ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" березня 2008 р.

Справа № 5/46-2А.

за позовом Закритого акціонерного товариства «Волинський шовковий комбінат»

до Луцької об’єднаної державної податкової інспекції

про визнання нечинними рішень про застосування штрафних санкцій від 14.11.2007р. №№ ,

Суддя Слупко В.Л.

За участю представників сторін:

від позивача: Юдін С.В. (дов.№3715/03 від 12.03.2008р.)

від відповідача: Дячук В.М. –гол.держ.подат.інспектор (дов.№86 від 28.01.2008р.), Рудик А.В. –гол.держ.подат.ревізор-інспектор (посв. УВП№001480 від 09.10.2007р.)

Суть спору: ЗАТ «Волинський шовковий комбінат»просить визнати нечинними рішення від 14.11.2007р. №№ , , якими Луцька ОДПІ застосувала до товариства штрафні санкції за порушення норм Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг»та Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, посилаючись на те, що товариство не являється закладом торгівлі, громадського харчування та послуг, а тому правомірно оплату орендарями електроенергії оформляло прибутковими касовими ордерами. Крім того, позивач посилається на те, що податковий орган застосував адміністративно-господарські санкції без врахування ст.250 Господарського кодексу України. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю.

Луцька ОДПІ у відзиві на позов та представник в судовому засіданні вимоги позивача не визнають, мотивуючи тим, що оплату електроенергії орендарями товариство «Волинський шовковий комбінат»повинно було проводити із застосуванням РРО, а оскільки застосовані оспорюваними рішеннями штрафні санкції не являються адміністративно-господарськими, то на них не поширюються строки, встановлені ст.250 Господарського кодексу України.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд дійшов висновку про обгрунтованість позовних вимог ЗАТ «Волинський шовковий комбінат». При цьому суд виходив з наступного:

Згідно акта планової виїзної документальної перевірки від 02.11.2007р. ЗАТ «Волинський шовковий комбінат»здійснює наступні види господарської діяльності:

17.15.0 –підготовка та перемотування шовкового волокна і штучних та синтетичних волокон;

51.41.1 –оптова торгівля тканинами;

40.10.5 –розподілення електроенергії;

17.30.0 –оздоблення тканин та текстильних виробів.

Крім основних видів діяльності позивач в перевіряємий період частково здавав в оренду приміщення юридичним та фізичним особам.

В акті перевірки зазначено, що готівкові розрахунки орендарів за електроенергію за період з 01.07.2006р. по 30.06.2007р. проведені товариством без застосування РРО та без роздрукування розрахункових документів, а оплата проводилась по прибуткових касових ордерах, що є порушенням вимог п.п.1, 2 ст.3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг»(далі –Закон України №1776-ІІІ). На підставі вказаного висновку до позивача рішенням від 14.11.2007р. № застосовано штрафну санкцію в сумі 24716грн.

З позицією Луцької ОДПІ суд не може погодитись враховуючи наступне:

Законом, який визначає правові засади застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг є Закон України “Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг”.

Відповідно зі ст.1 Закону, реєстратори розрахункових операцій застосовуються фізичними особами - суб'єктами підприємницької діяльності або юридичними особами (їх філіями, відділеннями, іншими відокремленими підрозділами) (далі - суб'єкти підприємницької діяльності), які здійснюють операції з розрахунків в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також уповноваженими банками та суб'єктами підприємницької діяльності, які виконують операції купівлі-продажу іноземної валюти.

При цьому розрахунковою операцією вважається приймання від покупця готівкових коштів, платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо за місцем реалізації товарів, а місце проведення розрахунків визначене місце, де здійснюються розрахунки із покупцем за продані товари (надані послуги) та зберігаються отримані за реалізовані товари (надані послуги) готівкові кошти, а також місце отримання покупцем попередньо оплачених товарів (послуг) і застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо.

За змістом п.1 ст.9 Закону, реєстратори розрахункових операцій та розрахункові книжки не застосовуються при здійсненні торгівлі продукцією власного виробництва та наданні послуг підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, крім підприємств торгівлі та громадського харчування, у разі проведення розрахунків у касах цих підприємств, установ і організацій з оформленням прибуткових і видаткових касових ордерів та видачею відповідних квитанцій, підписаних і завірених печаткою у встановленому порядку.

Відповідачем не враховано, що Закон України №1776-ІІІ згідно з преамбулою визначає правові засади застосування РРО у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а тому дані норми не поширюються на позивача. Отже, при прийманні готівки від орендарів для відшкодування витрат по оплаті за використану електричну енергію позивач повинен був керуватися Положенням про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, а саме з оформленням суми фактичних надходжень прибутковим касовим ордером та відображенням у касовій книзі в день одержання підприємством готівкових коштів, що товариством було дотримано. Відповідачем же застосовано штраф відповідно до ст.17 Закону України №1776-ІІІ, який передбачає відповідальність за порушення вимог цього Закону.

Відповідно, застосування до позивача штрафної санкції за порушення норм Закону України №1776-ІІІ неправомірне.

На підставі акта перевірки рішенням Луцької ОДПІ від 14.11.2007р. № до ЗАТ «Волинський шовковий комбінат»також застосовано штраф в сумі 143грн.75коп. за порушення товариством п.2.11 р.2 Положення про ведення касових операцій в національній валюті в Україні, а саме за порушення підзвітними особами встановлених строків використання виданої під звіт готівки, а також з каси товариства видавались готівкові кошти під звіт без повного звітування раніше виданих коштів. Сума встановлених порушень за період з 01.07.2006р. по 30.06.2007р. становить 575грн.

Зазначене порушення Позивач не оскаржує, проте посилається на те, що для застосування адміністративно-господарської санкції податковим органом пропущено строк для її застосування, встановлений ст.250 Господарського кодексу України.

Як вбачається із матеріалів справи штраф в сумі 143грн.75коп. застосовано до позивача на підставі Указу Президента України «Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки»(25% виданих під звіт сум). Передбачений вказаним Указом штраф за своєю правовою природою підпадає під визначення ст.238 Господарського кодексу України, тобто є адміністративно-господарською санкцією і на нього поширюється положення ст.250 ГК України, а саме: не пізніше шести місяців з дня виявлення та не пізніше року з дня вчинення відповідного порушення. Вказані строки податковим органом пропущені.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст.158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, господарський суд, -

постановив:

Позов задоволити.

Визнати нечинними рішення Луцької ОДПІ від 14.11.2007р. №№, .

Постанову може бути оскаржено у строк і порядку, передбачені ст.186 Кодексу адміністративного судочинства України. Постанова набирає законної сили в порядку, встановленому ст.254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя                                                                                          В.Л.Слупко