ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.11.2008                                                                                Справа №9/155

м. Полтава

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "АВМ Ампер", 39605, Полтавська область, м. Кременчук, вул. Красіна, 6

до Кременчуцької об’єднаної державної податкової інспекції , 39600, Полтавська область, м. Кременчук, вул. Красіна, 76

про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень Кременчуцької ОДПІ :

(1) від 24.04.2007 р. № /0/74, за яким встановлено завищення з боку позивача суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість за січень 2007 року на 290 716,00 грн.,

(2) від 24.04.2007 р. № /0/75 та від 26.06.2007 р. № /1/102, за якими встановлено завищення з боку позивача суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість в загальній сумі 1 026 224,00 грн., в тому числі за жовтень 2006 року - на 123 382,00 грн., за листопад 2006 року - на 520 898,00 грн. та за грудень 2006 року - на 381 944,00 грн.,

С у д д я Ківшик О.В.

Секретар судового засідання Марчевська М.О.

Представники:

від позивача : Риль В.Є., довіреність № 1 від 05.05.08 р.;

від відповідача : Ільїна О.М., довіреність № 242/10 від 10.01.08 р.;

Губенко В.Г, довіреність № 23138/10 від 15.09.08 р.;

від прокуратури : Харенко В.М..

Справа прийнята до провадження суддею Ківшик О.В. на підставі ухвали від 22.09.2008р. заступника голови господарського суду Полтавської області Пушка І.І..

Постанова приймається після перерви, оголошеної в судовому засіданні 23.09.2008 р. в силу ст. 150 КАС України з огляду на неявку представників прокуратури Полтавської області та для надання сторонам можливості підготуватися до судових дебатів.

У судовому засіданні 18.11.2008 р. відповідно до п. 3 ст. 160 КАС України оголошено вступну та резолютивну частину постанови, залучено її до матеріалів справи та повідомлено про термін виготовлення її повного тексту.

Суть спору: Розглядається адміністративний позов про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень Кременчуцької ОДПІ від 24.04.2007 р. № /0/74, за яким встановлено завищення з боку ЗАТ "Електротехнічна компанія "Ампер" суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість за січень 2007 року на 290 716,00 грн. та від 24.04.2007 р. № /0/75 і від 26.06.2007 р. № /1/102, за якими встановлено завищення з боку ЗАТ "Електротехнічна компанія "Ампер" суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість в загальній сумі 1 026 224,00 грн., в тому числі за жовтень 2006 року - на 123 382,00 грн., за листопад 2006 року - на 520 898,00 грн. та за грудень 2006 року –на 381 944,00 грн..

Суд ухвалою від 01.04.2008 р. (див. протокол судового засідання, а.с. 70, том 4) допустив зміну позивача –ЗАТ "Електротехнічна компанія "Ампер" - на його правонаступника –ТОВ "Ампер" –в порядку ст. 55 КАС України.

Предмет позову викладено в редакції уточненого адміністративного позову № 1307 від 10.08.2007 р. (вх. № 12984 від 14.08.2007 р.) та доповнення до адміністративного позову № 49 від 03.09.2007 р..

Заявою від 04.09.2007 р. № 05/1-835вих07 Прокуратура області повідомила суд про вступ у справу на стороні відповідача для захисту інтересів держави.

Відповідач позов не визнає за мотивами заперечення № 25859/10/10-044 від 30.01.2007 р. (вх. № 13741 від 30.08.2007 р.), посилаючись на ненадходження результатів зустрічних перевірок щодо сплати податку на додану вартість контрагентами позивача та неправомірне декларування суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість за січень 2007 року.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників сторін та прокуратури, оцінивши надані докази,

в с т а н о в и в:

За висновками виїзної позапланової перевірки ЗАТ "Електротехнічна компанія "Ампер" з питань достовірності нарахування суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість на рахунок платника у банку за жовтень, листопад та грудень 2006 р., що набрали форму акту № 224/23-309/30484951 від 19.04.2007 р., податкова-відповідач зазначила про неможливість висновку щодо правомірності відшкодування податку на додану вартість за період, охоплений перевіркою, до отримання результатів зустрічних перевірок по ланцюгу до виробника (імпортера), а тому призупинила відшкодування зазначених платником сум ПДВ.

Результатом даних висновків стало зменшення ДПІ-відповідачем позивачу за спірним податковим повідомленням-рішенням від 24.04.2007 р. № /0/75 суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість в загальній сумі 1 026 224,00 грн., в тому числі за жовтень 2006 року - на 123 382,00 грн., за листопад 2006 року - на 520 898,00 грн. та за грудень 2006 року –на 381 944,00 грн..

Платник не погодився з такими висновками контролюючого органу та оскаржив дане податкове повідомлення-рішення у адміністративно-апеляційному порядку, за результатами якого скарга платника залишена без змін, податкове повідомлення-рішення набрало форму податкового повідомлення-рішення від 26.06.2007 р. № /1/102.

При цьому орган ДПС в запереченнях та листі від 25.06.2008 р. ґрунтує свої висновки неотриманням результатів зустрічних перевірок контрагентів позивача за так званим “ланцюгом постачання”.

За висновками виїзної позапланової перевірки ЗАТ "Електротехнічна компанія "Ампер" з питань достовірності нарахування суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість на рахунок платника у банку січень 2007 р., що набрали форму акту № 225/23-309/30484951 від 19.04.2007 р., ДПІ-відповідач не підтвердив заявлену суму бюджетного відшкодування в розмірі 290 716,00 грн., посилаючись на порушення з боку платника пп.. 7.7.2 п. 7.2 ст. 7 Закону України "Про податок на додану вартість".

Результатом даних висновків стало зменшення ДПІ-відповідачем позивачу за спірним податковим повідомленням-рішенням від 24.04.2007 р. № /0/74 суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість за січень 2007 року на 290 716,00 грн..

Позивач не погодився з даними висновками, звернувшись із даним адміністративним позовом.

При прийнятті постанови суд виходив з наступного.

Сторони у судовому засіданні 18.10.2007 р. погодили, що факт отримання позивачем товару від своєї контрагентів та факт сплати позивачем спірних сум ПДВ своїм контрагентам в складі вартості товару сторонами визнаються. Оскільки матеріалами справи підтверджуються дані факти та вказані обставини не викликають у суду сумніву щодо їх достовірності, останні приймаються судом відповідно до п. 3 ст. 72 КАС України.

Порядок визначення суми податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або відшкодуванню з Державного бюджету України (бюджетному відшкодуванню), та строки проведення розрахунків встановлений п. 7.7 ст. 7 Закону України "Про податок на додану вартість".

Відповідно до пп. 7.7.4 п. 7.4 ст. 7 Закону України "Про податок на додану вартість" платник податку, який має право на одержання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення повної суми бюджетного відшкодування, подає відповідному податковому органу податкову декларацію та заяву про повернення такої повної суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації. При цьому платник податку в п'ятиденний термін після подання декларації податковому органу подає органу Державного казначейства України копію декларації, з відміткою податкового органу про її прийняття, для ведення реєстру податкових декларацій у розрізі платників. До декларації додаються розрахунок суми бюджетного відшкодування, копії погашених податкових векселів (податкових розписок), у разі їх наявності, та оригіналів п'ятих основних аркушів (примірників декларанта) вантажних митних декларацій, у разі наявності експортних операцій.

Протягом 30 днів, наступних за днем отримання податкової декларації, податковий орган проводить документальну невиїзну перевірку (камеральну) заявлених у ній даних. За наявності достатніх підстав вважати, що розрахунок суми бюджетного відшкодування було зроблено з порушенням норм податкового законодавства, податковий орган має право протягом такого ж строку провести позапланову виїзну перевірку (документальну) платника для визначення достовірності нарахування такого бюджетного відшкодування.

Податковий орган зобов'язаний у п'ятиденний термін після закінчення перевірки надати органу державного казначейства висновок із зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню з бюджету.

Відповідно до ст. 19 Конституції України державні органи повинні діяти на підставах, у межах повноважень та у спосіб, які передбачені Конституцією України та законами. Статтею 2 Закону України "Про державну податкову службу в Україні" на органи державної податкової служби покладено обов'язок щодо здійснення контролю за додержанням податкового законодавства, до якого відноситься і Закон України "Про податок на додану вартість.

Отже, проведення зустрічних перевірок є обов'язком податкових органів, однак законодавець не ставить відшкодування податку на додану вартість у залежність від проведення податковими органами перевірок, а призначення податковим органом перевірки платника податку не може продовжити визначений законом строк відшкодування з Державного бюджету України податку на додану вартість.

Крім того, підставою для зменшення органом ДПС суми бюджетного відшкодування згідно із пп. 7.7.7 п. 7.7 ст. 7 Закону України "Про податок на додану вартість" є виявлення за наслідками документальної невиїзної (камеральної) або позапланової виїзної перевірки (документальної) невідповідності суми бюджетного відшкодування сумі, заявленій у податковій декларації. Зауважень з боку ДПС щодо неправомірності формування цифрового ряду податкового кредиту як акт перевірки, так і заперечення на адміністративний позов не містять.

Крім того, ДПІ-відповідач не змогла пояснити на вимогу суду, яка методологія була застосована при визначенні суми ПДВ, на яку зменшено податковий кредит позивача за жовтень-грудень 2006 року, оскільки за наданим відповідачем розрахунком суми, що сплачені позивачем контрагентам в ціні придбання товар-матеріальних цінностей не тотожні сумам, на які зменшено відповідний рядок декларацій по ПДВ за жовтень-грудень 2006 року.

З огляду на викладене, суд вважає, що у Кременчуцької ОДПІ не було законодавчих підстав для прийняття спірних податкових повідомлень-рішень від 24.04.2007 р. № /0/75 і від 26.06.2007 р. № /1/102, оскільки останні ґрунтуються лише на припущеннях, а тому позовні вимоги в цій частині є такими, що підлягають задоволенню.

Як вже зазначалося вище, порядок визначення суми податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або відшкодуванню з Державного бюджету України (бюджетному відшкодуванню), та строки проведення розрахунків встановлений у п. 7.7 ст. 7 Закону України "Про податок на додану вартість".

Так, згідно з пп. 7.7.1 п. 7.7 ст. 7 Закону України "Про податок на додану вартість" сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного податкового періоду та сумою податкового кредиту такого звітного податкового періоду.

При від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з підпунктом 7.7.1 цього пункту, така сума враховується у зменшення суми податкового боргу з цього податку, що виник за попередні податкові періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до закону), а при його відсутності - зараховується до складу податкового кредиту наступного податкового періоду.

Якщо у наступному податковому періоді сума, розрахована згідно з підпунктом 7.7.1 цього пункту, має від'ємне значення, то бюджетному відшкодуванню підлягає частина такого від'ємного значення, яка дорівнює сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів (послуг) у попередніх податкових періодах постачальникам таких товарів (послуг) (пп.. 7.7.2 п. 7.7 ст. 7 Закону України "Про податок на додану вартість").

Порядком заповнення та подання податкової декларації з податку на додану вартість (затверджений наказом Державної податкової адміністрації України від 30.05.1997 р. № 166 в редакції наказу № 213 від 15.06.2005 р. та зареєстрований в Міністерстві юстиції України 30.06.2005р. за № 702/10982) визначено : якщо за результатами поточного звітного (податкового) періоду платником податку визначено від'ємне значення різниці між сумою податкових зобов'язань і сумою податкового кредиту, сума визначеного від'ємного значення враховується у зменшення суми податкового боргу за попередні звітні (податкові) періоди з податку на додану вартість, у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до закону (відображається у рядку 22.1 податкової декларації), а решта зараховується до складу податкового кредиту наступного податкового періоду (відображається у рядку 22.2 податкової декларації поточного звітного (податкового) періоду та переноситься до рядка 23.1 податкової декларації наступного звітного (податкового) періоду); якщо в наступному звітному податковому періоді різниця між сумою податкових зобов'язань і сумою податкового кредиту, з урахуванням залишку такого від'ємного значення минулого звітного (податкового) періоду, що включається до складу податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду, має від'ємне значення, то платником податку разом з податковою декларацією подаються Довідка щодо сум залишку від'ємного значення попередніх податкових періодів, що залишається непогашеним після бюджетного відшкодування, отриманого у звітному податковому періоді, та підлягає включенню до складу податкового кредиту наступного податкового періоду (додаток 2 до податкової декларації з податку на додану вартість) та Розрахунок суми бюджетного відшкодування (додаток 3 до податкової декларації з податку на додану вартість). При цьому платник податку, який має право на одержання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення повної суми бюджетного відшкодування на його рахунок у банку, подає Заяву про повернення суми бюджетного відшкодування (додаток 4 до податкової декларації з податку на додану вартість).

Позивач 20.02.2007 р. подав до Кременчуцької ОДПІ податкову декларацію з податку на додану вартість за січень 2007 року № 7054.

В рядку 18 цієї декларації (різниця між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту з ПДВ поточного звітного (податкового) періоду) задеклароване позитивне значення в сумі 80 782,00 грн., а в рядку 23.1 декларації (залишок від'ємного значення попереднього звітного (податкового) періоду) –371 498,00 грн. (декларація за грудень 2006 року № 143742, рядок 22.2), а тому позивач не має права на бюджетне відшкодування за січень 2007 року.

Декларуючи до бюджетного відшкодування суму ПДВ за січень 2007 року, платник –позивач діяв за межами вищенаведених приписів п. 7.7 ст. 7 Закону України "Про податок на додану вартість" та п. 5.11 та п. 5.12, а тому висновки контролюючого органу, що набрали форму податкового повідомлення-рішення Кременчуцької ОДПІ від 24.04.2007 р. № /0/74, за яким встановлено завищення з боку ЗАТ "Електротехнічна компанія "Ампер" суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість за січень 2007 року на 290 716,00 грн., є правомірними.

За викладеного, позовні вимоги обґрунтовані як нормами права, так і поданими доказами в частині визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень Кременчуцької ОДПІ від 24.04.2007 р. № /0/75 і від 26.06.2007 р. № /1/102, за якими встановлено завищення з боку ЗАТ "Електротехнічна компанія "Ампер" суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість в загальній сумі 1 026 224,00 грн., в тому числі за жовтень 2006 року - на 123 382,00 грн., за листопад 2006 року - на 520 898,00 грн. та за грудень 2006 року –на 381 944,00 грн., а тому в цій частині підлягають задоволенню.

В іншій частині вимог, а саме : про визнання протиправними та скасування податкового повідомлення-рішення Кременчуцької ОДПІ від 24.04.2007 р. № /0/74, за яким встановлено завищення з боку ЗАТ "Електротехнічна компанія "Ампер" суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість за січень 2007 року на 290 716,00 грн. та від 24.04.2007 р. –відповідачем виконаний обов’язок щодо доведення правомірність свого рішення (ч. 2 ст. 71 КАС України), оскільки заперечення та документи, надані відповідачем, містять докази того, що спірне податкове повідомлення-рішення прийняте на підставі Закону, а тому у позові в цій частині слід відмовити.

Згідно ч. 3 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог. До прийняття чинності законом, який регулює порядок сплати і розміри судового збору, відповідно до ч. 1 та ч. 2 п. 3 п. 6 р. VІІ “Прикінцеві та перехідні положення” КАС України розмір судового збору (державного мита) при зверненні до адміністративного суду сплачується у порядку, встановленому законодавством для державного мита, розмір судового збору визначається відповідно до підпункту "б" пункту 1 статті 3 Декрету Кабінету Міністрів України "Про державне мито".

За викладеного, відшкодуванню з Державного бюджету України на користь позивача підлягає сума 1,70 грн. судового збору (державного мита).

На підставі матеріалів справи та керуючись ст.ст. 69-71, 86, 94, 137, 158-163 та п. 6 р. VІІ “Прикінцеві та перехідні положення” КАС України, суд –

П О С Т А Н О В И В :

1. Позов задовольнити частково.

2. Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Кременчуцької ОДПІ від 24.04.2007 р. № /0/75 і від 26.06.2007 р. № /1/102, за якими встановлено завищення з боку ЗАТ "Електротехнічна компанія "Ампер" суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість в загальній сумі 1 026 224,00 грн., в тому числі за жовтень 2006 року - на 123 382,00 грн., за листопад 2006 року - на 520 898,00 грн. та за грудень 2006 року –на 381 944,00 грн..

3. Стягнути з Державного бюджету з відповідного бюджетного рахунку на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "АВМ Ампер" (39605, Полтавська область, м. Кременчук, вул. Красіна, 6), –1,70 грн. державного мита (судового збору).

4. В іншій частині позовних вимог відмовити.

5. Постанову надіслати сторонам за адресами, вказаними у її вступній частині, та Прокуратурі Полтавської області (вул. 1100-річчя Полтави, 7, м. Полтава, 36000).

Суддя                                                             Ківшик О.В.

Дата підписання повного тексту постанови :

Примітки :

Сторони та інші особи , які беруть участь у справі, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси чи обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку постанови суду першої інстанції повністю або частково до Харківського адміністративного апеляційного суду в порядку та в строки, визначені ст. 186 КАС України.

Постанова суду першої інстанції, якщо інше не встановлено КАС України, набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого цим кодексом, якщо таку заяву не було подано.

Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений цим Кодексом, постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення цього строку.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Постанова суду, яка набрала законної сили, є обов'язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

Обставини, які були встановлені постановою, що набрала законної сили, в одній адміністративній справі не можуть оспорюватися в іншій судовій справі за участю тих самих сторін.