ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

05.02.08р.

Справа № А38/636-07

За позовом Приватного підприємства "ВАП", с.Вільне Синельниківського району Дніпропетровської області

до Державної інспекції з контролю за цінами у Дніпропетровської області, м. Дніпропетровськ

про скасування рішення

Суддя Бишевська Н. А.

Секретар судового засідання Бикова А.О.

Представники сторін:

Від позивача: Семенніков О.Ю.

Від відповідача: Романенко Л.С., дов. № 4/3-18/3581 від 24.12.2007 року

СУТЬ СПОРУ:

Приватне підприємство "ВАП" звернулось до господарського суду Дніпропетровської області з позовом про скасування рішення Державної інспекції з контролю за цінами у Дніпропетровській області №163 від 27.04.07р. про застосування штрафних санкцій в розмірі 2 105 600,00 грн. за порушення в частині додержання державної дисципліни цін.

Позовні вимоги обґрунтовані посиланнями на неправомірність здійснених інспекцією висновків про порушення позивачем вимог законодавства, а саме - Закону України від 17.06.99р. №758-ХІУ «Про державне регулювання виробництва і реалізації цукру», Постанови КМУ від 20.02.06р. №171 «Про заходи щодо державного регулювання виробництва і реалізації цукру та цукрових буряків».

Відповідач проти позову заперечує, посилаючись на достовірність висновків, викладених в акті перевірки позивача, та порушення позивачем мінімальної ціни на цукор, в зв’язку з чим до позивача застосовані відповідні фінансові санкції.

В судовому засіданні 05.02.2008р. оголошені вступна та резолютивна частини постанови, відповідно до ст. 160 КАС України.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд -

ВСТАНОВИВ:

Державною інспекцією з контролю за цінами у Дніпропетровській області здійснено перевірку порядку встановлення і застосування цін, тарифів приватним підприємством «ВАП», про що складений відповідний акт перевірки б/н від 09.02.07р.

Відповідно до акту перевірки б/н від 09.02.07р. у вересні-жовтні 2006р. позивач реалізував 376 тн цукру ПП «Інвестія»по ціні 2 800грн. /тн ( з ПДВ) по відповідним накладним на загальну суму 1 052 800 грн. Реалізація позивачем цукру по ціні 2 800 грн. / тн. призвела до порушень вимог законодавства, а саме до реалізації цукру по ціні, що нижче за мінімальну ціну на 50 грн./тн., що підтверджується актом заліку взаємних заборгованостей від 29.12.06р.

06-09.03.06р. позивачем реалізовано цукор в розмірі 376 грн. тн. ПП «Інвестиція»за ціною 2 800,00 грн./тн. Мінімальна ціна цукру на момент реалізації становила 2 370 грн./тн.

ПП «Інвестія», яке придбало цей цукор, за відсутності можливості його зберігання передало ПП «ВАП»на відповідальне зберігання придбаний цукор за угодами №6/3 від 06.03.06р., №7/3 від 07.03.06р. та №9/3 від 09.03.06р. (складені відповідні податкові накладні, спеціфікації, акти приймання-передачі). За надані послуги відповідального зберігання у ПП «Інвестія» виникла заборгованість перед позивачем.

Передача цукру із зберігання, який вже належав ПП «Інвестія», проте не його реалізація, і здійснена позивачем 13-14.09.06р. та 30.10.06р. по накладним.

29.12.06р. ПП «Інвестія»продало ПП «ВАП»цукровий буряк, і в якості оплати за цей буряк, з урахуванням заборгованості за послуги зберігання, ПП «Інвестія»та позивач провели залік однорідних зустрічних вимог на суму 1 434 700 грн.

На підставі висновків акту перевірки Державною інспекцією з контролю за цінами у Дніпропетровській області 27.04.07р. за №163 прийнято рішення про застосування штрафних санкцій за порушення в частині додержання державної дисципліни цін, яким на підставі закону України від 17.06.99р. №758-ХІУ «Про державне регулювання виробництва і реалізації цукру», постанови КМУ від 20.02.06р. №171 «Про заходи щодо державного регулювання виробництва і реалізацій цукру та цукрових буряків»вирішено вилучити у позивача в дохід державного бюджету штраф в сумі 2 105 600 грн.

Суд задовольняє позовні вимоги з огляду на наступне.

Мінімальна ціна на цукрові буряки, які поставляються для виробництва цукру квоти "А", і мінімальна ціна на цукор квоти "А" визначаються щорічно Кабінетом Міністрів України за пропозиціями Міністерства агропромислового комплексу України з урахуванням базисної цукристості. Мінімальна ціна на цукрові буряки, які поставляються для виробництва цукру квоти "А", і мінімальна ціна на цукор квоти "А" встановлюються щорічно до 1 січня поточного року із застосуванням щомісячних індексів інфляції, (ст.6 «Про державне регулювання виробництва і реалізації цукру").

Статтею 9 Закону України "Про державне регулювання виробництва і реалізації цукру" встановлено, що у разі поставок цукру на внутрішній ринок понад встановлену квоту або реалізації його за цінами, що нижчі від визначеної мінімальної ціни, з суб'єкта підприємницької діяльності стягується штраф у розмірі подвійної вартості цукру, реалізація якого здійснена з порушенням встановленого порядку.

Так, в абзаці 2 акту перевірки позивача б/н від 09.02.07р., прямо зазначено, що ПП«Інвестія»має заборгованість перед позивачем за цукор, що поставлений за накладними №№63,73,93 від 06.03.06р.,07.03.06р. та 09.03.06р. відповідно.

Погашення заборгованості за поставлений товар (чи здійснення платежу) не означає реалізацію товару в день платежу, проте є доказом реалізації товару у минулому.

Цукор позивачем реалізовано ПП «Інвестія»у березні 2006р., потім передано позивачу на відповідальне зберігання. Таким чином, право власності на цукор від ПП «Інвестія»до позивача не переходило. За накладними, на які посилається Інспекція (№2564 від 13.09.06р., №14952 від 14.09.06р., 3110 від 31.10.06р.), товар - цукор з відповідального зберігання переданий позивачем його власнику - ПП «Інвестія»(про що прямо зазначено у цих накладних -«Хранение»). Цукор належав ПП «Інвестія», тому позивач у вересні-жовтні 2006р. не здійснював реалізацію цукру, який йому не належить, а передавав його власнику.

Чинне законодавство містить єдине визначення терміну «реалізація»товару, під цим розуміється діяльність, пов'язана з передачею права власності на товар іншому власнику в обмін на еквівалентну суму коштів або боргових зобов’язань.

Згідно до ст.334 Цивільного кодексу України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом.

Право власності ПП «Інвестія»на придбане у позивача майно (цукор) виникло з моменту передання йому цукру за накладними №№ 63,73,93 від 06.03.06р, 07.03.06р. та 09.03.06р. відповідно. Відтак реалізація позивачем цукру ПП «Інвестія»здійснена саме 06.03.06р., 07.03.06р. та 09.03.06р.

Згідно положень Цивільного кодексу України, Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відтак виключне право володіння, користування та розпорядження на цукор з 06,07 та 09 березня 2006р. належали тільки його власнику - ПП «Інвестія». У зв'язку з відсутністю у ПП «Інвестиція»складських приміщень, позивач прийняв та повернув товар, який з березня 2006р. належав ПП «Інвестія». Право на користування та розпорядження товаром ПП «ВАП»позбавилось з моменту підписання відповідних накладних, які посвідчують перехід права власності товару.

Здійснення заліку взаємозаборгованостей ніяким чином не пов’язано з фактом переходу права власності на товар, а відповідно і моментом реалізації цього товару, оскільки ані норми діючого законодавства, ні угода купівлі-продажу цукру не містять залежності між моментом реалізації товару та проведення взаємозаліку заборгованостей за декількома угодами між контрагентами.

Окрім вищепереліченого, в рішенні №163 від 27.04.07р. про застосування штрафних санкцій за порушення в частині додержання державної дисципліни цін відсутнє посилання на те, що рішення прийняте на підставі акту перевірки ПП «ВАП»б/н від 09.02.07р., як і відсутні докази вручення екземпляру акту перевірки позивачу чи складення акту відмови підписання ПП «ВАП»цього акту перевірки.

Згідно ч.2 ст.71 КАСУ встановлює порядок, згідно якого в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Так, Відповідачем до судового засідання 05.02.08р. надано докази на підтвердження факту відсутності самого правочину купівлі-продажу (ПП «Інвестиція»повернуто отриманий за угодою цукор позивачу).

Таким чином, оскільки ПП «ВАП»не здійснювалась реалізація цукру у вересні-жовтні 2006р. на суму 1 052 800 грн. за ціною, що нижча від визначеної мінімальної ціни - 2 370 грн./тн., висновки Інспекції про порушення вимог діючого законодавства в частині порушення мінімальних цін є помилковими, а відтак рішення за №163 від 27.04.07р. про застосування до ПП «ВАП»штрафних санкцій на суму 2 105 600 грн. за порушення в частині додержання державної дисципліни цін є таким, що прийнято неправомірно та підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст.158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, п.6 Розділу VІІ Прикінцевих та перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, суд–

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Скасувати рішення Державної інспекції з контролю за цінами у Дніпропетровській області № 163 від 27.04.2007 року про застосування до Приватного підприємства „ВАП” штрафних санкцій в розмірі 2 105 600,00 грн. за порушення в частині додержання державної дисципліни цін.

Постанова набирає законної сили відповідно до ст.254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена у порядку та строки, встановлені ст.186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя                                Н.А. Бишевська

Постанова підписана у повному обсязі 15.02.2008р.