженню лише в частині застосування заходів щодо забезпечення вимог кредиторів та прийнявши апеляційну скаргу боржника до провадження тільки в цій частині, суд апеляційної інстанції виніс постанову, якою зазначену ухвалу залишив без змін в повному обсязі.

У зв'язку з чим, оскаржувана постанова суду апеляційної інстанції підлягає зміні з викладенням п. 1 її резолютивної частини в іншій редакції, згідно з якою ухвала господарського суду Хмельницької області від 13.07.2007 р. підлягає залишенню без змін лише частині забезпечення грошових вимог кредиторів.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 8, 11, 12 Закону України “Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом” та ст. ст. 106, 1115, 1117, 1119 –11111 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1.          Касаційну скаргу ВАТ "Кам'янець-Подільський комбінат хлібопродуктів" залишити без задоволення.

2.          Постанову Житомирського апеляційного господарського суду від 04.10.2007 р. у справі № 3/201-Б змінити, виклавши п. 1 її резолютивної частини в наступній редакції: "Ухвалу господарського суду Хмельницької області від 13.07.2007 р. в частині забезпечення грошових вимог кредиторів залишити без змін". Апеляційну скаргу ВАТ "Кам'янець-Подільський комбінат хлібопродуктів" залишити без задоволення.".

3.          В решті постанову Житомирського апеляційного господарського суду від 04.10.2007 р. у справі № 3/201-Б залишити без змін.

Головуючий Б.М. Поляков

Судді                                                    Л.Й. Катеринчук

Н.Г. Ткаченко