ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.11.08 Справа № 35/171-08-7/414/08

Суддя Кутищева Н.С.

За позовом: Закритого акціонерного товариства “Страхова компанія “ВЕСКО” в особі Дніпропетровської філії Закритого акціонерного товариства “Страхова компанія “ВЕСКО”, м. Дніпропетровськ

До відповідача: Акціонерного товариства “Українська пожежно –страхова компанія” в особі Запорізького обласного управління Акціонерного товариства “Українська пожежно –страхова компанія”, м. Запоріжжя

Суддя Кутіщева Н.С.

Представники:

від позивача не з’явився

від відповідача Дзьобко В.О., дов. № 134 від 04.01.2008 року

СУТЬ СПОРУ:

Заявлено позов про стягнення з відповідача на користь позивача 3767,52 грн., які складаються з 3655,08 грн. суми виплаченого страхового відшкодування та 112,44 грн. додаткових витрат.

Ухвалою суду від 29.09.2008р. справа № 35/171-08 прийнята до провадження, справі присвоєно № 35/171-08-7/414/08, судове засідання призначено на 16.10.2008р.

Представник позивача в судове засідання 16.10.2008 року не з’явився. Від позивача була повернута поштовим відділенням ухвала суду про порушення провадження у справі, що була направлена на адресу позивача, яка зазначена позивачем в позовній заяві.

Ухвалою від 16.10.2008 року на підставі ст.77 ГПК України відкладено судове засідання по справі № 35/171-08-7/414/08 на 19.11.2008 року. Копію вказаної ухвали було спрямовано також і позивачу у справі (юридичній особі) - ЗАТ “Страхова компанія “ВЕСКО” (04070, м. Київ, вул. Іллінська, 8).

Згідно ст. 1 ГПК України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Згідно зі ст. 21 ГПК України, сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути підприємства та організації, зазначені у статті 1 цього Кодексу.

В судове засідання 19.11.2008 року представник позивача не з’явився, про причини неявки свого представника позивач суд не повідомив.

Ухвала від 16.10.2008 року була надіслана ЗАТ “Страхова компанія “ВЕСКО” за адресою:04070, м. Київ, вул. Іллінська, 8, в установлений законом строк, на адресу господарського суду Запорізької області поштовим відділенням не поверталась, що свідчить про належне повідомлення сторони про дату, час та місце розгляду спору.

Сторони по справі № 35/171-08-7/414/08 є юридичними особами. Таким чином, згідно зі ст.28ГПК України, керівник підприємства позивача зобов’язаний направити компетентного представника в судове засідання, чи особисто прийняти участь в судовому засіданні.

Згідно ст. 22 ГПК України, сторони зобов’язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного та об’єктивного дослідження всіх обставин справи.

У відповідності із ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

ЗАТ “Страхова компанія “ВЕСКО” в особі Дніпропетровської філії ЗАТ “Страхова компанія “ВЕСКО” свої вимоги обґрунтовує обставинами, викладеними в позовній заяві, як на підставу позовних вимог, посилається на ст.ст. 993, 1187, 1188 ЦК України, ст. 27 Закону України “Про страхування”, ст.1 Господарського процесуального кодексу України.

У позовній заяві позивач зазначив, що між ЗАТ “Страхова компанія “ВЕСКО” в особі Дніпропетровської філії та ТОВ “Завод підйомно-транспортних машин” укладено договір страхування автотранспорту № 679-а/05дз від 28.07.2005 року, на підставі якого застраховано, зокрема, автомобіль “Volkswagen Passat”, державний номер 400-22 НР. У м.Запоріжжі 13.02.2006 року сталася дорожньо-транспортна пригода за участю вищевказаного автомобіля “Volkswagen Passat”, який належить ТОВ “Завод підйомно-транспортних машин”, та автомобіля “ЗАЗ DAEWOO”, державний номер АР 3664 АА, під керуванням громадянина Топчія К.В. Дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок порушення Правил дорожнього руху водієм автомобіля “ЗАЗ DAEWOO”, державний номер АР 3664 АА - Топчієм К.В. На виконання умов договору № 679-а/05дз від 28.07.2005 року ЗАТ “Страхова компанія “ВЕСКО” в особі Дніпропетровської філії платіжним дорученням № 327 від 31.03.2006 року сплатило ТОВ “Завод підйомно-транспортних машин” суму страхового відшкодування –3655 грн. 08 коп. Полісом обов’язкового страхування цивільно-правової відповідальності наземних транспортних засобів № ВА/8829555 застрахована цивільно-правова відповідальність громадянина Топчія К.В., при цьому полісом забезпечений транспортний засіб-автомобіль “ЗАЗ DAEWOO”, державний номер АР 3664 АА. Позивач вважає, що на підставі ст.993 Цивільного кодексу України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за оговором майнового страхування (в даному випадку-ЗАТ “Страхова компанія “ВЕСКО” в особі Дніпропетровської філії), у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник (в даному випадку-ТОВ “Завод підйомно-транспортних машин”), має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому АТ“Українська пожежно –страхова компанія” в особі ЗОУ АТ “Українська пожежно –страхова компанія” просить відмовити в задоволенні позовних вимог. У відзиві АТ“Українська пожежно –страхова компанія” в особі ЗОУ посилається на ст. 1191 ЦК України, відповідно до якої, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідач вважає, що за даної ситуації позивач не має правових підстав для стягнення із АТ “Українська пожежно –страхова компанія” суми 3767,52 грн.

Згідно ст. 75 ГПК України, якщо витребувані господарським судом документи не подано, справу може бути розглянуто за наявними в ній матеріалами.

Спір розглядається згідно ст. 75 ГПК України за наявними у справі матеріалами.

По усному клопотанню представника відповідача судове засідання ведеться без застосування технічних засобів фіксації судового процесу.

Судовий процес завершено 19.11.2008р. оголошенням вступної та резолютивної частин рішення по узгодженню з представником відповідача.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представника відповідача, суд

ВСТАНОВИВ:

Між ЗАТ “Страхова компанія “ВЕСКО” в особі Дніпропетровської філії та ТОВ “Завод підйомно-транспортних машин” було укладено договір страхування автотранспорту № 679-а/05дз від 28.07.2005 року, на підставі якого застраховано, автомобіль “Volkswagen Passat”, державний номер 400-22 НР.

У відповідності із ч.1 ст.16 Закону України “Про страхування”, договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою, страховик бере на себе зобов'язання, у разі настання страхового випадку, здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору. Вказаним законом визначено, що страховим випадком є подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов'язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового

відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

Згідно із ст. 25 Закону України “Про страхування”, здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком.

У м.Запоріжжі 13.02.2006 року сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля “Volkswagen Passat”, державний номер 400-22 НР, який належить ТОВ “Завод підйомно-транспортних машин”, та автомобіля “ЗАЗ DAEWOO”, державний номер АР 3664 АА, під керуванням громадянина Топчія К.В. Дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок порушення Правил дорожнього руху водієм автомобіля “ЗАЗ DAEWOO”, державний номер АР 3664 АА - Топчієм К.В. Зазначена обставина підтверджується постановою Жовтневого районного суду м.Запоріжжя № 3-971/06 від 28.02.2006 року про притягнення громадянина Топчія К.В. до адміністративної відповідальності у зв’язку із порушенням п.п. 16.11 Правил дорожнього руху.

На виконання умов договору № 679-а/05дз від 28.07.2005 р. ЗАТ “Страхова компанія “ВЕСКО” в особі Дніпропетровської філії платіжним дорученням № 327 від 31.03.2006 р. сплатило ТОВ “Завод підйомно-транспортних машин” суму страхового відшкодування за страховим актом від 30.03.2006 р. у розмірі 3655 грн. 08 коп.

Відповідно до ст. 5 Закону України “Про страхування”, страхування може бути добровільним або обов’язковим. Страхування цивільної відповідальності власників транспортних засобів є обов’язковим видом страхування (ст.7 Закону України “Про страхування”).

Між відповідачем та громадянином Топчієм К.В. 24.01.2006 року укладений договір обов’язкового страхування цивільно-правової відповідальності наземних транспортних засобів, згідно якого Акціонерного товариства “Українська пожежно –страхова компанія” в особі Запорізького обласного управління взяло на себе обов’язок відшкодувати збитки третій особі, які можуть бути нанесені з вини страхувальника внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Законом України “Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів” врегульовано відносини у сфері обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів і цей закон спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України.

У відповідності із ст. 4 Закону України “Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів”, суб'єктами обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності є страхувальники, страховики, особи, цивільно-правова відповідальність яких застрахована, Моторне (транспортне) страхове бюро України та потерпілі.

Об'єктом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов'язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров'ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу. (ст.5 Закону України “Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів”).

У відповідності із пунктом 22.1 Закону України “Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів”, при настанні страхового випадку страховик, відповідно до лімітів відповідальності страховика, відшкодовує, у встановленому цим Законом порядку, оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Пунктом 35.1. вищевказаного Закону визначено, що для отримання страхового відшкодування особа, яка має право на відшкодування, подає страховику відповідну заяву.

Третьою особою, якій заподіяна шкода внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 13.02.2006 року у місті Запоріжжі за участю автомобіля “Volkswagen Passat”, державний номер 400-22 НР та автомобіля “ЗАЗ DAEWOO”, державний номер АР 3664 АА є ТОВ “Завод підйомно-транспортних машин”, як власник автомобіля “Volkswagen Passat”. Винною особою у заподіянні такої шкоди ТОВ “Завод підйомно-транспортних машин” є громадянин Топчій К.В.-водій застрахованого за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів автомобіля “ЗАЗ DAEWOO”, державний номер АР 3664 АА. Проте, ТОВ “Завод підйомно-транспортних машин” за отриманням страхового відшкодування до відповідача не зверталося.

Згідно ст.27 Закону України “Про страхування” та ст.993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Слід зазначити, що в даному випадку позовні вимоги позивача на підставі ст.27 Закону України “Про страхування” та ст.993 ЦК України щодо стягнення з відповідача, виплаченого ТОВ “Завод підйомно-транспортних машин” страхового відшкодування у сумі 3655 грн. 08 коп. за договором майнового страхування , укладеного із цим товариством; витрат, пов’язаних із таким відшкодуванням, у сумі 112,44 грн., є неправомірними. У відповідності із вказаними правовими нормами до страхової організації (в даному випадку-позивача), що виплатила страхове відшкодування за договором майнового страхування у межах фактичних витрат може переходити право вимоги, яке ТОВ “Завод підйомно-транспортних машин” має до особи, відповідальної за завдані збитки. З врахуванням зазначеного вище, суд дійшов висновку, що особою винною у заподіянні збитків ТОВ “Завод підйомно-транспортних машин” є громадянин Топчій К.В., а не Акціонерне товариство “Українська пожежно–страхова компанія” в особі Запорізького обласного управління АТ “Українська пожежно –страхова компанія”, яка є страховиком, який застрахував цивільну відповідальність Топчій К.В. за спричинення шкоди третім особам при експлуатації автомобіля “ЗАЗ DAEWOO”, державний номер АР 3664 АА, поліс № ВА / 8829555, виданий Запорізьким обласним управління АТ УПСК. А право на звернення за виплатою страхового відшкодування до АТ УПСК мало ТОВ “Завод підйомно-транспортних машин”.

АТ УПСК не є відповідальною особою за шкоду, заподіяну автомобілем марки “Volkswagen Passat” державний номер 400-22 НР, який належить ТОВ “Завод підйомно-транспортних машин”.

Згідно ст. 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об’єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Викладені висновки суду співпадають з правовою позицією Вищого господарського суду та Верховного суду України ( постанови № 34/592 від 01.06.2005р., № 34/592 від 21.12.2004р.).

На підставі викладеного, в позові слід відмовити.

Відповідно до ст.ст. 44, 49 ГПК України судові витрати слід покласти на позивача.

Керуючись ст. ст. 3, 22, 33, 34, 43, 44, 49, 75, 82, 84, 85 ГПК України, суд:

ВИРІШИВ:

У позові відмовити.

Рішення вступає в законну силу через 10 днів з дня його підписання.

Дата підписання рішення “21” листопада 2008р.

Суддя Н.С. Кутіщева