ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

04.12.08 р. Справа № 37/221пн

Господарський суд Донецької області у складі судді Попкова Д.О., розглянувши матеріали за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю „Амстор”, м. Донецьк

до Відповідача: Акціонерного комерційного промислово-інвестиційного банку (Закрите акціонерне товариство) в особі філії „Головне управління Промінвестбанку в Донецькій області”, м. Донецьк

про: визнання відсутності права вимоги дострокового погашення кредиту і відсотків та відсутності права на звернення стягнення на предмет іпотеки,

без виклику сторін

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю „Амстор”, м. Донецьк (далі – Позивач) звернулось до Господарського суду Донецької області з позовною заявою до Акціонерного комерційного промислово-інвестиційного банку (Закрите акціонерне товариство) в особі філії „Головне управління Промінвестбанку в Донецькій області”, м. Донецьк (далі – Відповідач) про визнання відсутності права вимоги дострокового погашення кредиту і відсотків та відсутності права на звернення стягнення на предмет іпотеки.

Ухвалою суду від 04.12.2008р. порушено провадження за вказаним позовом.

До суду разом з позовною заявою надійшло клопотання Позивача №3305/1 від 13.11.2008р. про забезпечення позову, шляхом заборони відповідачу вчиняти дії, спрямовані на звернення стягнення у позасудовому порядку на предмет іпотеки – цілісні майнові комплекси суспільно-торгівельних центрів, які належать Товариству з обмеженою відповідальністю „Амстор”, м. Донецьк на праві власності, розташовані за адресами: м. Донецьк, вул. Стадіонна, 3д та м. Донецьк, вул. Добро вольського, 4.

В обґрунтування своїх вимог Позивач зазначає, що його кредитні зобов’язання перед Відповідачем забезпечені іпотекою цілісних майнових комплексів, умови якої передбачають можливість Відповідача звернення стягнення на предмет іпотеки у разі порушення кредитних зобов’язань, та що Відповідач у вимозі про повернення кредиту і сплату процентів від 16.10.2008р. № 09/16-373 зазначив про наміри здійснити таке звернення у разі незадоволення вимоги.

Відповідно до ст. 66 ГПК України господарський суд за заявою сторони, яка подала позов, має право вжити заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь–якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Розглянувши доводи заяви, суд вважає її такою, що підлягає задоволенню у повному обсягу, з урахуванням наступного.

Предметом розглядуваного позову є вимоги про визнання відсутності права вимоги дострокового погашення кредиту і відсотків та відсутності права на звернення стягнення на предмет іпотеки.

В свою чергу, наявність зазначених спірних прав є обов’язковою умовою для реалізації Відповідачем зазначеної ним у вимозі від 16.10.2008р. № 09/16-373 можливості звернути стягнення на предмет іпотеки. Відтак, наявність намірів Відповідача скористатися юридичними наслідками наявності прав, що є предметом спору за розглядуваним позовом, доведена (наявність) належними у розумінні ст. 34 Господарського процесуального кодексу України, зумовлює ймовірність реалізації спірних прав до завершення вирішення питання щодо їх наявності.

Такий розвиток подій може призвести до невілювання правового ефекту від реалізації Позивачем передбаченого ст. 1 Господарського процесуального кодексу України права на превентивний захист свої прав та майнових інтересів.

Водночас, гіпотетична ймовірність задоволення позовних вимог унеможливлює правомірність реалізації Відповідачем спірних прав та зумовлює припинення правовідношень, пов’язаних із зверненням стягнення на предмет іпотеки. Отже, сутність розглядуваного спору не виключає ймовірності виникнення необхідності у вчиненні певних дій на виконання судового рішення у вигляді припинення або усунення наслідків процедури звернення стягнення у разі задоволення позовних вимог, що, в свою чергу, дає підстави для застосування положень ст. 66 Господарського процесуального кодексу України.

Виходячи із змісту цієї статті, необхідною умовою вжиття забезпечувальних заходів є ймовірність утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду. Зазначене положення закону встановлює вимоги щодо адекватності між виконанням рішення та його забезпеченням.

Враховуючи, що ймовірність звернення стягнення на предмет іпотеки призведе до реалізації спірних прав, суд дійшов висновку щодо необхідності створення належних умов для запобігання ситуації нівелювання ефективності судового захисту, що (нівелювання) є неприпустимим у світлі положень ст. 13 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини 1950р., шляхом вжиття забезпечувальних заходів.

З огляду на позицію Вищого господарського суду України, викладену в Інформаційному листі „Про деякі питання практики забезпечення позову” від 12.12.2006р. № 01-8/2776, вирішуючи питання про забезпечення позову судом мають бути враховані наступні вимоги:

- розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову;

- забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу;

- наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову;

- імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів;

- запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

В контексті зазначених роз’яснень касаційної інстанції суд вважає, що задоволення заяви про забезпечення позову відповідає вимогам адекватності і співмірності, та не порушує баланс інтересів сторін, оскільки не призводить до обмеження гарантованого ст. 55 Конституції України права Відповідача у судовому порядку захисти свої права шляхом подання відповідного позову про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Відтак, на думку суду, забезпечення позову, шляхом заборони Відповідачу вчиняти дії, спрямовані на звернення стягнення у позасудовому порядку на предмет іпотеки – цілісні майнові комплекси суспільно-торгівельних центрів, які належать Товариству з обмеженою відповідальністю „Амстор”, м. Донецьк на параві власності, розташовані за адресами: м. Донецьк, вул. Стадіонна, 3д та м. Донецьк, вул. Добровольського, 4 - є належним і адекватним забезпечувальним заходом, який створює належні умови для ефективного судового захисту прав та інтересів Позивача у разі задоволення його позовних вимог. Вказаний вид забезпечення передбачений ст. 67 Господарського процесуального кодексу України.

Крім того, при вирішенні питання щодо виду забезпечення, суд керувався позицією, сформульованою в п. 6.2. Роз’яснення ВАСУ „Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову” від 23.08.94 р. N 02-5/611, з якої вбачається підхід щодо можливості вжиття заходів відносно індивідуально визначеного майна у разі, якщо предметом спору є право щодо такого майна.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4-5, 4-7, 66, 67, 86 Господарського процесуального кодексу України, ст.ст. 3, 19 Закону України „Про виконавче провадження”,

УХВАЛИВ:

1. Заяву Позивача №3305/1 від 13.11.2008р. про забезпечення позову задовольнити у повному обсягу.

2. Вжити заходи до забезпечення позову Товариства з обмеженою відповідальністю „Амстор”, м. Донецьк до Акціонерного комерційного промислово-інвестиційного банку (Закрите акціонерне товариство) в особі філії „Головне управління Промінвестбанку в Донецькій області”, м. Донецьк про визнання відсутності права вимоги дострокового погашення кредиту і відсотків та відсутності права на звернення стягнення на предмет іпотеки у вигляді встановлення Акціонерному комерційному промислово-інвестиційному банку (Закрите акціонерне товариство) в особі філії „Головне управління Промінвестбанку в Донецькій області”, м. Донецьк (83082, м. Донецьк, пл. Радянська,1, ідентифікаційний код 09334636) заборони вчиняти дії, спрямовані на звернення стягнення у позасудовому порядку на предмет іпотеки – цілісні майнові комплекси суспільно-торгівельних центрів, які належать Товариству з обмеженою відповідальністю „Амстор”, м. Донецьк на праві власності, розташовані за адресами: м. Донецьк, вул. Стадіонна, 3д та м. Донецьк, вул. Добровольського, 4.

3. Ухвала набирає законної сили 17.07.2008р. та є виконавчим документом у розумінні ст.ст. 3, 19 Закону України „Про виконавче провадження”, який може бути пред’явлений до примусового виконання в порядку, передбаченому зазначеним Законом протягом 3 (трьох) років з наступного дня після його прийняття.

4. Умисне невиконання цієї ухвали або перешкоджання її виконанню утворює склад злочину, передбачений ст. 382 Кримінального кодексу України.

5. Ухвала може бути скасована Господарським судом Донецької області в порядку ст. 68 Господарського процесуального кодексу України, або оскаржена через Господарський суд Донецької області в апеляційному порядку протягом десяти днів або в касаційному порядку протягом одного місяця з дня її винесення.

6. Заходи забезпечення позову, запроваджені цієї ухвалою, діють до вирішення Господарським судом Донецької області питання про скасування забезпечення позову, або до скасування ухвали про забезпечення позову у встановленому законом порядку вищими судовими інстанціями.

Суддя Попков Д.О.