ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
Справа №14/153
за позовом  Кременчуцької об'єднаної державної податкової
інспекції, вул. Жовтнева, 43,  м.
до  Суб'єкта підприємницької діяльності -
фізичної особи ОСОБА_1, АДРЕСА_1, гуртожиток 9
про  припинення підприємницької діяльності
Суддя  Іваницький О.Т.
Секретар судового засідання Пістряк
від позивача:  Мовчан Т.О., дов. №120/10 від 10.01.2008р.
від відповідача:  не з'явився (повідомлений належним чином)
Суть спору: Розглядається
позов про припинення підприємницької діяльності суб'єкта підприємницької
діяльності фізичної особи - ОСОБА_1(ідентифікаційний код НОМЕР_1) АДРЕСА_1,
Відповідач у судове засідання не
з'явився, надіслана на його адресу ухвала повернулись до суду з відміткою
поштового відділення про неможливість вручення адресату в зв'язку з тим, що він
за зазначеною адресою не проживає. Але відповідно до поданих позивачем довідок
держреєстратора виконавчого комітету Кременчуцької міської ради відповідач
проживає за адресою: АДРЕСА_1, гуртожиток 9.
Постанова виноситься після виходу
суду з нарадчої кімнати.

Дослідивши і оцінивши  матеріали справи та подані докази, заслухавши
представника позивача, суд встановив, що Розпорядженням виконавчого комітету
Автозаводської районної Ради народних депутатів міста Кременчука Полтавської
області №9р від 04.02.1994р. відповідач - ОСОБА_1зареєстрований як суб'єкт
підприємницької діяльності - фізична особа-підприємець.

Відповідач  взятий на облік  у Кременчуцькій об'єднаній  Державній податковій інспекції.

Відповідач повідомлення про
відкриття розрахункових рахунків у банківських установах не подавав.

Громадяни - підприємці в Україні,
як самостійні суб'єкти господарювання, здійснюють свою діяльність відповідно до
вимог статті 128 Господарського кодексу України.

Стаття 128 Господарського Кодексу
України встановлює обов'язок суб'єкта господарювання своєчасно надавати
податковим органам декларації про
доходи, інші   необхідні  відомості
для  нарахування  податків
та  інших обов'язкових  платежів;
сплачувати податки  та  інші
обов'язкові платежі в порядку і в розмірах, встановлених законом.

Відповідно  до пунктів 1,2 статті 9 Закону України
"Про систему оподаткування", платники податків і зборів (обов'язкових
платежів) зобов'язані  вести
бухгалтерський облік, складати звітність про фінансово-господарську діяльність
і забезпечувати її зберігання у терміни, встановлені законами а також подавати
до державних податкових органів та інших державних органів відповідно до
законів декларації, бухгалтерську звітність та інші документи і відомості,
пов'язані з обчисленням і сплатою податків і зборів (обов'язкових платежів).

Відповідно до підпункту  8.6 пункту 8 Інструкції про порядок обліку
платників податків, затвердженої наказом Державної податкової адміністрації
України від 19.02.98 року №80, якщо платник податків не має заборгованості
перед бюджетом, та в разі не подання протягом одного року в органи державної
податкової служби податкових декларацій, документів бухгалтерської звітності,
керівник державної податкової служби приймає рішення про звернення до
господарського суду із заявою про скасування державної реєстрації суб'єкта
підприємницької діяльності.

Як свідчать надані позивачем докази
податкова звітність не подавалась відповідачем у податкові органи з ІІ кварталу
2002р., тобто більше року. Остання декларація подана за І квартал 2002 року.

Недоїмки та переплати по платежам і
зборам у відповідача немає.

Позивач неодноразово викликав та
направляв відповідачу листи-нагадування про необхідність подання податкової
звітності, але відповідач вимог позивача не виконав.

Відповідач не звертався до
держреєстратора  про зміну прізвища,
місця проживання та про державну реєстрацію припинення підприємницької
діяльності фізичної особи-підприємця.

Відповідно до Закону України
"Про державну податкову службу в Україні" органи державної податкової
служби у випадках, в межах компетенції та у порядку, встановлених законами
України, мають право   звертатися у
передбачених законом випадках до судових органів із заявою (позовною заявою)
про скасування державної реєстрації суб'єкта підприємницької діяльності.

Відповідно до частини п'ятнадцятої
статті 58 ГК України скасування (припинення) державної реєстрації суб'єкта
господарювання  здійснюється за його
особистою заявою, а також на підставі рішення суду у  випадках визнання недійсними або такими, що
суперечать законодавству, установчих документів, або здіснення діяльності, що
суперечить закону чи установчим документам , або в інших випадках передбачених
законом.

Відповідно до статті 51
Господарського кодексу України підприємницька діяльність припиняється на
підставі рішення суду у випадках, передбачених цим кодексом та іншими законами.

Відповідно до ч. 2 п. 3 статті 46
Закону України “Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб
-підприємців” від 15 травня 2003 року № 755-IV підставою для прийняття судового
рішення про припинення підприємницької діяльності фізичної особи -підприємця є
неподання протягом  року  органам державної податкової служби
податкових декларацій,  документів
фінансової звітності відповідно до закону.

Позивач у відповідності до вимог
статей 49-51,69-72, 76, 79 КАС України надав належні докази (у матеріалах справи),
якими  підтвердив наявність підстав для
припинення підприємницької діяльності суб'єкта підприємницької діяльності -
фізичної особи ОСОБА_1(ідентифікаційний код НОМЕР_1) АДРЕСА_1, гурт.9.

Після з'ясування всіх обставин та
перевірки їх доказами головуючий у судовому засіданні надав можливість позивачу
дати додаткові пояснення чи надати додаткові докази. Додаткові пояснення чи
докази у позивача відсутні. Суд постановив ухвалу про закінчення з'ясування
обставин у справі та перевірки їх доказами і перейшов до судових дебатів, в
яких позивач підтримує свої вимоги та просить задовольнити позов. Після судових
дебатів суд виходить до нарадчої кімнати, по виходу з якої оголосив постанову
про задоволення позовних вимог повністю, а саме: припинити підприємницьку
діяльність суб'єкта підприємницької діяльності фізичної особи -
ОСОБА_1(ідентифікаційний код НОМЕР_1).

Відповідно до частини 4 статті 94
КАС України судові витрати з відповідача не стягуються.

На підставі матеріалів справи та
керуючись ст.ст. 2, 4-12, 23, 47-51, 56, 62-63, 69-71, 79, 86-87, 151-154,
158-163, 167 та п. 6 р. VІІ “Прикінцеві та перехідні положення” Кодексу
адміністративного судочинства України, суд -

П О С Т А Н О
В И В :

1. Позов задовольнити повністю.

2. Припинити підприємницьку діяльність
суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи  суб'єкта підприємницької діяльності фізичної
особи - ОСОБА_1(ідентифікаційний код НОМЕР_1) АДРЕСА_1, гурт.9.

3.
У  день набрання рішенням  законної
сили  направити  його
копію державному реєстратору за місцезнаходженням  суб'єкта підприємницької діяльності (39600,
Полтавська область, м. Кременчук, вул.. Першотравнева,1).

4. Зобов'язати  суб'єкт підприємницької діяльності - фізичну
особу суб'єкта підприємницької діяльності фізичної особи - ОСОБА_1(ідентифікаційний
код НОМЕР_1) вчинити дії відповідно до п.9 ст. 47 Закону України “Про державну
реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб -підприємців”  для проведення державної  реєстрації
припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця.

Суддя
Іваницький О.Т.

Постанова набирає законної сили
після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку
заяву не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але
апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений Кодексом
адміністративного судочинства, постанова набирає законної сили після закінчення
цього строку.

У разі подання апеляційної скарги
судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення
апеляційного розгляду справи.

Постанова може бути оскаржена до
Харківського апеляційного адміністративного суду.

Заява про апеляційне оскарження та
апеляційна скарга подаються до адміністративного суду апеляційної інстанції
через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія
апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду
апеляційної інстанції.

Заява про апеляційне оскарження
подається протягом десяти днів з дня її проголошення. Апеляційна скарга на
постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання
заяви про апеляційне оскарження.

Апеляційна скарга може бути подана
без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається
у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.