ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" листопада 2008 р. Справа № 07/207-08

вх. № 6140/5-07

Суддя господарського суду Інте Т.В.

при секретарі судового засідання

за участю представників сторін:

позивача - Косенко А.П., дов. № 37 від 05.09.08 р.; відповідача - не з'явився;

розглянувши справу за позовом ПП "Астур", м. Донецьк

до ПП "Слобода-Тур", м. Харків

про стягнення 65686,52 грн.

ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство "Астур" звернулось до суду з позовом про стягнення з Приватного підприємства "Слобода-Тур" 43846,52 грн. збитків, 21840,00 грн. моральної шкоди, та судові витрати по справі, мотивуючи свої вимоги невиконанням відповідачем його зобов'язань за договором від 02.04.08 р.

24.10.08 р. позивачем надано суду клопотання, відповідно до якого позивач просить зменшити позовні вимоги у вигляді упущеної вигоди на суму 1660,32 грн.

Суд визнає вказане клопотання уточненням позовних вимог та приймає його як таке, що заявлене, відповідно до ст. 22 ГПК України.

Відповідач в призначене відзив на позов та документи в його обґрунтування не надав, заборгованість не спростував, хоча був належним чином повідомлений про час та місце слухання справи.

Справа розглядається за наявними в ній матеріалами, визнаними судом достатніми, в порядку ст. 75 ГПК України.

Ухвалою заступника голови господарського суду Харківської області від 06.10.08 р., строк розгляду даної справи було продовжено на один місяць до 14.11.08 р., в порядку ст. 69 ГПК України.

Судом встановлено, що між сторонами було укладено договір від 02.04.08 р. (а.с.19-20), відповідно до умов якого турагент (позивач) зобов'язався за дорученням і від імені туроператора (відповідач) за винагороду здійснювати діяльність по реалізації сформованого туроператором туристичного продукту і укладенню договорів на туристичне обслуговування з третіми особами (туристами).

Відповідно до п. 2.2.1 вказаного договору, турагент зобов'язався, після одержання попередньої інформації від туроператора про наявність місць у готелях і авіаквитків, підписати у двох екземплярах договір на туристичне обслуговування з туристом. Направляти туроператору електронною поштою або факсом заявку на бронювання, підписану туристом, після внесення останнім авансу в касу турагента.

Виконуючи умови вказаного договору, позивач уклав договори на туристичне обслуговування з фізичними особами Петровським (договір б/н від 21.04.08 р.), Анікєєвим (договір б/н від 21.04.08 р.), Бабаритським (договір б/н від 21.04.08 р.), Лобко (договір б/н від 24.04.08 р.) (а.с.21-28).

Відповідно до умов вказаних договорів, зазначеним громадянам надавались туристичні пакети в Турцію №№ 6838,6839,6840 з 11.06.08 р. по 25.06.08 р., громадянину Лобко надавався туристичний пакет в Турцію № 6893 з 21.06.08 р. по 05.07.08 р.

Додатками №1 до вказаних договорів, що були укладені позивачем з фізичними особами, є заявки на бронювання та дані туриста.

Пунктом 3.1.10. договору сторони встановили, що рахунки-фактури, що передаються факсимільними чи електронними засобами зв`язку вважаються прирівняними до оригіналу.

Відповідачем було направлено позивачу рахунки - фактури № СФ –124 Д від 22.04.08 р., № СФ –125Д від 22.04.08 р., № СФ –126Д від 22.04.08 р. та № СФ –127Д від 24.04.08 р. (а.с.29-32) за вищевказані туристичні пакети на загальну суму 40177,80 грн., чим підтвердив виконання зобов'язань позивачем та прийняття на себе зобов'язання за надання замовлених позивачем туристичних послуг відповідно до п. 2.1.1 вищевказаного договору.

Згідно з п. 2.1.1 договору від 02.04.08 р., відповідач зобов'язався надавати в повному обсязі туристичні послуги, замовлені турагентом і підтверджені туроператором на умовах даного договору. При цьому транспортні послуги надаються на основі агентської угоди з авіакомпанією від імені і за рахунок авіакомпанії. При наявності місць у готелях і авіаквитків туроператор висилає турагенту електронною поштою або факсом протягом 24 годин після одержання списку туристів, підтвердження бронювання у вигляді рахунка за замовлені і підтверджені послуги.

Позивачем надано суду докази на підтвердження бронювання з боку відповідача за заявками, наданими йому позивачем (а.с.85-91).

Відповідно до п. 3.1.1. даного договору позивач зобов`язався сплачувати відповідачу вартість туру, за винятком агентської винагороди, яка встановлюється ним самостійно на договірній основі з клієнтом в розмірі, який не перевищує 10% від загальної вартості туристичного продукту відповідача. Виплата винагороди позивачу за реалізований тур здійснюється шляхом утримання останнім суми винагороди при переказі на рахунок або в касу відповідача.

Згідно п. 3.1.6 зазначеного договору оплата підтверджених відповідачем туристичних послуг здійснюється позивачем за 14 діб до початку туристичного обслуговування туристів, а більш пізніше бронювання повинне бути оплачене протягом 24 години після його підтвердження, у протилежному випадку відповідач має право скасувати бронювання позивача. У відповідності до п.3.1.7. договору оплата заброньованих і підтверджених відповідачем електронною поштою або факсом туристичних послуг за день до початку туристичного обслуговування здійснюється позивачем у день бронювання.

Виконуючи умови договору, позивач перерахував відповідачу 40177,80 грн., що підтверджується платіжними дорученнями № 938,939,940,941 від 23.04.08 р. (а.с.33-34).

Таким чином, враховуючи викладене, свої зобов'язання за договором від 02.04.08 р. позивач виконав у повному обсязі.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, ст. 193 ГК України, зобов’язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов і порядку укладеного між сторонами договору та згідно з вимогами закону.

Проте, відповідач свої зобов'язання за договором від 02.04.08 р. не виконав та не надав передбачені договором туристичні послуги.

Відповідач надав позивачу гарантійний лист від 11.06.08 р. (а.с.35), відповідно до якого інформує позивача про відміну з технічних причин рейсу Донецьк – Анталія – Донецьк, який повинен був відбутись 11.06.08 р. та гарантує повернення грошових коштів за оплачені позивачем турпакети № № 6839,6840,6893,6838, в розмірі 40177,00 грн. до 30.06.08 р.

Проте, своїх зобов'язань з повернення перерахованих позивачем коштів не виконав та 40178,00 грн. позивачу не повернув.

Відповідно до ст. 623 ЦК України, боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки.

Згідно зі ст.ст. 610, 611 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов'язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Отже, враховуючи викладене, невиконанням свого зобов'язання з надання туристичних послуг за договором від 02.04.08 р., відповідач завдав позивачу збитки, у вигляді витрат, які позивач поніс, перерахувавши відповідачу 40177,80 грн. платіжними дорученнями № 938, 939, 940 від 23.04.08 р. та № 941 від 24.04.08 р. та у вигляді 2008,20 грн. які позивач повинен був отримати в якості комісійної винагороди за вказаним договором.

Таким чином, суд визнає вимоги позивача про стягнення з відповідача 42186,00 грн. збитків правомірними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Позовна вимога позивача про відшкодування моральної шкоди в сумі 21840,00 грн. не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно п. 4 ч. 2 ст. 23 Цивільного кодексу України моральна шкода, зокрема, полягає у приниженні честі, гідності, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Статтею 1167 Цивільного кодексу України передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Пункт 3 постанови Пленуму Верховного Суду України „Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди” № 4 від 31.03.1995 року визначає, що під немайновою шкодою, заподіяною юридичній особі, слід розуміти втрати немайнового характеру, що настали у зв`язку з приниженням її ділової репутації, посягання на фірмові найменування, товарний знак, виробничу марку, розголошення комерційної таємниці, а також вчинення дій, спрямованих на зниження престижу чи підрив довіри до її діяльності.

Позивачем у позовній заяві не зазначено, чим підтверджується відтік клієнтів, яким чином позивач визначив, що ділова репутація позивача значним чином підірвана, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується, у зв`язку з чим суд дійшов до висновку, що позовні вимоги в частині відшкодування моральної шкоди в сумі 21840,00 грн. необґрунтовані, не підтверджені суду документально та не підлягають задоволенню.

Відповідно до вимог ст. 49 ГПК України, судові витрати покладаються на обидві сторони, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. cт. 526, 610, 611, 623, 1167 ЦК України, ст. 193 ГК України, ст.ст. 32, 33, 43, 44, 49, 69, 75, 82-85 ГПК України,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Приватного підприємства "Слобода-Тур" (пров. Слюсарний, 1/11, м. Харків, 61003, код за , р/р 101 у ЗАТ "Альфа - Банк", МФО 300346) на користь Приватного підприємства "Астур" (юридична адреса: вул. Вакуленчука, 1а, м. Донецьк, 83036, адреса для листування : вул. Пермайская, 18, м. Донецьк, 83086, код за , р/р 260063877 в ДОД ВАТ "Райффайзен Банк Аваль", МФО 335076) 42186,00 грн. збитків, 421,86 грн. державного мита та 77,75 грн. витрат на інформаційно - технічне забезпечення судового процесу.

В частині вимог щодо стягнення з відповідача 21840,00 грн. моральної шкоди, в позові відмовити.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення підписано 17 листопада 2008 року.

Суддя Інте Т.В.