ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

28.02.08р.

Справа № А36/73-08

За позовом Дочірнього підприємства "Мега Пак" Товариства з обмеженою відповідальністю "Клайм", м. Дніпропетровськ

до Спеціалізованої Державної податкової інспекції по роботі з великими платниками податків у м.Дніпропетровську, м. Дніпропетровськ

про визнання нечинним рішення.

Суддя Кожан М.П.

Секретар судового засідання Тесля М.М.

Представники:

від позивача: Карпенко О.І., довірекність № 2 від 10.01.08р.

від відповідача: Таранова Н.В., довіреність № 1982/10/08-10/1-09

від відповідача: Гринюта Т.М., довіреність № 3999/10/08-10/2-08 від 06.02.08р.

СУТЬ СПОРУ:

Справа розглядається на підставі ч.6 Розділу VІІ Прикінцевих та перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Позивач звернувся до господарського суду з позовом, в якому просить визнати нечинним рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій Спеціалізованої дер жавної податкової інспекції по роботі з великими платниками податків у м.Дніпропетровську від 21.12.2007р. № /0/42263 в частині нарахування пені за порушення термінів розрахунків в сфері ЗЕД згідно зі статтею 4 Закону України від 23.09.1994р. № 1 85/94-ВР «Про порядок розрахун ків в іноземній валюті»(із змінами і доповненнями) в сумі 56 372,53 грн. Судові витрати покласти на Відповідача.

Позовні вимоги обґрунтовані невідповідністю висновків, викладених в акті перевірки фактичним обставинам та невірним застосування відповідачем валютного, митного законодавства та законодавчих актів, якими регулюється зовнішньоекономічна діяльність в частині визначення дати імпорту.

Відповідач вважає, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення винесено у відповідності з діючим законодавством та просить в позові відмовити.

Згідно ст.160 Кодексу адміністративного судачинства України в судовому засіданні було оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представників сторін, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідачем була проведена невиїзна документальна перевірка Дочірнього підприємства «Мега Пак»Товариства з обмеженою відповідаль ністю «КЛАЙМ»(код за ) згідно повідомлень уповноваженого банку про порушення законодавче встановленних термінів розрахунків за експортно-імпортними операціями за період з 13.09.2006р. по 21.11.2007р., за результатами якої був складений акт від 12.12.2007р. № 504-08-02/3-30532250.

На підставі вказаного акту перевірки Відповідачем прийнято рі шення про застосування штрафних (фінансових) санкцій від 21.12.2007р. № /0/42263 яким Позивачу застосовано суму штрафних (фінансових) санкцій в розмірі 95756,17грн. у зв’язку із порушенням позивачем ст. 2 Закону України від 23.09.1994р. № 185/94-ВР «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті».

Визначення спірної суми штрафних (фінансових) санкцій відповідно до акту перевірки пов’язується з наступним: перевіркою встановлено, що в порушення норм статті 2 Закону України від 23 вересня 1994 року №185/94-ВР "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті" (із змінами та доповненнями) (далі - Закон №185), з урахуванням норм п.3.1 та п 3.3 Інструкції про порядок здійснення контролю і отримання ліцензій за експортними, імпортними та лізинговими операціями, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 24 березня 1999 року № 136 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 28.05.99 за № 338/3631 (далі - Інструкція №136), ДП "Мега Пак" ТОВ "Клайм" при виконанні імпортних операцій по імпортним контрактам допущено несвоєчасне надходження імпортного товару в сумі:

60 907,50 доларів США в період з 10.06.07 по 13.06.07 (дата ВМД типу ІМ-40 "Імпорт") по контракту від 28.12.06 №99/06 з Компанією "Lohia Starlinger Limited" (Індія);

10 455,00 доларів США в період з 17.05.07 по 22.05.07 (дата ВМД типу ІМ-40 "Імпорт") по контракту від 20/10.06 №82/06 з Фірмою "Коnark Plastomech РVТ. Ltd" (Індія);

51 045,00 доларів США в період з 17.05.07 по 22.05.07 (дата ВМД типу ІМ-40 "Імпорт") по контракту від 20.10.06 №82/06 з Фірмою "Коnark Plastomech РVТ. Ltd" (Індія);

16 789,00 доларів США в період з 31.03.07 по 13.04.07 (дата ВМД типу ІМ-40 "Імпорт") по контракту від 21.11.06 №91/06 з Фірмою "Lohia Starlinger Limited" (Індія);

7 864,00 доларів США в період з 31.03.07 по 13.04.07 (дата ВМД типу ІМ-40 "Імпорт") по контракту від 13.09.06 №73/06 з Фірмою "Global Industries" (Індія);

8 016,25 доларів США в період з 31.03.07 по 13.04.07 (дата ВМД типу ІМ-40 "Імпорт") по контракту від 14.09.06 №75/06 з Фірмою "Garbar Engineering Co" (Індія);

5000,00 доларів США в період з 22.08.07 по 25.09.07 (дата ВМД типу ІМ-40 "Імпорт") по контракту від 21.02.07 №16/07 з Фірмою "Іnternational Equipments" (Індія);

4250,00 доларів США в період з 13.09.07 по 25.09.07 (дата ВМД типу ІМ-40 "Імпорт") по контракту від 21.02.07 №16/07 з Фірмою "Іnternational Equipments" (Індія);

152130,00 доларів США в період з 05.10.07 по 06.11.07 (дата ВМД типу ІМ-40 "Імпорт") по контракту від 19.01.07 №11/07 з Фірмою "Lohia Starlinger Limited" (Індія).

Позивач не згоден в повному обсязі з нарахуванням пені та з остаточними висновками щодо пору шення ст. 2 Закону про порядок розрахунків при виконанні імпортних операцій за наступними зовніш ньоекономічними контрактами:

контракт № 99/06 від 28.12.2006р. —нарахована сума пені в розмірі 3690,99 грн.;

контракт № 82/06 від 20.10.2006р. - нарахована сума пені в розмірі 5590,35 грн.;

контракт № 91/06 від 21.11.2006р. - нарахована сума пені в розмірі 3560,95 грн.:

контракт № 75/06 від 14.09.2006р. - нарахована сума пені в розмірі 1700,25 грн.:

контракт № 73/06 від 13.09.2006р. - нарахована сума пені в розмірі 1667.95 грн.

Загальна сума нарахованної пені складає 16210,49 грн.

Обґрунтовуючи позовні вимоги Позивач зазначає, що не згоден щодо порушення ст. 2 Закону про порядок розрахунків при виконанні імпортних операцій в частині з нарахуванням пені в сумі 56372,53 грн. за наступними зовнішньоекономічними ко нтрактами:

контракт № 16/07 від 21.02.2007р. - нарахована сума пені в розмірі 3488,29 ррн.

По цьому контракту Позивач визнає нараховану суму пені в розмірі 2507,33 грн., виходячи з наступ ного розрахунку: дата виникнення заборгова ності: 22.08.07; сума заборгованості в іноземній валюті: 5000,00; період нарахування пені: 22.08.07 - 18.09.07; кількість днів прострочки: 28; сума, на яку нара ховується пеня: 5000,00; сума нара хованної пені: 2121,00; дата виникнення заборгова ності: 13.09.07; сума забор гованості в іноземній валюті: 4250,00; період нарахування пені: 13.09.07 - 18.09.07; кількість днів прострочки: 6; сума, на яку нара ховується пеня: 4250.00; сума нара хованної пені: 386,33.

Позивач зазначає, що фактичний перетин кордону імпортним товаром відбувся 18.09.2007р. згідно відбитку штампу Ягодинської митниці на СМR та Іnуоісе №ЕХР006/2007-08.

контракт № 11/07 від 19.01.2007р. - нарахована сума пені в розмірі 76057,39 грн. По цьому контракту Позивач визнає нараховану суму пені в розмірі 36876,31 грн., виходячи з насту пного розрахунку: дата виникнення заборгова ності: 05.10.07; сума забор гованості в іноземній валюті: 152130,00; період нарахування пені: 05.10.07 - 20.10.07; кількість днів прострочки: 16; сума, на яку нара ховується пеня: 152130,00; сума нара хованної пені: 36876,31.

Позивач зазначає, що фактичний перетин кордону імпортним товаром відбувся 20.10.2007р. згідно відбитку штампу мит ниці на товарно-транспортній накладній.

Таким чином, за двома вищевказаними контрактами загальна сума нарахованої Відповідачем пе ні складає 79545,68 грн, з якої Позивач визнає суму пені в розмірі 39383,64 грн., а суму пені в розмірі 40162,04 грн. позивач вважає нарахованою безпідставно.

Суд не погоджується із вказаним висновком позивача і вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Уповноважені банки, фінансові установи та національний оператор поштового зв'язку, які отримали від Національного банку України генеральні ліцензії на здійснення валютних операцій, здійснюють контроль за валютними операціями, що проводяться резидентами і нерезидентами через ці установи (ст.13 Декрет КМУ від 19 лютого 1993 року № 15-93 „Про систему валютного регулювання і валютного контролю").

Державна податкова інспекція України здійснює фінансовий контроль за валютними операціями, що провадяться резидентами і нерезидентами на території України.

Відповідно до Інструкції №136 банки є агентами валютного контролю та виконують контроль за дотриманням резидентами встановлених законодавством строків розрахунків за експортними, імпортними та лізинговими операціями і отримання резидентами індивідуальних ліцензій Національного банку України на перевищення цих строків.

Розділом 7 Інструкції №136 встановлено порядок інформування банками податкових органів, зокрема, банки надсилають усі передбачені цим розділом повідомлення до десятого числа, наступного за звітним.

Згідно пункту 7.10. Інструкції №136 банк надає податковим органам інформацію про виявлені у звітному місяці факти порушень в разі ненадходження в законодавче встановлені строки (або строки, визначені в ліцензії) виручки, товарів або об'єкта лізингу.

Державні податкові інспекції в свою чергу при отриманні від уповноваженого банку повідомлення про порушення законодавчо встановлених термінів розрахунків за експортно-імпортними операціями здійснює нарахування пені відповідно до статті 4 Закону №185.

Норми спеціального Закону №185 - є нормами прямої дії, які встановлюють порядок та механізм розрахунків при здійсненні суб'єктами зовнішньоекономічної діяльності експортно-імпортних операцій у сфері зовнішньоекономічної діяльності та відповідальність у разі їх порушення.

Згідно з ст.2 Закону № 185 та пункту 3.1 Інструкції №136 імпортні операції резидентів, які здійснюються на умовах відстрочення поставки, в разі коли таке відстрочення перевищує 90 календарних днів з моменту здійснення авансового платежу, виставлення векселя на користь постачальника товару, що імпортується, або при застосуванні розрахунків у формі документального акредитива з моменту здійснення банком платежу на користь нерезидента, потребують одержання ліцензії.

Відповідно до п. 1.1 Інструкції №136 здійснення поставки - оформлення ВМД (у випадку ввезення продукції на територію України, якщо така продукція згідно із законодавством України підлягає митному оформленню) або виконання нерезидентом усіх зобов'язань щодо поставки, покладених на нього за договором (в інших випадках).

Законодавець чітко визначив процедури щодо ввезення (імпорту) товарів на митну територію України, з належним трактуванням цих процедур.

Так, ст. 188 Митного кодексу України (далі - МК України) визначено поняття митного режиму імпорту, а саме:

Імпорт - митний режим, відповідно до якого товари ввозяться на митну територію України для вільного обігу без обмеження строку їх перебування на цій території та можуть використовуватися без будь-яких митних обмежень.

Ввезення товарів на митну територію України в режимі імпорту передбачає:

1)          подання митному органу документів, що засвідчують підстави та умови ввезення товарів на митну територію України;

2)          сплату податків і зборів, якими обкладаються товари під час ввезення на митну територію України відповідно до законів України;

3)          дотримання вимог, передбачених законом, щодо заходів нетарифного регулювання та інших обмежень.

Відповідно до ст. 1 Закону України „Про зовнішньоекономічну діяльність", визначено, що момент здійснення експорту (імпорту) - момент перетину товаром митного кордону України або переходу права власності на зазначений товар, що експортується чи імпортується, від продавця до покупця.

Моментом перетину товаром митного кордону, є згідно п.2 ст.1 МК України, ввезення товарів на митну територію України - сукупність дій, пов'язаних із переміщенням товарів і транспортних засобів через митний кордон України у відповідному напрямку.

Відповідно до положень пункту 23 ст. 1 МК України, переміщення товарів через митний кордон України у вантажних відправленнях - переміщення товарів через митний кордон України при здійсненні експортно-імпортних операцій, а також інших операцій, пов'язаних із ввезенням товарів на митну територію України. При переміщенні товарів через митний кордон України у вантажних відправленнях оформляється вантажна митна декларація.

Відповідно до положень пункту 12 ст.1 МК України, митна декларація - письмова заява встановленої форми, яка подається митному органу і містить відомості щодо товарів, які переміщуються через митний кордон України, необхідні для їх митного оформлення або переоформлення

Відповідно до положень пункту 35 ст.1 МК України, пропуск товарів і транспортних засобів через митний кордон України –дозвіл митного органу на переміщення товарів і транспортних засобів через митний кордон України з урахуванням заявленої мети такого переміщення після проведення митних процедур.

Відповідно до положень пункту 19 ст.1 МК України, митні процедури - операції, пов'язані із здійсненням митного контролю за переміщенням товарів і транспортних засобів через митний кордон України, митного оформлення цих товарів і транспортних засобів, а також із справлянням передбачених законом податків і зборів.

Відповідно до положень пункту 14 ст.1 МК України, митне оформлення - виконання митним органом дій (процедур), які пов'язані із закріпленням результатів митного контролю товарів і транспортних засобів, що переміщуються через митний кордон України, і мають юридичне значення для подальшого використання цих товарів і транспортних засобів.

Відповідно до положень пункту 15 ст.1 МК України, митний контроль - сукупність заходів, що здійснюються митними органами в межах своєї компетенції з метою забезпечення додержання норм цього Кодексу, законів та інших нормативно-правових актів з питань митної справи, міжнародних договорів України, укладених в установленому законом порядку.

Таким чином, згідно ст. 43 МК України, товари і транспортні засоби перебувають під митним контролем з моменту його початку і до закінчення згідно з заявленим митним режимом. У разі ввезення на митну територію України товарів митний контроль розпочинається з моменту перетинання ними митного кордону України і закінчується - після здійснення у повному обсязі митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України.

У відповідності до Розділу III МК України, метою митного оформлення є засвідчення відомостей, одержаних під час митного контролю товарів і транспортних засобів, що переміщуються через митний кордон України, та оформлення результатів такого контролю, а також статистичного обліку ввезення на митну територію України, товарів. Митне оформлення розпочинається після подання митному органу митної декларації, а також усіх необхідних для здійснення митного контролю та оформлення документів, відомостей щодо товарів, які підлягають митному оформленню (ст.72 МК України). Митне оформлення вважається завершеним після виконання митним органом митних процедур, визначених відповідно до заявленого митного режиму.

З моменту прийняття митної декларації вона є документом, що засвідчує факти, які мають юридичне значення (ст. 86 МК України).

Згідно з Положенням про вантажну митну декларацію, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 09.06.97 N 574 (далі - Положення) ВМД - письмова заява встановленої форми, що подається митному органу і містить відомості про товари та транспортні засоби, які переміщуються через митний кордон України, митний режим, у який вони заявляються, а також іншу інформацію, необхідну для здійснення митного контролю, митного оформлення, митної статистики, нарахування податків, зборів та інших платежів.

ВМД, заповнена у звичайному порядку - ВМД з установленим обсягом даних, на підставі якої завершується митне оформлення товарів і транспортних засобів у заявлений митний режим.

Згідно пункту 8 Положення - ВМД, заповнена у звичайному порядку, вважається оформленою за наявності на всіх її аркушах відбитка особистої номерної печатки посадової особи митниці, що здійснила митне оформлення товарів і транспортних засобів.

Згідно пункту 3.3 Інструкції №136 банк знімає з контролю операцію резидента у разі імпорту продукції з увезенням її на територію України, якщо така продукція згідно із законодавством України підлягає митному оформленню, на підставі ВМД (типу ІМ-40 «Імпорт», ІМ-41 «Реімпорт», ІМ-72 «Магазин безмитної торгівлі», ІМ-75 «Відмова на користь держави», ІМ-76 «Знищення або руйнування») та за наявності інформації про цю операцію в реєстрі ВМД, а в інших випадках - після пред'явлення резидентом документа, який згідно з умовами договору засвідчує здійснення нерезидентом поставки продукції, виконання робіт, надання послуг.

Наказ ДПА України від 23.10.02 № 505 "Щодо затвердження податкового роз'яснення щодо застосування норм статті 4 Закону України від 23.09.04 № 185/94-ВР "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті" (далі - наказ ДПАУ № 505) , на який посилається позивач, втратив чинності згідно з наказом ДПА України від 12.06.07 №353.

Таким чином, датою імпорту у випадку ввезення продукції на територію України, якщо така продукція згідно із законодавством України підлягає митному оформленню, слід вважати дату завершення оформлення ВМД (типу ІМ-40 "Імпорт", ІМ-41 "Реімпорт", ІМ-72 "Магазин безмитної торгівлі", ІМ-75 "Відмова на користь держави", ІМ-76 "Знищення або руйнування").

За викладених обставин суд прийшов до висновку про правомірність спірного рішення.

Керуючись ст.ст. 94, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, п.6 Розділу УІІ Прикінцевих та перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, суд –

ПОСТАНОВИВ :

Відмовити у задоволенні адміністративного позову.

Відповідно до ч. 3 ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу - з дня складення в повному обсязі.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя М.П.Кожан

Дата складення постанови у повному обсязі 11.03.2008р.