ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
м.Донецьк, вул.Артема, 157, тел.381-88-46
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

22.10.08 р.
Справа № 2/212

Суддя господарського суду Донецької
області Мартюхіна Н.О.

при секретарі судового засідання
Трубачевій А.О.

розглянув у відкритому судовому
засіданні господарського суду справу

за позовом: Обласного комунального
підприємства „Донецьктеплокомуненерго”             м. Донецьк в інтересах виробничої
одиниці „Дружківкатепломережа” м. Дружківка

до відповідача: Приватного
підприємця ОСОБА_1 м. Дружківка

про стягнення заборгованості в сумі
1245,17 грн.

За участю

представників сторін:

від позивача:       ОСОБА_2 - за довір.

від відповідача:   не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

Позивач, Обласне комунальне
підприємство „Донецьктеплокомуненерго” м. Донецьк в інтересах виробничої
одиниці „Дружківкатепломережа” м. Дружківка, звернувся до господарського суду
Донецької області з позовом до Приватного підприємця ОСОБА_1 м. Дружківка про
стягнення 1245,17грн. з яких : 916,48 грн. - заборгованість за послуги з
постачання теплової енергії, 280,79 грн. - інфляційна складова, 47,90 грн. - 3%
річних.

В обґрунтування позовних вимог
позивач посилається на невиконання відповідачем умов договору про постачання
теплової енергії НОМЕР_1 від 01.01.2005р., рахунки, акти на включення та
відключення опалення.

Відповідач явку свого представника
у судове засідання не забезпечив відзив на позовну заяву не надав, про час та
місце розгляду справи повідомлений належним чином, шляхом направлення на його
адресу рекомендованих листів з повідомленням про вручення поштового
відправлення.

З урахуванням цих даних, суд вважає
належним виконання обов'язку щодо повідомлення відповідача про вчинені судом
процесуальні дії та можливим розглянути спір, згідно ст. 75 Господарського
процесуального кодексу України, за наявними в справі матеріалами. До того ж,
згідно ст. 59 ГПК України, надання відзиву на позов є правом відповідача.

Приймаючи до уваги вищенаведені
обставини, з огляду на достатність представлених матеріалів, справа розглянута
згідно зі ст. 75  Господарського  процесуального  кодексу України за наявними в ній
матеріалами.

Розглянувши матеріали справи та дослідивши
надані докази, суд ВСТАНОВИВ:

01.01.2005р. між Обласним
комунальним підприємством „Донецьктеплокомуненерго” (Енергопостачальна
організація) та Приватним підприємцем ОСОБА_1 (Споживач), був укладений договір
НОМЕР_1 про постачання теплової енергії.

За цим договором Енергопостачальна
організація бере на себе зобов'язання постачати Споживачеві теплову енергію в
потрібних йому обсягах, а Споживач зобов'язується оплачувати одержану теплову
енергію за встановленими тарифами (цінами) у терміни передбачені договором.

Пунктом 3.2.2. договору
встановлено, що Споживач теплової енергії зобов'язаний виконувати умови та
порядок оплати спожитої теплової енергії в обсягах і в терміни, які передбачені
договором.

Відповідно до п. 4.2.1. договору
Енергопостачальна організація зобов'язана забезпечувати постачання теплової
енергії Споживачу згідно з договором.

Розділом 5 “Облік теплової енергії”
договору визначено, що облік споживання теплової енергії проводиться за
приладами обліку/розрахунковим способом.

Споживач, що має прилади обліку,
щомісячно подає до Енергопостачальної організації звіт про фактичне споживання
теплової енергії, в терміни передбачені в додатку 1 до договору.

При відсутності приладів обліку або
виходу з ладу - кількість теплової енергії, що відпущена Споживачу,
визначається Енергопостачальною організацією, як виняток, розрахунковим
способом.

Згідно до п. 6.1. договору
розрахунки за теплову енергію, що споживається, проводиться виключно в грошовій
формі відповідно до встановлених тарифів.

Пунктом 6.2. договору встановлено,
що розрахунковим періодом є календарний місяць.

Відповідно до п. 6.3. договору
Споживач за 3 днів до початку розрахункового періоду сплачує Енергопостачальній
організації вартості, зазначеної в договорі кількості теплової енергії,
передбаченої на розрахунковий період, з урахуванням залишкової суми (сальдо)
розрахунків на початок місяця.

Якщо споживач розраховується за
показниками приладів обліку: при перевищення фактичного використання теплової
енергії понад заявлене та сплачене до початку розрахункового періоду, це
перевищення окремо оплачується Споживачем не пізніше 25-го числа поточного
місяця; у випадку, коли фактичне використання теплової енергії нижче від
заявленого та сплаченого до початку розрахункового періоду залишок (сальдо)
розрахунків  визначається за фактичними
показниками приладів обліку (п. 6.4. договору).

В підтвердження виконання договору
з боку позивача надано акт про включення опалення від 19.10.2006р., які
підписані позивачем та ТОВ Виробниче житлово-ремонтне підприємство (виконавець
послуг).

Позивачем були виставлені рахунки,
які додані до матеріалів справи від 24.10.2006р. на суму 22,13грн., від
25.12.2006р. на суму 291,77грн., від 24.11.2006р. на суму 245,62грн., від
25.01.2007р. на суму 356,96грн., а всього на загальну суму 916,48грню

Відповідач умови договору не
виконав за отриману теплову енергію не розрахувався в повному обсязі, у зв'язку
з чим за останнім рахується заборгованість в розмірі 916,48грн., що
підтверджується матеріалами справи.

Відповідач доказів погашення суми
боргу в розмірі 916,48 грн. не представив, заявлені вимоги на спростував, у
зв'язку з чим вимоги позивача в цій частині підлягають задоволенню.

Згідно вимог ст.ст. 525, 615
Цивільного кодексу України одностороння відмова від  виконання зобов'язання  і одностороння зміна умов договору не
допускаються.

Зобов`язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України,
інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог
-відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться
(ст.526 ЦК України),

Зобов'язання припиняється
виконанням, проведеним належним чином (ст.599 ЦК України).

Аналогічні положення щодо виконання
зобов'язань містить Господарський кодекс України. Згідно ст. 193 Господарського
кодексу України, суб'єкти господарювання та інші  учасники господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших
правових актів, договору, а за відсутності конкретних  вимог щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускається
одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених
законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву,  що
зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним
чином.

Крім того позивач просить стягнути з
відповідача 3% річних в розмірі 47,90 грн. за період з жовтня 2006р. по серпень
2008р. та індекс інфляції в розмірі 280,79 грн. за період з жовтня 2006р. по
серпень 2008р. на підставі ст. 625 ЦК України.

Відповідно до ст. 625 Цивільного
кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на
вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від  простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши розрахунок 3% річних та
інфляційної складової суд вважає, його арифметично вірним, а вимоги такими, що
підлягають задоволенню.

Згідно до приписів ст. 43 ГПК
України Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому процесі
всіх обставин справи в їх сукупності. Враховуючи наявні в матеріалах справи
докази наявності заборгованості та порушення відповідачем зобов'язань за
договором, суд вважає, позовні вимоги обґрунтованими, доведеними належним чином
та такими, що підлягають задоволенню.

Судові витрати підлягають
віднесенню на відповідача в порядку, що передбачений ст.49 Господарського
процесуального кодексу України.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 525, 526, 599, 615, 625 Цивільного кодексу України, ст. 193
Господарського кодексу України, ст. ст. 22, 33, 34, 43, 44, 49, 75, 78, ст. ст.
82 -85 ГПК України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов Обласного комунального
підприємства „Донецьктеплокомуненерго”
м. Донецьк в інтересах виробничої одиниці „Дружківкатепломережа” м.
Дружківка до Приватного підприємця ОСОБА_1 м. Дружківка про стягнення 1245,17
грн. задовольнити повністю.

Стягнути з Приватного підприємця
ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, р/р НОМЕР_1 “Аваль Банк” м. Дружківка, МФО 335076) на
користь Обласного комунального підприємства „Донецьктеплокомуненерго” (83086,
м. Донецьк, вул. Донецька, р/р 33 у філії ВАТ КБ “Актів-Банк” у м.
Донецьк, МФО 334000, ) суму боргу в розмірі 916,48 грн., інфляційні
збитки в розмірі 280,79грн., 3% річних в розмірі 47,90 грн., та судові витрати:
державне мито у розмірі 102 грн., та
витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у розмірі
118 грн.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття

Рішення може бути оскаржене через
господарський суд Донецької області в апеляційному порядку протягом десяти днів
з дня прийняття рішення або в касаційному порядку протягом одного місяця з дня
набрання рішенням законної сили.

Видати наказ після набрання
рішенням законної сили.

Суддя
Мартюхіна Н.О.