ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

23.10.08 Справа №20/360/08

Колегія суддів Запорізького апеляційного господарського суду у складі:

Головуючий суддя Коробка Н.Д. судді Коробка Н.Д. , Мойсеєнко Т. В. , Шевченко Т. М.

при секретарі Лола Н.О

за участю представників сторін: позивача: не з’явився;

відповідача: Пригородова І.М., довіреність від 15.07.2008р., б/н;

розглянувши у відкритому судовому засіданні

апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Газ Інвест», м. Запоріжжя

на рішення Господарського суду Запорізької області від 09.09.2008 року

у справі № 20/360/08

за позовом Малого приватного підприємства Фірма «Ерідон»,

с. Музичі, Київської області,

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Газ Інвест», м. Запоріжжя

про стягнення 59.081,21грн.,

встановили:

Малим приватним підприємством Фірма «Ерідон», с. Музичі, Київської області, подано позов до Товариства з обмеженою відповідальністю «Газ Інвест», м. Запоріжжя, про стягнення 59.081,21грн., з яких: 16.659,03грн. основного боргу, 11.701,56грн. пені, 18.810,30грн. інфляційних втрат та 11.910,32грн. процентів річних за прострочення виконання грошового зобов’язання.

Розглянувши справу по суті, господарський суд Запорізької області (суддя Гандюкова Л.П.) своїм рішенням від 09.09.2008р. у справі № 20/360/08 позов задовольнив. Стягнув з Товариства з обмеженою відповідальністю «Газ Інвест» на користь Малого приватного підприємства Фірма «Ерідон» 16.659,03грн. основного боргу, 18.810,30грн. втрат від інфляції, 11.910,32грн. річних, 11.701,56грн. пені, 590,81грн. витрат на державне мито та 118,00грн. витрат на сплату інформаційно-технічного забезпечення судового процесу.

Рішення суду мотивоване наступним:

Відповідач на підставі договору поставки №208/07/81 від 14.03.2007р. отримав від позивача товар: насіння соняшника на суму 147.634,64 грн., що підтверджується видатковою накладною №14486 від 13.04.2007р. і довіреністю ЯНН №136011 від 13.04.2007р. Відповідачем факт отримання товару, належна його якість, загальна сума основного боргу станом на день розгляду справи, у розмірі 104.501,64грн. (з урахуванням сплати ним суми 43.133,00грн.), не заперечується. Враховуючи невиконання відповідачем своїх зобов’язань у встановлений договором строк до 10.11.2007р., суд визнав позовні вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. Господарським судом не взято до уваги заперечення відповідача щодо форс-мажорних обставин, оскільки, всупереч ст.ст. 33, 34 ГПК України, відповідачем не надано жодних доказів неможливості виконати в строк свої грошові зобов’язання іншим шляхом.

Не погоджуючись з прийнятим у справі судовим рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю «Газ Інвест», відповідач, у поданій апеляційній скарзі вважає рішення господарського суду таким, що прийнято з неправильним застосуванням норм матеріального і процесуального права.

Посилається на наступне:

При задоволенні вимог позивача, про стягнення інфляційних втрат та річних процентів, господарським судом не враховано положень статті 218 ГК України, згідно якої, підставою для звільнення від господарсько-правової відповідальності, є обставина, яка характеризується одночасно з ознакою надзвичайності і невідворотності. Судом залишено поза увагою приписи статті 617 ЦК України. Вказує на те, що законодавець не вимагає від сторони, що порушила зобов’язання внаслідок дії непереборної сили, для звільнення її від відповідальності, доказування якихось фактів, окрім одного – того, що порушення сталось внаслідок дії непереборної сили. На підтвердження того, що порушення зобов’язання відповідача перед позивачем, за спірним договором поставки, сталось внаслідок дії непереборної сили (форс-мажорних обставин), було надано висновок Торгово-промислової палати України № 3409/05-4 від 06.09.2007р. Також, на підтвердження даних фактів та розрахунку збитків, відповідачем були надані Акти від 15.06.2007р., затверджені управлінням агропромислового розвитку Веселівської районної адміністрації Запорізької області та підписані головним агроном управління агропромислового розвитку Веселівської районної державної адміністрації Запорізької області, які свідчать про те, що збитки за недобір врожаю соняшника склали 303.160,00грн. Суд помилково не прийняв до уваги той факт, що врожай соняшника, посіяний контрагентами відповідача, з насіннєвого матеріалу, поставленого позивачем, також загинув в наслідок форс-мажорних обставин. Вважає, що факт форс-мажорних обставин, є доведеним.

Вважає, що 3% річних, передбачені ст. 625 ЦК України та штраф, передбачений ст. 549 ЦК України мають різну правову природу. У додатку до спірного договору зазначено про штраф, який позивачем у позовній заяві не було вказано, натомість, ним помилково розраховано проценти річних у розмірі 20%.

Оскільки, договір поставки № 208/07/81 від 14.03.2007р., був застрахований в АСК «Інго-Україна» та позивачу було відшкодовано в повному обсязі заборгованість відповідача за вказаним договором, у розмірі 104.501,64грн., ТОВ «Газ Інвест» вказує на відсутність підстав у позивача вимагати від нього сплати частини основного боргу.

Порушення норм процесуального права відповідач вбачає в недотриманні господарським судом приписів ст. 85 ГПК України, щодо строків підписання рішення. Вступну та резолютивну частини рішення було оголошено у судовому засіданні 09.09.2008р., а підписано воно було не через п’ять днів – 14.09.2008р., а 19.09.2008р.

Просить рішення господарського суду від 09.09.2008р. у справі № 20/360/08 скасувати. Постановити нове рішення, яким у задоволенні позову МПП Фірма «Ерідон» відмовити.

МПП Фірма «Ерідон», позивач, у відзиві на апеляційну скаргу вважає рішення господарського суду таким, що прийнято з дотриманням норм матеріального і процесуального права. Проти апеляційної скарги заперечує з тих підстав, що договір поставки № 208/07/81 від 14.03.2007р., не містить форс-мажорне застереження, тому посилання на такі обставини, сторонами договору, виключається. Твердження відповідача про те, що він не мав можливості оплатити товар, є передчасними та необґрунтованими. Вважає, що питання зміни розміру штрафних санкцій та порядку їх нарахування, не може розглядатися судом апеляційної інстанції, оскільки виходить за межі перегляду справи, що визначені ст. 101 ГПК України.

Просить рішення господарського суду від 09.09.2008р. у справі № 20/360/08 залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Апеляційна скарга прийнята до провадження, її розгляд призначений на 23.10.2008р.

Розпорядженням голови Запорізького апеляційного господарського суду № 2031 від 23.10.2008р. справу призначено до розгляду у складі колегії суддів: головуючого – Коробки Н.Д., суддів: Мойсеєнко Т.В., Шевченко Т.М.

МПП Фірма «Ерідон», позивач, процесуальним правом на участь представника у судовому засіданні, не скористався. Про причини неявки не повідомив. Про час та місце слухання справи повідомлений належним чином.

За клопотанням представника відповідача, судовий процес вівся без застосування засобів технічного забезпечення. За його згодою в судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

В судовому засіданні представник відповідача підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі та надав письмове клопотання про зупинення провадження по даній справі до вирішення справи №20/379д/08. Обґрунтовуючи свої вимоги, відповідач вважає, що оскільки, позовні вимоги МПП Фірма «Ерідон», по справі № 20/360/08, ґрунтуються на договорі поставки №208/07/81 від 14.03.2007р. та додатку № 1-Н від 14.03.2007р., до яких, в результаті розгляду справи № 20/379д/08, можуть бути внесені зміни, провадження по справі підлягає зупиненню.

Клопотання відповідача, колегією суддів, залишено без задоволення.

Відповідно до ч. 5 ст. 188 ГК України, якщо судовим рішенням договір змінено, договір вважається зміненим з дня набрання чинності даним рішенням, якщо іншого строку набрання чинності не встановлено за рішенням суду.

Частиною 3 статті 653 ЦК України визначено, що якщо договір змінюється або розривається у судовому порядку, зобов’язання змінюється або припиняється з моменту набрання рішенням суду про зміну або розірвання договору законної сили.

В даному випадку, на момент звернення до суду з позовом про внесення змін щодо строку виконання зобов’язання по оплаті, зобов’язання відповідачем вже було порушено, а тому, у разі зміни в судовому порядку договору щодо строку оплати, це не вплине на факт порушення зобов’язання ТОВ “Газ Інвест” у 2007році.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення місцевого господарського суду, вивчивши матеріали справи, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування норм матеріального і процесуального права при винесенні оскаржуваного рішення, колегія суддів апеляційної інстанції вважає апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Газ Інвест» такою, що не підлягає задоволенню з наступних підстав:

Обставини справи свідчать, що правовідносини між позивачем та відповідачем врегульовані договором № 208/07/81від 14.03.2007р. (далі - Договір), за умовами якого МПП Фірма «Ерідон» (Постачальник) зобов’язався, в терміни, визначені Договором, передати у власність ТОВ «Газ Інвест» (Покупець) продукцію виробничо-технічного призначення (далі товар), а Покупець – зобов’язався прийняти товар і оплатити його вартість (ціну), сплативши за нього визначену договором грошову суму.

Пунктом 2.1 Договору зазначено про постачання Покупцю виключно оригінальної продукції, виробництва провідних компаній світу, асортимент, кількість, ціна якої визначається додатками, рахунками – фактурами та/або накладними, що є невід’ємною частиною цього договору.

Загальна сума договору визначається додатками, що зазначені в п.2.1 Договору (п. 2.2 Договору).

Додатком № 1- Н від 14.03.2007р. сторони визначили, що поставці підлягає насіннєвий матеріал (насіння), вказані кількість, асортимент, ціна, строк поставки – до 15.04.2007р., загальна вартість 147.634,64грн. (з ПДВ).

Згідно п. 2.1 Додатку, Покупець сплачує Постачальнику, в порядку попередньої оплати, 30% від суми поставки, що складає 44.290,39грн. до 12 квітня 2007р. Решту суми на наступних умовах: 70% від суми поставки, що складає 103.344,25грн. до 10 листопада 2007р.

Сторонами передбачено, що у випадку прострочення терміну оплати вартості товару, зазначеного у п.2.1 цього Додатку, покупець сплачує на користь постачальника штраф у розмірі 20% річних, нарахованих на загальну суму простроченої оплати. Строк нарахування процентів діє до повного виконання покупцем оплати заборгованості за поставлений товар та сплати всіх штрафних санкцій в повному обсязі (п. 2.2 Додатку до Договору).

Відповідно до п. 7.1.1, Покупець сплачує за несвоєчасну оплату продукції пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від суми боргу за кожний день прострочення.

Згідно з п. 7.8 Договору, сторони визначились, що стягнення штрафних санкцій (пені, штрафу, процентів) за даним договором відповідно до п. 6 ст. 232 ГК України, не обмежується строком нарахування та припиняється в день виконання стороною зобов’язання, а строк позовної давності, щодо стягнення штрафних санкцій, відповідно до ст. 259 ЦК України, продовжується до 3 років.

На виконання умов договору, 13.04.2007р., згідно видатковій накладній № 14486 від 13.04.2007р. і довіреності ЯНН № 136011 від 13.04.2007р., МПП Фірма «Ерідон» було поставлено ТОВ «Газ Інвест» товар – насіння соняшника на загальну суму 147.634,64грн.

В свою чергу, ТОВ «Газ Інвест» сплачено МПП Фірма «Ерідон» 43.133,00грн., що підтверджується платіжним дорученням № 555 від 13.04.2007р. на суму 6.306,00грн. та випискою з особового рахунку за 11.04.2007р., яка свідчить про сплату 36.827,00грн.

Листом від 18.09.2007р. № 224, відповідач, з посиланням на ст. 617 ЦК України, повідомив позивача про форс-мажорні обставини та надав копію висновку ТПП №3409/05-4 від 06.09.2007р. Також, листом від 31.10.2007р. №260, з посиланням на форс-мажорні обставини, відповідач просив позивача внести зміни до договору поставки, якими перенести кінцевий строк сплати грошового зобов’язання, у сумі 104 501,64грн., до 10.11.2008р., на що позивач запропонував уточнити, який насіннєвий матеріал гібридів соняшнику та у якій кількості, було продано ТОВ «Газ Інвест» іншим сільгоспвиробникам, а також надати копії підтверджуючих документів.

Статтями 11 та 509 Цивільного кодексу України визначено, що підставою виникнення цивільних прав і обов’язків (зобов’язань), які мають виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, договору є договір.

Як зазначалось вище, правовідносини сторін врегульовані Договором №208/07/81 від 14.03.2007р. 350-05-2007, який за своєю правовою природою є договором купівлі-продажу.

Відповідно до ст. 655 Цивільного кодексу України, за договором купівлі-продажу одна сторона -(продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з вимогами статей 193 ГК України та 526 ЦК України зобов’язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов’язання – відповідно до вимог що у певних умовах звичайно ставляться.

Одностороння відмова від виконання зобов’язань, крім випадків, передбачених законом не допускається (ст.193 Господарського кодексу України та ст. 525 ЦК України).

Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов’язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Договір, в силу присів ст. 629 ЦК України, є обов’язковим для виконання сторонами.

Факт отримання товару, його якість, загальна сума основного боргу станом на день розгляду справи, у розмірі 104.501,64 грн., з урахуванням сплати суми 43.133,00грн., відповідачем не спростовується. Доказів сплати залишку суми боргу, ТОВ «Газ Інвест», не надано.

За таких обставин, враховуючи невиконання відповідачем своїх зобов’язань у встановлений договором строк до 10.11.2007р., з урахуванням заявленої позивачем до стягнення частини суми основного боргу у розмірі 16 659,03грн., колегія суддів погоджується із висновком господарського суду, що позовні вимоги про стягнення цієї суми є обґрунтованими, а тому правомірно задоволені судом.

В наданих апеляційному суду письмових поясненнях, МПП Фірма «Ерідон», позивач, вказав на те, що заявлена до стягнення частина суми основного боргу у розмірі 16.659,03грн., є сумою боргу, яку не покриває страхове відшкодування, виплачене йому ЗАТ АСК «ІНГО Україна» за Адендумом № 3 до договору страхування комерційних кредитів від 25.04.2007р. Відповідно до Адендуму, ЗАТ АСК «ІНГО Україна», зобов’язалось відшкодувати МПП Фірма «Ерідон» збитки, пов’язані з невиконанням ТОВ «Газ Інвест» умов договору поставки №208/07/81 від 14.03.2007р., в частині оплати товару. Згідно п. 2.1 Адендуму, ліміт відповідальності Страховика (сума відшкодування, яка підлягає виплаті у разі настання страхового випадку), було визначено в розмірі 87.842,61грн. На день звернення до суду, заборгованість відповідача перед позивачем складала 104.501,64грн. (104.501,64грн. – 87.842,61грн. = 16.659,03грн.).

Приписами статей 6 та 627 ЦК України встановлено, що, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 208 та ч. 1 ст. 628 ЦК України, сторони у письмовій формі погоджують умови договору. Заперечення до договору, включаються в протокол розбіжностей, про що робиться застереження в договорі. У разі відсутності заперечень, договір підписується сторонами та скріплюється їх печатками.

В даному випадку, спірний договір підписано сторонами без застережень, а тому його умови є обов’язковими для виконання. Також, колегією суддів враховується, що відповідачем, належним чином не доведено неможливості виконати свої грошові зобов’язання за договором, у відповідний строк іншим шляхом. Не надано відомостей щодо відсутності грошових коштів на розрахункових рахунках підприємства. Як вбачається із Довідки Головного міжрегіонального управління статистики у м. Києві № 21-10/4060 від 21.07.2008р., видом діяльності відповідача за КВЕД є оптова торгівля зерном, насінням та кормами для тварин. Крім того, умовами спірного договору не передбачено, що оплата за отриманий товар здійснюється після отримання грошових коштів за продаж врожаю.

Особа, яка порушила зобов’язання, згідно статті 617 ЦК України, звільняється від відповідальності за порушення зобов’язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Не вважається випадком, зокрема, недодержання своїх зобов’язань контрагентом боржника, відсутність на ринку товарів, потрібних для виконання зобов’язання, відсутність у боржника необхідних коштів.

За таких обставин, наведені відповідачем доводи щодо причин невиконання зобов’язань за договором, не можуть бути підставою для звільнення його від відповідальності за їх порушення.

Порушення зобов’язання, згідно статті 610 ЦК України – є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов’язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов’язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки (штраф, пеня)..

Сплата пені передбачена сторонами у пункті 7.1.1 договору, відповідно до якого, покупець сплачує за несвоєчасну оплату продукції пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від суми боргу за кожний день прострочення.

Позивачем заявлена до стягнення сума пені в розмірі 11.701,56грн. за період з 10.11.2007р. по 05.06.2008р. також на загальну суму боргу 104.501,64грн.

Приписами ч. 6 ст. 232 ГК України передбачено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов’язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов’язання мало бути виконано.

При цьому, у п.7.8 договору сторони визначились, що стягнення штрафних санкцій (пені, штрафу, процентів) за даним договором відповідно до п.6 ст.232 ГК України, не обмежується строком нарахування та припиняється в день виконання стороною зобов’язання, а строк позовної давності щодо стягнення штрафних санкцій відповідно до ст.259 ЦК України продовжується до 3 років.

Пеня, з урахуванням вимог Закону та Договору, розрахована вірно, факт порушення зобов’язання з боку відповідача доведений, а тому заявлена до стягнення сума пені, за період з 10.11.2007р. по 05.06.2008р., у розмірі 11.701,56грн., правомірно задоволена судом першої інстанції.

Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Як зазначено вище, п. 2.2 Додатку до Договору, сторонами, річні встановлено в розмірі 20% та визначено, що строк нарахування процентів діє до повного виконання покупцем оплати заборгованості за поставлений товар та сплати всіх штрафних санкцій в повному обсязі.

Враховуючи встановлений факт несвоєчасного виконання грошових зобов'язань, вимоги про стягнення з відповідача втрат від інфляції за період з 10.11.2007р. по 05.06.2008р. у сумі 18.810,30грн. та 20% річних в сумі 11.910,32грн. за цей же період, є обґрунтованими і правомірно задоволені в повному обсязі.

Порушення господарським судом вимог статті 85 ГПК України, в частині строків підписання рішення суду, не є підставою для його скасування, оскільки, відповідно до положень ч. 2 статті 104 ГПК України, порушення або неправильне застосування норм процесуального права, може бути підставою для скасування або зміни рішення, лише за умови, якщо це порушення призвело до прийняття неправильного рішення.

Порушення або неправильного застосування норм матеріального права не вбачається. Підстави для скасування або зміни рішення місцевого господарського суду відсутні.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судові витрати покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 49, 101-105 Господарського процесуального кодексу України, Запорізький апеляційний господарський суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Газ Інвест», м.Запоріжжя залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Запорізької області від 09.09.2008р. у справі № 20/360/08 залишити без змін.

Головуючий суддя Коробка Н.Д.

судді Коробка Н.Д.

Мойсеєнко Т. В. Шевченко Т. М.