ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.07.2008
Справа № 18/22-08

Дніпропетровський
апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого
судді  Кузнецової І.Л.

суддів: Чимбар Л.О. (доповідач), Тищик І.В.

при
секретарі судового засідання:  Гайдук
Ю.А.

Представники
сторін:

Позивач:ОСОБА_2.,
довіреність НОМЕР_1  від 20.05.07,  представник;

Відповідач:ОСОБА_1,
свідоцтво про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця  від 11.12.96,
підприємець;

розглянувши
апеляційну скаргу приватного агропромислового підприємства Агрофірми
“Ніжинська”, м. Ніжин Чернігівської області на рішення господарського суду
Дніпропетровської області від  04.03.2008
р.  у справі № 18/22-08,

за
позовом:   приватного агропромислового підприємства
Агрофірма “Ніжинська”, м. Ніжин Чернігівської області,

до:
фізичної особи -
підприємця ОСОБА_1, АДРЕСА_1

про  визнання договору недійсним в частині,

В С Т
А Н О В И В :

Рішенням господарського суду Дніпропетровської
області від 04.03.2008 р. у справі №18/22-08 (суддя Петрова В.І.) відмовлено
приватному агропромисловому підприємству Агрофірма “Ніжинська” у позові про
визнання недійсним пункту 4.1 Договору про надання послуг, який укладено між
приватним агропромисловим підприємством Агрофірма "Ніжинська" та
фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 27 липня 2007 року.

Не погоджуючись з рішенням суду, позивач
просить його скасувати посилаючись на порушення норм матеріального та
процесуального  права. Скаржник вказує,
що спеціальним законом , яким є Закон України “Про відповідальність за
несвоєчасне порушення грошових зобов”язань” встановлено граничний розмір
штрафних санкцій за порушення грошового зобов”язання, а тому п. 4.1 договору з
відповідачем належить визнати недійсним.

Фізична особа - підприємецьОСОБА_1
вважає, що апеляційна скарга не відповідає нормам матеріального і процесуального
права і не підлягає задоволенню та просить рішення господарського суду залишити
без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Заслухавши представників сторін,
розглянувши матеріали справи, суд

ВСТАНОВИВ:

27.07.2007 р. між приватним
агропромисловим підприємством Агрофірма "Ніжинська" та фізичною
особою підприємцем ОСОБА_1 укладено договір про надання послуг. За умовами
зазначеного договору позивач зобов'язувався виконати послуги по збиранню
зернових на полях відповідача (жито - 100 га, пшениця 100 га), а відповідач
зобов'язався прийняти та оплатити вартість послуг на умовах договору.

Відповідно до п.3.1 договору вартість
послуг складає 180 грн. за 1 га.                     Пунктом 3.2. договору
сторонами узгоджено строк оплати - протягом 10 днів після виконання робіт на
підставі рахунку відповідача.

В п.4.1. договору передбачено
відповідальність за прострочку оплати невиконання або часткове невиконання
договору, а саме штраф у розмірі 50 % від загальної суми наданих послуг,
який оплачується протягом п'яти днів з дати порушення зобов'язань, визначених
п.3.2. даного договору.

Відповідно до ч.1 ст.193
Господарського кодексу України до виконання господарських договорів
застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням
особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч.1,2 ст.549 Цивільного
кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які
боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.
Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або
неналежно виконаного зобов'язання.

Якщо предметом неустойки є грошова
сума її розмір встановлюється договором, або актом цивільного законодавства,
розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшений у договорі (ч.2
ст.551 ЦК України).

Дніпропетровським апеляційним
господарським судом не приймаються до уваги посилання скаржника щодо встановлення
граничного розміру штрафних санкцій відповідно до Закону України "Про
відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань", оскільки
цей Закон регулює розмір неустойки у вигляді пені.

Таким чином,  з
матеріалів  справи  вбачається,
що господарським судом всебічно досліджено всі матеріали справи,
висновки суду відповідають обставинам справи, а рішення винесено з дотриманням
норм чинного законодавства.

З огляду на викладене, колегія суддів
Дніпропетровського апеляційного господарського суду дійшла висновку, що підстав
для скасування рішення господарського суду не має.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103, 105
Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Рішення
господарського суду Дніпропетровської області від 04.03.08 у справі №18/22-08
залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Головуючий
І.Л.Кузнецова

Суддя
Л.О. Чимбар

Суддя
І.В. Тищик