ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
У Х В А Л А

21.03.2008 Справа № Б15/32-08

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів :

головуючого судді Виноградник О.М. (доповідач)

суддів: Джихур О.В., Лисенко О.М.

проаналізував матеріали справи № Б15/32-08 в зв’язку з поданням апеляційної скарги Державною податковою інспекцією в Ленінському районі м.Дніпропетровська (49027, м.Дніпропетровськ, вул.Шаумяна, 5) на постанову господарського суду Дніпропетровської області від 14.02.08р. у справі № Б15/32-08

за заявою товариства з обмеженою відповідальністю “Пагото” (49008, м.Дніпропетровськ, вул.Ігоря Клюєва, 24)

до товариства з обмеженою відповідальністю “Торгівельного дому “Айс Трейд” (49035, м.Дніпропетровськ, вул.Краснодонська, 69-а)

про визнання банкрутом

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 06.02.2008р. (суддя Петренко Н.Е.) було порушено провадження по справі № Б15/32-08 про банкрутство товариства з обмеженою відповідальністю “Торгівельного дому “Айс Трейд” (далі –ТОВ “Торгівельний дім “Айс Трейд”) за заявою товариства з обмеженою відповідальністю “Пагото” (далі –ТОВ “Пагото”) м.Дніпропетровськ (а.с.1).

Постановою господарського суду Дніпропетровської області від 14.02.2008р. (суддя Петренко Н.Е.) по справі № Б15/32-08 було визнано ТОВ “Торгівельний дім “Айс Трейд” банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру на один рік, призначено ліквідатором боржника –ТОВ “Пагото” м.Дніпропетровськ (а.с.23).

Не погодившись з цією постановою господарського суду Дніпропетровської області, її оскаржує в апеляційному порядку Державна податкова інспекція в Ленінському районі м.Дніпропетровська, посилаючись на порушення господарським судом норм матеріального та процесуального права, на неповне з’ясування господарським судом всіх обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення, на невідповідність висновків, викладених в постанові господарського суду Дніпропетровської області, матеріалам та обставинам справи.

Статтею 55 Конституції України кожному гарантується право на судовий захист, апеляційне та касаційне оскарження.

Пункт 8 частини 3 статті 129 Конституції України встановлює серед основних засад судочинства, зокрема, забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом.

Зокрема, такий випадок встановлений статтею 106 ГПК України.

Крім того, вказана конституційна норма конкретизована законодавцем в ст. 12 Закону України “Про судоустрій України”, згідно з якою учасники судового процесу та інші особи у випадках і порядку, передбачених процесуальним законом, мають право на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення.

Отже, реалізація конституційного права на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення названим Законом ставиться в залежність від положень процесуального закону.

Таким чином, Господарський процесуальний кодекс України повинен містити імперативні норми про те, в яких випадках особа має право оскаржити ухвалу суду в апеляційному чи касаційному порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 91 ГПК України право подати апеляційну скаргу (подання) на рішення місцевого господарського суду, яке не набрало законної сили, мають лише сторони у справі, а також прокурор.

Між тим, згідно з ч. 3 ст. 106 ГПК України апеляційні скарги на ухвали місцевого господарського суду можуть подавати як сторони, так й інші учасники судового процесу, зазначені у цьому Кодексі та Законі України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Відтак, в силу особливостей справи про банкрутство (ст. 41 ГПК України), коло осіб, які мають право оскаржити судові рішення у справі про банкрутство, діючим законодавством звужено до учасників такої справи задля попередження необґрунтованого втручання інших осіб, які не є учасниками справи, у хід процедури банкрутства.

Враховуючи те, що у справах про банкрутство, окрім судових рішень у формі ухвал, в одному випадку, у разі визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури, виноситься постанова, оскарження такої постанови відбувається з урахуванням особливостей, передбачених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Отже, апеляційну скаргу на постанову про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури можуть подати тільки учасники справи про банкрутство.

У відповідності до абзацу 22 ст. 1 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" учасниками провадження у справі про банкрутство визнано таких осіб: сторони (кредитори, боржник), арбітражний керуючий (розпорядник майна, керуючий санацією, ліквідатор), власник майна (орган, уповноважений управляти майном) боржника, а також у випадках, передбачених цим Законом, інші особи, які беруть участь у провадженні у справі про банкрутство, Фонд державного майна України, державний орган з питань банкрутства, представник органу місцевого самоврядування, представник працівників боржника, уповноважена особа акціонерів або учасників товариств з обмеженою чи додатковою відповідальністю.

Як вбачається із матеріалів справи, ДПІ у Ленінському районі м.Дніпропетровська не довела будь-якими доказами в розумінні ст.ст.32, 33, 36 ГПК України суду апеляційної інстанції, такі докази відсутні в матеріалах справи, не надано в якості додатків до апеляційної скарги, що ДПІ у Ленінському районі м.Дніпропетровська набула статусу учасника по справі про банкрутство, так як не довела, що звернулась з грошовими вимогами до боржника, тому вона ще не отримала прав на оскарження постанови про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури.

При цьому, колегія суддів бере до уваги, що вищевказаний перелік учасників провадження у справі про банкрутство не є вичерпним, оскільки до учасників справи про банкрутство названа стаття відносить також інших осіб, які у випадках, передбачених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", беруть участь у провадженні у справі про банкрутство.

Однак, інші випадки участі органу державної податкової служби у справі про банкрутство платника податків Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" не передбачені.

Отже, орган державної податкової служби не віднесений чинним законодавством до інших, окрім кредиторів, учасників справи про банкрутство.

Враховуючи викладене, в прийнятті апеляційної скарги ДПІ у Ленінському районі м.Дніпропетровська слід відмовити.

Таку ж правову позицію викладено і в постанові Вищого господарського суду України від 20.02.2008р. по справі № 23/344-Б.

Разом з тим, колегія суддів зауважує, що заявник апеляційної скарги, набувши статусу учасника справи про банкрутство, не позбавлений можливості оскаржити до суду апеляційної інстанції постанову про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури, а відтак й перевірити правомірність визнання боржника банкрутом.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.4-1, 86, 91, 106 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

В прийнятті апеляційної скарги Державної податкової інспекції у Ленінському районі м.Дніпропетровська на постанову господарського суду Дніпропетровської області від 14.02.2008р. по справі № Б15/32-08 –відмовити; апеляційну скаргу № 4669/10/1-039 від 29.02.2008р. з додатком на 16 аркушах, в тому числі фіскальні чеки №№ 7832-7834 від 03.03.2008р. повернути скаржнику без розгляду.

Матеріали справи повернути до господарського суду Дніпропетровської області; ксерокопію апеляційної скарги залучити до матеріалів справи.

Головуючий суддя

О.М.Виноградник

Суддя

О.В.Джихур

Суддя

З оригіналом згідно.

Помічник судді О.О.Головіна

21.03.2008

О.М.Лисенко