СУД
СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.02.08                                                                                 Справа № 16/48

Суддя Шеліхіна Р.М., розглянуши матеріали справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрспецналадка», м. Дніпропетровськ

до Державного підприємства «Ровенькиантрацит»м.Ровеньки Луганської області

про стягнення 151549грн. 44 коп.

при секретарі судового засідання Маценко О.В.

за участю представників сторін:

від позивача –Фандєєва С.В., дов. від 20.06.07.,

від відповідача –Шамкій В.М., дов. від 28.12.07. №1-3/3д-19,

Встановив:

Суть спору: позивачем заявлена вимога про стягнення з відповідача заборгованості у сумі 129146,11грн. відповідно до договору поставки від 18.01.06. № 21т/16-75гп., індексу інфляції в сумі 19484,27грн. та 3% річних в сумі 2919,06грн. за несвоєчасне виконання обов’язків по оплаті товару.

Відповідач відзивом від 27.02.08. визнав позов у сумі основного боргу за неоплачений товар до договору поставки від 18.01.06. № 21т/16-75гп і повідомив суд про взаємозалік зустрічних вимог, проведених сторонами по справі за вказаним договором і договором від 09.07.07. №166, укладеним також сторонами по справі.

Доказом щодо проведення взаємозаліку відповідач визначив протокол про припинення зустрічних вимог заліком від 31.07.07. №1, в якому вказано, що борг відповідача у сумі 129146,49грн. відповідно до договору поставки від 18.01.06. № 21т/16-75гп зменшено на суму боргу позивача перед відповідачем за договором від 09.07.07. №166 на суму 13246,56грн. і заборгованість Державного підприємства «Ровенькиантрацит»м.Ровеньки Луганської області перед ТОВ «Укрспецналадка», м. Дніпропетровськ за договором поставки від 18.01.06. № 21т/16-75гп дорівнює 115719,93грн. У зв’язку з чим відповідач заперечує проти розміру інфляційних нарахувань та відсотків річних, адже позивач розрахував дані вимоги з суми 129146,11грн.

У судовому засіданні представник позивача визнав свою помилку при розрахунку позовних вимог по справі і заявою, зданою у судовому засіданні 28.02.08., в порядку вимог ст.22 ГПК України позивач зменшив суму позовних вимог і заявив до стягнення: суму основного боргу за неоплачений товар у розмірі 115719,93грн.; інфляційні нарахування в сумі 17519,44грн.; річні в сумі 2701,85грн.

З урахуванням обставин правовідносин сторін за договором поставки від 18.01.06. №№ 21т/16-75гп і правил ст.22 ГПК України суд приймає зменшення розміру позовних вимог позивачем. Таким чином, позовними вимогами по справі є: стягнення суми основного боргу за неоплачений товар відповідно до договору поставки від 18.01.06. № 21т/16-75гп. у розмірі 115719,93грн.; інфляційні нарахування в сумі 17519,44грн.; річні в сумі 2701,85грн. за несвоєчасне виконання обов’язків по оплаті товару.

Відповідач заявою, зданою у судовому засіданні 28.02.08., визнав змінений позов повністю.

Між сторонами у справі укладено договір поставки від 18.01.06. № 21т/16-75гп, на підставі якого позивач (продавець) зобов’язався поставити та передати відповідачу (покупцю) товар у строки, в асортименті та за ціною, обумовлених у договорі, а покупець зобов’язався прийняти та оплатити товар на підставі специфікації до договору –протягом 60 днів з дня поставки товару.

За своєю правовою природою вказаний договір є договором поставки і відповідає інституту правових норм поставки - ст.265 Господарського кодексу України.

На виконання вказаного договору позивач поставив товар на суму 413056,50грн., що підтверджено матеріалами справи та визнано представником відповідача у судовому засіданні на вказану суму, але відповідач не розрахувався з позивачем за куплений товар у повному обсязі, у зв’язку з чим за ним утворився борг у сумі 115719,93грн., який позивач просить стягнути на свою користь.

Крім того, за несвоєчасне виконання обов’язків по оплаті боргу, позивачем заявлено до стягнення інфляційних нарахувань –17519,44грн., 3% річних –2701,85грн. згідно з вимогами ст.625 ЦК України.

Відповідач підтвердив факт поставки товару у відповідності до умов договору і заборгованість на суму 115719,93грн., про що надав суду заяву, якою визнав змінений позов у повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи та вислухав представників сторін, оцінивши надані сторонами докази своїх вимог до суті спору, суд дійшов висновку про задоволення зміненого позову з наступних підстав.

Відповідно до правил ст.ст.22,78 ГПК України суд приймає визнання позову відповідачем, якщо такі дії не суперечать законодавству і не порушують прав та охоронюваних законом інтересів інших осіб.

Визнання відповідачем позову у сумі 115719,93грн., пред’явленого позивачем на підставі договору поставки від 18.01.06. № 21т/16-75гп за невиконання відповідачем договірних обов’язків, не суперечить законодавству і не порушує прав та охоронюваних законом інтересів інших осіб.

Матеріалами справи підтверджено належним чином факт поставки товару і заборгованість на суму 115719,93грн. Позивач належним чином довів суду факт продажу та поставки товару відповідачеві. Таким чином, позивач виконав свої обов’язки перед відповідачем у відповідності до умов договору та вимог закону.

Стаття 265 ГК України зобов’язує відповідача виконати обов’язок по прийняттю та оплаті куплених товарів у відповідності до умов договору.

Згідно ст. 610 Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Вимоги про стягнення інфляційних нарахувань та відсотків річних цілком обґрунтовані і відповідають нормі ст.625 ЦК України –боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, повинен сплатити борг з урахуванням інфляційної складової і 3% річних.

За таких підстав, з відповідача слід стягнути борг на користь позивача за неоплачений товар відповідно до договору поставки від 18.01.06. № 21т/16-75гп. у розмірі 115719,93грн.; інфляційні нарахування в сумі 17519,44грн.; річні в сумі 2701,85грн. - за несвоєчасне виконання обов’язків по оплаті товару - та змінений позов слід задовольнити у повному обсязі, оскільки позивачем доведено належним чином обставини правовідносин сторін за вказаними договорами і заборгованість відповідача в розмірі зміненого позову.

В позові в частині 13246,56грн. основного боргу і 1964,83грн. інфляційних нарахувань та 217,21грн. річних слід відмовити, оскільки позивач неправомірно заявив дані вимоги до стягнення - без врахування взаємозаліку.

Відповідно до правил ст.49 ГПК України судові витрати слід покласти на відповідача пропорційно розміру задоволених вимог.

На підставі викладеного, ст.265 ГК України, ст.ст.526,629,837,853 ЦК України, керуючись ст.ст.22,33,49,п.5ст.78, п.4ст.80,ст.ст.82,84,85 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В :

1.          Позов задовольнити частково.

2.          Стягнути з Державного підприємства “Ровенькиантрацит”, м. Ровеньки, Луганської області, вулиця «Комуністична», 6, ід. код 32320704 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрспецналадка», м. Дніпропетровськ, вул. «Слави», 27, кв.158, ід. код 31573282 борг у сумі 115719,93грн.; інфляційні нарахування в сумі 17519,44грн.; річні в сумі 2701,85грн., витрати по держмиту у сумі 1359,40грн., витрати на послуги судового процесу у сумі 105,85грн. Видати наказ.

3. В решті вимог відмовити.

Рішення підписане 04.03.08.

Суддя                                                             Р. Шеліхіна