КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.09.2008                                                                                           № 05-5-28/7588

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:          Ропій Л.М.

суддів:           Буравльова С.І.

Попікової О.В.

при секретарі:

За участю представників:

від позивача - Боков І.О. – представник (дов. № 17/08 від 16.09.2008);

від відповідача - не з’явився, про місце та час судового засідання повідомлений належним чином;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариство з обмеженою відповідальністю "Укртехпромлізинг"

на рішення Господарського суду м.Києва від 22.07.2008

у справі № 05-5-28/7588 (Копитова О.С.)

за позовом                               Товариство з обмеженою відповідальністю "Укртехпромлізинг"

до                                                   Товариство з обмеженою відповідальністю "Альвін Буд"

про                                                  стягнення 140444,38 грн.

Розпорядженням Голови Київського апеляційного господарського суду від15.09.2008 № 01-23/1/2 змінено склад колегії суддів.

ВСТАНОВИВ:

До Київського апеляційного господарського суду 14.08.2008 надійшла апеляційна скарга від 01.08.2008 № 662 ТОВ „Укртехпромлізинг” на ухвалу Господарського суду міста Києва від 22.07.2008 № 05-5-28/7588, якою на підставі п. 4 статті 63 ГПК України позовну заяву повернуто без розгляду.

Скаржник у апеляційній скарзі просить скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 22.07.2008 № 05-5-28/7588 та передати справу на розгляд до Господарського суду міста Києва.

Підстави апеляційної скарги обґрунтовуються наступними доводами.

Заявник стверджує, що Господарським судом міста Києва, в порушення статті 43 ГПК України, були необ’єктивно досліджені документи, оскільки до позовної заяви позивачем було додано довіреність б/н від 10.04.2008, якою першому заступнику голови правління банку Скідану В.А. надається право: „...підписувати від імені Банку будь-які правочини, договори та інші документи, передбачені чинним законодавством України ...”, тому уповноваженою особою банку було визначено, що до кола осіб, які мають право підпису будь-яких документів банку, віднесений також і перший заступник голови правління банку Скідан В.А., що не суперечить Положенню про міжбанківські розрахунки в Україні, затвердженому Постановою правління НБУ № 414 від 08.10.1998, згідно з яким право першого підпису належить керівнику банку та уповноваженим особам (п. 3.6.2).

Також зауважує на тому, що недоліки в оформленні документу не можуть бути підставою для повернення позовної заяви відповідно до п. 4 статті 63 ГПК України, оскільки зазначена норма закону пов’язує це тільки з недоданням документів, що підтверджують оплату державного мита у встановленому порядку і розмірі.

Відповідач у судове засідання не з’явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, оскільки на звороті у лівому нижньому куті першого примірника процесуального документа, тобто ухвали про порушення апеляційного провадження від 14.08.2008, який залишається у справі, проставляється відповідний штамп суду з відміткою про відправку документа, що містить: вихідний реєстраційний номер, загальну кількість відправлених примірників документа, дату відправки, підпис працівника, яким вона здійснена, згідно з вимогами Інструкції з діловодства в господарських України, затвердженої наказом Голови Вищого Господарського суду України від 10.12.2002 за № 75, письмового відзиву на апеляційну скаргу не надав, що відповідно до статті 96 ГПК України не перешкоджає перегляду ухвали місцевого господарського суду.

Розглянувши апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи, апеляційний господарський суд встановив наступне.

Ухвала Господарського суду міста Києва від 22.07.2008 № 05-5-28/7588, якою позовну заяву повернуто без розгляду на підставі п. 4 статті 63 ГПК України обґрунтована тим, що додане до позовної заяви платіжне доручення № 584 від 21.05.2008 не може вважатись таким, що відповідає вимогам п. 14 Інструкції „Про порядок обчислення та справляння державного мита”, оскільки до позовної заяви не додано доказів того, що перший заступник голови правління Скідан В.А. має право першого підпису. Із доданої до позовної заяви копії довіреності б/н від 10.04.2008 вбачається, що Скідану В.А. надано право: „подавати від імені Банку будь-які довідки та документи, писати та подавати заяви ...”, однак зазначеною довіреністю не надано Скідану В.А. право першого підпису на зворотньому боці платіжного доручення, оскільки поняття термінів першого та другого підписів посадових осіб визначено в п. 7 глави 1 розділу 2 Інструкції „Про міжбанківський переказ грошей в Україні в національній валюті”, затвердженій постановою Правління Національного банку України 16.08.2006 № 320. Зазначеною нормою встановлено, що право першого підпису належить керівнику банку (філії) та уповноваженим ним службовим особам, право другого підпису належить головному бухгалтеру банку (філії) та службовим особам, уповноваженим керівником банку.

Таким чином, місцевий господарський суд дійшов висновку про наявність підстав для повернення позовної заяви на підставі п. 4 статті 63 ГПК України.

З таким висновком суду першої інстанції колегія суду не погоджується з наступних підстав.

Згідно із п. 3 статті 57 ГПК України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату державного мита у встановлених порядку і розмірі.

Відповідно до п. 4 статті 63 ГПК України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів сплати державного мита у встановленому порядку та розмірі.

Відповідно до ч. 1 статті 46 ГПК України державне мито сплачується чи стягується в доход державного бюджету України в порядку і розмірі, встановлених законодавством України.

Згідно з ч. 4 статті 7 Декрету Кабінету Міністрів України „Про державне мито” від 21.01. 1993 № 7-93 із змінами і доповненнями, порядок сплати державного мита встановлюється Міністерством фінансів України.

Пунктом 14 Інструкції про порядок обчислення та справляння державного мита, затвердженої наказом Головної державної податкової інспекції України від 22.04.1993 № 15, зареєстрованим Міністерством юстиції України 19.05.1993 за № 50, передбачено, що належним доказом сплати державного мита є останній примірник платіжного доручення з написом (поміткою) кредитної установи такого змісту: „Зараховано в дохід бюджету _____ грн. (дата)”. Цей напис скріплюється першим і другим підписами посадових осіб і відбитком печатки кредитної установи з відміткою дати виконання платіжного доручення.

Як вбачається з матеріалів справи до позовної заяви був доданий оригінал платіжного доручення № 584 від 21.05.2008 про сплату державного мита, на лицьовій стороні якого одержувачем державного мита в сумі 1 404,44 грн., зазначено УДК у Шевченківському районі м. Києва, МФО 820019, код ЗКПО 26077968, банк одержувача ГУДК України у м. Києві, р/р 0011, а на зворотній стороні міститься напис: “Перераховано в дохід бюджету 1 404,44 грн. (одна тисяча чотириста чотири гривні 44 коп. (21 травня 2008 року)”, скріплений круглою печаткою установи банку та підписами посадових осіб.

Таким чином, висновок господарського суду першої інстанції щодо неподання позивачем доказів сплати державного мита у встановленому порядку не відповідає чинному законодавству та матеріалам позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю „Укртехпромлізинг”.

Посилання в ухвалі Господарського суду міста Києва від 22.07.2008 на те, що на поданому позивачем платіжному дорученні № 584 від 21.05.2008 міститься підпис Першого заступника голови правління та не додано доказів того, що перший заступник голови правління Скідан В.А. має право першого підпису, є безпідставними, оскільки однією з основних умов, за якої господарський суд приймає заяву до розгляду, є факт надходження державного мита до Державного бюджету України, а тому, у разі виникнення сумнівів щодо надходження і зарахування державного мита до Державного бюджету України місцевий господарський суд має право згідно із п. 4 статті 64 ГПК України витребувати від позивача відповідне підтвердження територіального органу Державного казначейства України.

Отже, суд першої інстанції, маючи сумніви щодо надходження і зарахування державного мита до Державного бюджету України, міг витребувати від позивача відповідне підтвердження територіального органу Державного казначейства України і не повертати позовні матеріали.

Також апеляційний господарський суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до Роз’яснення Вищого господарського суду України від 31.05.02 р. № 04 5/609 абз.3 п. 3.3 у вирішенні питання про наслідки порушення позивачем вимог статті 57 ГПК України слід виходити з того, що підставою для повернення позовної заяви є тільки відсутність доказів сплати державного мита у встановленому порядку та розмірі, витрат на інформаційно–технічне забезпечення судового процесу, відправлення відповідачеві копії позовної заяви та поданих до неї документів.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав передбачених п. 4 статті 63 ГПК України для повернення позовної заяви із доданими до неї документами, тому ухвала місцевого суду підлягає скасуванню.

Відповідно до статті 106 ГПК України у випадках скасування апеляційною інстанцією ухвал про відмову у прийнятті позовної заяви або заяви про порушення справи про банкрутство, про повернення позовної заяви або заяви про порушення справи про банкрутство, зупинення провадження у справі, припинення провадження у справі, про залишення позову без розгляду або залишення заяви у провадженні справи про банкрутство без розгляду справа передається на розгляд до місцевого господарського суду.

Керуючись статтями 101-105 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1.          Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю „Укртехпромлізинг” задовольнити, а ухвалу Господарського суду міста Києва від 22.07.2008 за № 05-5-28/7588 скасувати.

2.          Матеріали справи № 05-5-28/7588 повернути до Господарського суду міста Києва для розгляду позовної заяви по суті.

Головуючий суддя                                                                      Ропій Л.М.

Судді                                                                                          Буравльов С.І.

Попікова О.В.