ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа № 39/10

12.02.08

За позовом          Дочірнього підприємства “Науково-виробниче об’єднання з іноземними

інвестиціями “Поверхность”

До                    Товариства з обмеженою відповідальністю «Дайрект сайт»

Про                     стягнення 1 845 777,64грн.

Суддя В.В. Палій

Секретар Н.С. Молочна

Представники:

Від позивача Яковлєва О.О.- предст. (дов. від 21.09.2007р.)

Від відповідача не з’явився

Обставини справи:

Позовні вимоги заявлені про стягнення заборгованості в сумі 1 845 777,64грн. (1 818 045,48грн.-основного боргу, 5 575,25грн.-пені, 4 582,47грн.-3% річних, 17 574,44грн.-збитків від інфляції), яка виникла внаслідок неналежного виконання відповідачем умов ліцензійного договору №17 від 26.03.2007року.

Відповідно до довідки про внесення до ЄДРПОУ відповідача, відповідач знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Сагайдачного, 1, відповідно ухвали суду направлені відповідачу за вказаною адресою. Проте відповідач у судове засідання не з’явився, відзиву на позов не надав.

08.02.2008р. судом одержано заяву від позивача про уточнення позовних вимог, а саме, у зв’язку з тим, що 28.01.2008р. відповідачем сплачена сума основного боргу у розмірі 1 818 045,48грн., позивач просить суд стягнути з відповідача 5 575,25грн.-пені, 4 582,47грн.-3% річних, 17 574,44грн.-збитків від інфляції.

Заява про уточнення позовних вимог прийнята судом до розгляду.

Відповідно до ст.75 Господарського процесуального кодексу України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Ознайомившись з матеріалами справи та заслухавши пояснення представника позивача, суд, -

В С Т А Н О В И В :

26.03.2007р. між сторонами укладено ліцензійний договір №17, відповідно до умов якого правовласник (позивач) надає Компанії (відповідач) виключні майнові права на використання окремих творів, шляхом їх публічного сповіщення (телевізійного показу) на території України, а також невиключні майнові права на використання окремих творів шляхом їх публічного сповіщення (телевізійного показу) на території України та всього світового простору, протягом вказаного у Додатку №1 Ліцензійного строку, а Компанія виплачує Правовласнику винагороду за надані вищевказані виключні та невиключні майнові права на твори у порядку та строки, встановлені у даному договорі.

На виконання умов договору позивач передав, а відповідач прийняв виключні та невиключні права на використання окремих творів на території України, що підтверджується Актом приймання-передачі права від 30.03.2007р. на суму 6 060 151,50грн.; Актом приймання-передачі права від 29.06.2007р. на суму 2 424 060,54грн.

Відповідно до п. 4.1 договору за передані Правовласником Компанії виключні та невиключні майнові права на Твори, Компанія сплачує Правовласнику винагороду у розмірі 10 100 252,50грн., НДС (20%) –2 020 050,50грн., всього –12 120 303,00грн.

Відповідно до п. 4.2 договору винагорода повинна була сплачена Компанією Правовласнику у наступному порядку:

-          перший платіж у розмірі 50% від загальної суми –протягом 10 робочих днів з дати підписання даної угоди;

-           другий платіж у розмірі 505 012,55грн., НДС 20%-101 002,51грн., всього –

606 015,06грн., оплата здійснюється до 15.04.2007р.;

-          всі наступні дев’ять платежів –щомісячно, починаючи з 01.04.2007р., платежі у розмірі 505 012,63грн., НДС 20%-101 002,53грн., всього –606 015,16грн., в строк до 30 числа кожного відповідного місяця;

Останній платіж здійснюється до 31.12.2007р.

Виплата вказаної у даній угоді суми винагороди, здійснюється на підставі рахунку Правовласника на його поточний банківський рахунок.

Позивач виставив відповідачу наступні рахунки-фактури:

№174/1 від 24.09.2007р. на суму 606 015,16грн.;

№192/1 від 22.10.2007р. на суму 606 015,16грн.;

№217 від 29.11.2007р. на суму 606 015,16грн.

Рахунки №174/1 та №192/1 були одержані відповідачем 05.11.2007р. з претензією вих. №396 від 02.11.2007р.

Рахунок №217 був одержаний відповідачем 29.11.2007р. з листом-вимогою про здійснення оплати вих. №424 від 29.11.2007р.

Проте, відповідач зазначені рахунки не оплатив.

У зв’язку з наведеним, позивач просив суд стягнути з відповідача 1 818 045,48грн. основного боргу.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов’язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Проте, після пред’явлення позивачем позову до суду, а саме, 28.01.2008р. відповідач сплатив на користь позивача 1 818 045,48грн.-основного боргу.

Оскільки станом на час прийняття рішення у справі №39/10 сума основної заборгованості відповідачем сплачена у повному обсязі, провадження у справі у зазначеній частині позовних вимог підлягає припиненню за відсутності предмету спору.

Стосовно застосування штрафних санкцій за неналежне виконання зобов’язання, а саме пені у розмірі 5 575,25грн., суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов’язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов’язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов’язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.( п. 1 ст. 612 ЦК України).

Штрафними санкціями у Господарському кодексі України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов’язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов’язання. (ст. 230 ГК України).

Відповідно до п. 6 ст. 231 штрафні санкції за порушення грошових зобов’язань встановлюються у відсотках , розмір яких визначається обліковою ставкою НБУ, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Ознайомившись з розрахунком пені позивача, нарахування якої передбачено п. 6.3 договору (0,01% від суми боргу за кожен день прострочки, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла на момент прострочки), суд задовольняє зазначену вимогу у повному обсязі у розмірі 5 575,25грн.

Згідно п.2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Таким чином, стягнення 4 582,47грн.-3% річних та 17 574,44грн.-збитків від інфляції, вважається обґрунтованим.

Витрати по оплаті державного мита та інформаційно-технічного забезпечення судового процесу згідно ст.49 ГПК України покладаються на відповідача.

Враховуючи наведене, а також те, що відповідач не оспорив ціну позову, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача суми пені, 3% річних та збитків від інфляції визнаються обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В :

1. Припинити провадження у справі №39/10 в частині стягнення з відповідача 1 818 045,48грн. основного боргу за відсутності предмету спору.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Дайрект сайт» (м. Київ, вул. Саксаганського, 1, ) на користь Дочірнього підприємства “Науково-виробниче об’єднання з іноземними інвестиціями “Поверхность” (м. Київ, бул. Лесі Українки, 34, ) 5 575,25грн.-пені, 4 582,47грн.-3% річних, 17 574,44грн.-збитків від інфляції, 18 457,78грн. - державного мита, 118грн.- витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом 10 днів з дня прийняття.

Суддя                                                                                           В.В. Палій