СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
І М Е Н Е М      У К Р А Ї Н И
Справа № 8/317-ПН-А-05
Господарський суд Херсонської
області у складі судді  Закуріна М. К. при секретарі Фінаровій
О.Л., розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Херсоні справу
за позовом Приватного підприємця  ОСОБА_1
до Державної  податкової
інспекції у м.Херсоні
за участю представників:
- Пастернак Є.І., Руденко І.В.,
спонукання видати свідоцтво про сплату єдиного податку,
Провадження у даній справі порушено
ухвалою суду від 7 жовтня 2005 року. За результатами її розгляду судом 3
листопада 2005 року винесено постанову, якою позовні вимоги задоволенні в
повному обсязі (а.с. 21-22). За результатами апеляційного перегляду судове
рішення залишено без змін ухвалою Запорізького апеляційного господарського суду
від 7 лютого 2006 року (а.с. 48-49). Проте, в подальшому, ухвалою Вищого адміністративного
суду України від 16 серпня 2007 року попередні судові рішення скасовані, а
справа направлена на новий розгляд (а.с. 89-92).

За змістом позовної заяви позивач
звернулася до суду з позовом про спонукання відповідача видати  свідоцтво про сплату єдиного податку, в якому
зазначити додатковий вид діяльності -„прокат більярдних столів”. Позивач
вважає, що  прокат більярдних столів не
відноситься до діяльності в сфері грального бізнесу і податкова інспекція безпідставно
відмовила у видачі свідоцтва на такий вид діяльності як прокат більярдних
столів.

Відповідач проти позову заперечує,
посилаючись на  те, що згідно  статті 2 Закону України № 2063-ІІІ „Про
державну підтримку малого підприємництва” дія цього Закону не розповсюджується
на суб'єктів підприємницької діяльності, які здійснюють діяльність в сфері
грального бізнесу, вони не можуть використовувати спрощену систему
оподаткування, обліку та звітності зі сплатою єдиного податку. Законом України
№ 98/96-ВР від 23.03.1996 р. „Про патентування деяких видів підприємницької
діяльності” визначено порядок придбання торгового патенту на здійснення
суб'єктами підприємницької діяльності операцій по наданню послуг в сфері
грального бізнесу. За таких обставин, позивач
для використання більярдних столів повинен придбати торговий патент,
оскільки має намір здійснювати операції з надання послуг у сфері грального
бізнесу.

Крім викладеного з матеріалів
справи слідує, що ОСОБА_1. згідно до свідоцтва про державну реєстрацію від
10.01.2005 р.  зареєстрована в якості суб'єкта
підприємницької діяльності (а.с. 9).

На підставі статті 2 Указу
Президента України від 3 липня 1998 року № 727 „Про спрощену систему
оподаткування” та статті 1 Закону України
від 19 жовтня 2000 року № 2063-Ш „Про державну підтримку малого підприємництва”,
за якими суб'єкти малого підприємництва -фізичні особи мають право самостійно
обирати спосіб оподаткування доходів, в тому числі заміну сплати встановлених
законодавством податків і зборів (обов'язкових платежів) сплатою єдиного
податку, позивачем було обрано спосіб оподаткування доходів за єдиним податком
шляхом отримання Свідоцтва про сплату єдиного податку від 1 лютого 2005 року
(а.с. 12).

Згодом, 14 вересня 2005 року
позивач звернулася до ДПІ у м. Херсоні із заявою про право застосування спрощеної
системи оподаткування на такі види діяльності: громадське харчування, роздрібна
торгівля, сауна, дискотека та прокат більярдних столів (а.с. 7).

В свою чергу, відповідачем листом
за вихідним № 10225/10/17-106 від 27.09.2005 р. (а.с. 8) відмовлено позивачу у
видачі свідоцтва на такий вид діяльності як прокат більярдних столів з
посиланням на те, що вона  здійснює  підприємницьку діяльність у сфері грального
бізнесу, на яку не розповсюджується дія Закону „Про державну підтримку малого
підприємництва”. Відповідно до цього листа під гральним бізнесом  податкова інспекція розуміє діяльність,
пов'язану з устроєм казино, гральних автоматів з грошовим чи майновим виграшем,
проведенням лотерей та розиграшів з видачею грошових виграшів в готівковій чи
майновій формі.

В той же час, ПП ОСОБА_1.
посилається на те, що бажає  надавати
громадянам у прокат більярдні столи для аматорських змагань, а не для надання
послуг по грі на більярді з грошовим виграшем.
Плата приймається за кожну годину користування столом в розмірі 15 грн.,
тому, на її думку, така діяльність підпадає під поняття надання побутових
послуг по  прокату більярдних столів без
грошового  виграшу як спортивного
інвентарю. В якості підтвердження такої позиції позивачем надано до суду
ліцензію Міністерства України у справах сім'ї, молоді та спорту, згідно до якої
вона видана позивачу 1 грудня 2006 року, та якою їй надано право на організацію
і проведення спортивних занять професіоналів та любителів спорту (а.с. 99).
Крім того, позивач посилається на те, що нею надається лише інвентар для гри в
більярд, але без грошового чи іншого матеріального виграшу.

Закон України від 19.10.00 „Про
державну підтримку малого підприємництва” та Указ Президента України від 3
липня 1998 року № 727 „Про спрощену систему оподаткування” визначають правові
засади державної підтримки суб'єктів малого підприємства незалежно від форми
власності з метою якнайшвидшого виходу  з
економічної кризи та створення умов для ширшого впровадження ринкових реформ в
Україні. В цих нормативних актах визначено поняття суб'єктів малого
підприємництва,  мету державної підтримки
малого підприємництва, органи, що здійснюють таку підтримку, програму й основні
напрями державної підтримки малого підприємництва.

Так, за статтею 1 названого Закону
до суб'єктів малого підприємництва віднесено фізичних осіб, яких зареєстровано
у встановленому чинним законодавством порядку як суб'єктів підприємницької
діяльності і які здійснюють підприємницьку діяльність, не заборонену чинним
законодавством, включаючи галузь сільського господарства, крім діяльності у
сфері грального бізнесу, на яку дія Закону № 2063-Ш не поширюється.

Безпосередньо поняття грального
бізнесу наводиться в статті 5 Закону України „Про патентування деяких видів
підприємницької діяльності”. Зокрема, гральний бізнес -це діяльність,
пов'язана  з влаштуванням казино, інших
гральних місць (домів), гральних автоматів з грошовим або майновим виграшем,
проведенням лотерей (крім державних) та розиграшів із видачею грошових виграшів
у готівковій або майновій формі.

Таким чином, гральний бізнес -це
підприємницька діяльність, яка ставить своєю метою  одержання доходу з гри.

Доход від гри можна одержати, якщо
гра є азартною. Згідно з визначенням термінів, наведених в постанові Кабінету
Міністрів України від 20.11.2003 № 1800 „Про затвердження Порядку проведення
внутрішнього фінансового моніторингу суб'єктами господарювання, що провадять
господарську діяльність з організації та утримання казино, інших гральних
закладів і ломбардами”, азартна  гра -це
гра, участь в якій дає змогу набувати гроші, інше майно або майнові права,
результат якої визначається діями, цілком або частково залежними від випадку,
умовою участі в якій є внесення гравцем ставки (в тому числі, ігри  в букмекерських конторах, на іподромах
та інших видах тоталізатора).

За змістом частини 3 статті 5
Закону України „Про патентування деяких видів підприємницької діяльності”
встановлена вартість торгового патенту на здійснення операцій з надання послуг
у сфері грального бізнесу - для використання столів для більярду, що вводиться
в дію за допомогою жетона, монети або без них, крім столів для більярду. Що
використовуються для спортивних аматорських змагань.

Поряд з цим, за статтею 16 Закону
України „Про фізичну культуру та спорт” основною формою функціонування та вияву
спорту є спортивні змагання, які організовуються за відповідними правилами з
метою виявлення та уніфікованого порівняння досягнень людей в різних видах
спорту, з офіційним визначенням переможців змагань. Умови та порядок проведення
змагань встановлюються їх організаторами, якщо інше не передбачено актами
законодавства або відповідними міжнародними правилами.

За таких обставин, суд доходить
висновку, що наведені правові позиції встановлюють, що надання послуг з
використанням столів для більярду відноситься до сфери грального бізнесу, крім
використання таких столів для спортивних аматорських змагань.

Позивачем не доведено того факту,
що більярдні столи нею використовуються саме для організації спортивних
змагань, оскільки не надано відповідних доказів проведення як самих змагань, їх
правил, переліку учасників, дати проведення, результатів змагань, переліку
переможців тощо.

Більш того, судом констатується, що
сама ліцензія на право організації і проведення спортивних занять професіоналів
та любителів спорту не підтверджує названих обставин, а крім того, вона видана
позивачу 1 грудня 2006 року, а звернулася вона із заявою про застосування
спрощеної системи оподаткування 14 вересня 2005 року.

За таких обставин позовні вимоги
задоволенню не підлягають, а тому сплачене позивачем державне мито відноситься
на нього.

На підставі  зазначених правових норм і керуючись статтями
87, 94, 158-163, пунктом 3 Прикінцевих та Перехідних положень КАС України,

п о с т а н о в и в :

В задоволенні позовних вимог відмовити.

Дата підпису постанови -1 лютого 2008 року.

Суддя
М.К. Закурін