ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа № 44/197

03.09.08

За позовом          Відкритого акціонерного товариства «Київспецтранс»

До          Акціонерне товариство відкритого типу «Святошино»

про          стягнення 6 421,59 грн.

Суддя Чеберяк П.П.

Представники

від позивача           Косинський В.М. (довіреність б/н від 09.01.2008 р.)

від відповідача Терещенко О.А. (довіреність № 35-11-1 від 15.05.2008 р.)

У судовому засіданні 03 вересня 2008 року, згідно з вимогами статті 85 Господарського процесуального кодексу України (далі –ГПК України), за згодою представника позивача, було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Відкрите акціонерне товариство «Київспецтранс»звернулось до Господарського суду міста Києва із позовною заявою про стягнення з акціонерного товариства відкритого типу «Святошино»6 421,59 грн.

Ухвалою суду від 31.07.2008 року порушено провадження у справі № 44/197 та призначено розгляд справи на 22.08.2008 року.

Через канцелярію суду надійшла заява позивача про збільшення розміру позовних вимог на 122,40 грн. в зв’язку з отриманням позивачем витягів з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб –підприємців на вимогу ухвали суду від 31.07.2008 року про порушення провадження у справі.

В судовому засіданні 22.08.2008 року представник позивача надав усні пояснення по суті заявленого позову, підтримав викладені у позові обставини та просив позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання 22.08.2008 року не з’явився, відзив на позовну заяву суду не наддав, про причини неявки суд не повідомив, хоча про час і місце судового засідання був повідомлений належним чином.

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце її розгляду судом, якщо ухвалу про порушення провадження у справі надіслано за поштовою адресою, зазначеною в позовній заяві. (роз’яснення Президії Вищого Арбітражного суду України від 18.09.97 № 02 - 5/289 із змінами “Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України”).

У зв’язку з неявкою представника відповідача, в судовому засіданні 22.08.2008 року було винесено ухвалу про відкладення розгляду справи на 03.09.2008 року на 14:40.

В судовому засіданні 03.09.2008 року представник відповідача надав суду клопотання про відкладення розгляду справи в зв’язку з необхідністю підготувати додаткові документи для розгляду справи. В задоволенні клопотання про відкладення розгляду справи представнику відповідача було відмовлено.

В судовому засіданні 03.09.2008 року представник відповідача також надав суду та представнику позивача відзив на позовну заяву, в якому визнав позовні вимоги на суму 4 428,20 грн. Представник позивача в усному порядку визнав акт звірки взаєморозрахунків, складений відповідачем, наданий останнім до суду, відповідно до якого заборгованість відповідача перед позивачем по поставці молочної продукції складає 4 428,20 грн.

Розглянувши подані сторонами матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з’ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

08.05.2007 р. позивач звернувся до відповідача з листом № 1518/03, в якому просив відповідача здійснити в грудні 2007 року поставку молочної продукції, оплату за яку позивач гарантує згідно з виставленими рахунками.

На виконання усної домовленості відповідач виставив позивачу наступні рахунки –фактури на загальну суму у розмірі 9 432,80 грн.:

1.          № 2333/4280 від 29.11.2007 р. на суму 3 000.00 грн.

2. № 1/124182 від 29.11.2007 р. на суму 432,80 грн.

3. № 2333/4281 від 29.11.2007 р. на суму 3 000,00 грн.

4. № 2333/4290 від 06.12.2007 р. на суму 3 000,00 грн.

Позивач оплатив виставлені відповідачем рахунки –фактури в повному обсязі, що підтверджується платіжними дорученнями № 3613 від 03.12.2007 р., № 3618 від 03.12.2007 р., № 3675 від 14.12.2007 р.

Згідно з ч. 1 ст. 181 Господарського процесуального кодексу України допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

Таким чином, між позивачем та відповідачем був укладений договір у спрощеній формі шляхом прийняттям до виконання замовлення позивача.

На виконання укладеного між позивачем та відповідачем договору, відповідач поставив позивачу молочну продукцію на загальну суму 3 011,21 грн., що підтверджується видатковими накладними № 1/124372 від 06.12.2007 р., № 1/124457 від 11.12.2007 р., № 1/124595 від 18.12.2007 р., 3 1/124761 від 24.12.2007 р.

Таким чином, на день подання позову відповідач зобов’язався поставити позивачу молочну продукцію на суму 6 421,60 грн.

Як було встановлено судом, позивач в судовому засіданні визнав акт звірки взаєморозрахунків з відповідачем, відповідно до якого заборгованість відповідача передп по поставці молочної продукції складає 4 428,20 грн., а відтак, на день прийняття судом рішення по справі відповідач зобов’язаний поставити позивачу молочну продукцію ще на суму 4 428,20 грн.

Відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу України договір є підставою виникнення цивільних прав та обов’язків.

Відповідно до ст.193 Господарського кодексу України суб‘єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов‘язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов‘язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Зазначене також кореспондується зі ст. 526 Цивільного кодексу України, де встановлено, що зобов‘язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов’язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обов’язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов’язання (неналежне виконання) є порушенням цього зобов’язання.

Відповідно до ст. 1 Господарського процесуального кодексу України підприємства та організації мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених прав та охоронюваних законом інтересів.

Клопотання позивача про збільшення розміру позовних вимог на суму 122,40 грн. не підлягає задоволенню, оскільки понесені позивачем витрати на отримання витягів з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб –підприємців відповідно до ст. 44 Господарського процесуального кодексу України не входять до складу судових витрат.

Згідно ч. 1 ст. 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно ст. 33 Господарського процесуального кодексу України обов'язок доказування тих обставин, на які посилається сторона як на підставу своїх вимог та заперечень, покладається на сторону.

Враховуючи те, що наявні у справі матеріали свідчать про обґрунтованість вимог позивача, а також те, що відповідач й позивач не заперечують та визнають позовні вимоги на суму 4 428,20 грн., за таких обставин, позов визнається обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. ст. 44, 49 ГПК України державне мито у сумі 102,00 грн. та витрати позивача на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у сумі 118,00 грн. підлягають стягненню з відповідача.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 525, 526, 625 ЦК України, ст. 193 (ч. 1), 230, 232 ГК України, ст.ст. 44, 49, 82-85 ГПК України, Господарський суд міста Києва –

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити .

2. Стягнути з акціонерного товариства відкритого типу «Святошино»(03115, м. Київ, вул. Кричевського, 19, ) на користь Відкритого акціонерного товариства «Київспецтранс»(04208, м. Київ, просп. Правди, 85, ) 4 428 (чотири тисячі чотириста двадцять вісім) грн. 20 коп. заборгованості, 102 (сто дві) грн. 00 коп. державного мита і 118 (сто вісімнадцять) грн. 00 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

3. Видати наказ.

Рішення вступає в законну силу після закінчення десятиденного терміну з дня його підписання.

Суддя П.П.Чеберяк