ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2008 р.

№
1/11/08

Вищий  господарський суд  України у складі колегії  суддів:

головуючого
-судді

Дерепи
В.І.,

суддів
:

Грека
Б.М. -(доповідача у справі), Стратієнко Л.В.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу

Товариства
з обмеженою відповідальністю "Постулат"

на
рішення

господарського
суду Запорізької області від 22.04.08

у
справі

№
1/11/08

господарського
суду

Запорізької
області

за
позовом

Суб'єкта
підприємницької діяльності-фізичної особи ОСОБА_1

до

Товариства
з обмеженою відповідальністю "Постулат"

про

стягнення
276000,00 грн.

за участю
представників від:

позивача

не
з'явилися, були належно повідомлені

відповідача

Петрякова
А.В. (дов. від 27.08.08)

В С Т А Н О В И В :

Суб'єкт
підприємницької діяльності-фізичної особи ОСОБА_1 звернувся до господарського
суду Запорізької області з позовом про стягнення із Товариства з обмеженою
відповідальністю “Постулат” 276000,00 грн. заборгованості на підставі договору
про надання юридичних (інформаційно-консультаційних) послуг від 14.12.06.

Рішенням
господарського суду Запорізької області від 22.04.08 (суддя Немченко О.І.)
позов задоволено повністю з підстав його обґрунтованості.

Не
погоджуючись із рішенням, відповідач звернувся до Вищого господарського суду
України з касаційною скаргою, в якій просить рішення скасувати, в позові
відмовити. Касаційна скарга мотивована тим, що договір на надання юридичних
послуг взагалі не укладався; крім того, всі документи у справі видавалися гр.
ОСОБА_2, як представнику відповідача на підставі доручення, але в той же час,
це доручення вже було відкликане довірителем.

Заслухавши
суддю-доповідача, розглянувши та обговоривши доводи касаційної скарги щодо
дотримання судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального
права, колегія суддів Вищого господарського суду України вважає, що касаційна скарга
підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Як
встановлено місцевим господарським судом, 14.12.06 між позивачем та
відповідачем у справі укладений договір про надання юридичних
(інформаційно-консультаційних) послуг. Предметом Договору є надання позивачем
юридичних послуг для забезпечення виробничої діяльності відповідача. Позивач,
згідно умов розділу 2 Договору, зобов'язався виконувати юридичну роботу,
керуючись при цьому чинним законодавством України. Розмір винагороди позивача
по даному Договору визначається протоколом погодження розміру винагороди за
домовленістю сторін та відображається в акті прийому-передачі наданих послуг.

15.06.07
сторони підписали протокол погодження розміру винагороди, згідно умов якого
узгодили розмір винагороди позивача. За період часу з 14.12.06 по 15.06.07
винагорода позивача за надані відповідачу юридичні послуги склала 276000,00
грн. Відповідно до пунктів 4.3.- 4.4. Договору розрахунки за надані послуги
здійснюються відповідачем на протязі 10 днів з дати підписання акту
прийому-передачі послуг. Підставою для оплати є акт прийому-передачі наданих
послуг. 15.06.07 сторони підписали акт прийому-передачі послуг на суму
276000,00грн.

Задовольняючи
позов, суди вказали на те, що позивач належним чином виконав свої обов'язки,
згідно умов договору, про що свідчать підписані 15.06.07 протокол погодження
розміру винагороди та акт прийому-передачі послуг, тому заборгованість за
надані юридичні послуги підлягає стягненню із відповідача.

Але
колегія суддів Вищого господарського суду України вважає такі висновки
передчасними з огляду на наступне. Відповідно до роз'яснень Пленуму Верховного
Суду України “Про судове рішення”, викладених у пункті 1 постанови від 29.12.76
№ 11, обґрунтованим визнається рішення в якому повно відображено обставини, що
мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і
правові наслідки є вичерпними відповідають дійсності і підтверджуються
достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні. Визнаючи одні і
відхиляючи інші докази, суд має це обґрунтувати.

Але
всупереч цим положенням, суд не дослідив оригіналу договору,  права Загородньої Л.М. підписувати договір на
надання юридичних послуг, протокол узгодження розміру винагороди та акт
приймання-передачі послуг (так, ці документи датовані 2006 роком та підписані з
боку відповідача Загородньою Л.М., а довіреність від 08.06.05 (а.с. 29)
підписана  директором відповідача Поповим
О.А.). Тому суду слід було дослідити, чи в період укладення та виконання
договору Загородня Л.М. займала посаду директора товариства, а відтак, чи мала
вона права на підписання таких документів від його імені.

Крім
того, суду слід було дослідити договір на надання юридичних послуг на предмет
вдаваності. Так, за півроку (з 14.12.06 по 15.06.07) позивач ніби-то надав
юридичні послуги на суму 276 000 грн., але крім акту приймання-передачі, ця
робота, що коштує досить дорого, нічим не підтверджується. Крім того, навіть у
акті приймання-передачі відсутній зміст і обсяг виконаної позивачем правової
роботи. Тому суду слід було критично оцінити також акт приймання-передачі в
контексті ст. 34 Господарського процесуального кодексу України, та зробити
справедливий висновок щодо належності і допустимості його, як доказу у справі.
На підставі цих обставин суду слід було робити висновок про дійсність вимоги
позивача.

Таким
чином, рішення не відповідає вимогам ст. 43 Господарського процесуального
кодексу України  щодо всебічного, повного
та об'єктивного розгляду в судовому процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, тому підлягає скасуванню із направленням справи на новий розгляд.

При
новому розгляді, суду слід з'ясувати наведені в цій постанові обставини справи,
дослідити наявні у справі докази, дати їм, та доводам сторін належну правову
оцінку та ухвалити законне та обґрунтоване рішення. Під час нового розгляду
справи суду слід врахувати, що рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі
вимоги процесуального закону і всебічно перевіривши обставини, вирішив спір у
відповідності з нормами матеріального права, а обґрунтованим визнається
рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для  даної справи, висновки суду про встановлені
обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються
достовірними доказами, підтвердженими в судовому засіданні.

Виходячи
з викладеного та керуючись ст. ст. 1119 -11111
Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну
скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Постулат" задовольнити
частково,  рішення господарського суду
Запорізької області від 22.04.08 у справі № 1/11/08 скасувати, справу направити
на новий розгляд до господарського суду Запорізької області.

Головуючий
- суддя
В. Дерепа

Судді
Б. Грек

Л.
Стратієнко