ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2008 р.

№ 12/76

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Головуючого

Шевчук С.Р. (доповідач)

суддів

Бернацької Ж.О.,

Воліка І.М.

розглянувши касаційну скаргу

Державного медичного і сертифікаційного центру цивільної авіації України

на постанову

Київського апеляційного господарського суду від 13.11.2007р.

у справі

№12/76 господарського суду міста Києва

за позовом

Державного медичного і сертифікаційного центру Цивільної авіації України

до

Товариства з обмеженою відповідальністю "Універсал-М"

про

стягнення 32614,48 грн.

та за зустрічним позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю "Універсал-М"

до

Державного медичного і сертифікаційного центру Цивільної авіації України

про

стягнення 13424,42 грн.

В судовому засіданні взяли участь представники:

- позивача: Сухоярська Л.М. –(дов. № 15 від 15.02.2008р.)

- відповідача: не з'явився;

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2006р. державний медичний і сертифікаційний центр Цивільної авіації України звернувся до господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю "Універсал–М" 6336,18 грн. плати за договором оренди №20 за період з лютого 2005р. по грудень 2005р., з яких 5567,05 грн. –орендна плата, 40,45 грн. інфляційні втрати, 504,57 грн. пеня, 224,11 грн. - 3% річних та неустойку у розмірі подвійної плати за користування майном після припинення договору оренди №20 за період з грудня 2005р. по грудень 2006р. в сумі 26278,30 грн.

В процесі розгляду даного спору товариство з обмеженою відповідальністю "Універсал-М" подало зустрічний позов про стягнення з державного медичного і сертифікаційного центру Цивільної авіації України боргу в сумі 7165,97 грн. та штрафні санкції в розмірі 6258,45 грн. за виконаний капітальний ремонт.

Рішенням господарського суду міста Києва від 25.07.2007р. (суддя Прокопенко Л.В.) позовні вимоги як по первісному так і по зустрічному позовах задоволені частково шляхом стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю "Універсал-М" на користь державного медичного та сертифікаційного центру Цивільної авіації України 10549,69 грн. орендної плати, 105,50 грн. державного мита і 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу та відповідно з державного медичного і сертифікаційного центру Цивільної авіації України на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Універсал-М" 7165,97 грн. понесених витрат на проведення капітального ремонту приміщення, 55,89 грн. інфляційних втрат, 190,38 грн. 3% річних, 74,12 грн. державного мита і 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу. В решті позовних вимог відмовлено.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 13.11.2007р. (головуючий Кондес Л.О., судді Куровського С.В., Михальська Ю.Б.) вказане рішення суду змінено в частині стягнення інфляційних і річних по зустрічному позові, оскільки вираховуючи період прострочення виконання грошового зобов’язання суд не врахував вимоги ст. 258 ЦК України, ст. 232 ГК України, що призвело до розрахунку 3% річних за менший період та припустився помилки при підрахунку суми інфляційних втрат. В решті рішення суду залишено без змін.

Не погоджуючись з прийнятими у справі рішеннями позивач по первісному позову звернувся до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального та процесуального права, просить їх скасувати та передати справу на новий розгляд.

В судовому засіданні 13.03.2008р. було оголошено перерву до 20.03.2008р.

В судове засідання 20.03.08 р. представники відповідача не з’явилися. Враховуючи, що про час, дату та місце судового розгляду справи сторони були повідомлені своєчасно та належним чином, Вищий господарський суд України вважає за можливе розглянути касаційну скаргу у відсутності зазначених представників.

За розпорядженням Заступника Голови Вищого господарського суду України Шульги О.Ф. від 20.03.2008 р. у справі № 12/76 змінено колегію суддів: Шевчук С.Р.–головуючий (доповідач), Бернацька Ж.О., Волік І.М.

Перевіривши доводи касаційної скарги, юридичну оцінку встановлених фактичних обставин, проаналізувавши правильність застосування господарським судом норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Вищого господарського суду України вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Попередніми судовими інстанціями встановлено, що 03.12.2003 р. між сторонами у справі укладено договір оренди нежитлового приміщення №20, відповідно до умов якого позивач передав, а відповідач прийняв у строкове платне користування нежитлове приміщення площею 77,18 м., розташоване на першому поверсі будинку стаціонару за адресою: м. Київ, вул. Волинська, 66-А, що підтверджується актом прийому-передачі від 01.02.2004 р.

Згідно розділу 3 даного договору орендна плата визначається на підставі методики розрахунку орендної плати, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України № 786 від 04.10.1995 р. і розраховується за кожний наступний місяць шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за наступний місяць і перераховується орендарем 50 % на розрахунковий рахунок орендодавця і 50 % до державного бюджету.

20.04.2004р. сторони підписали додаток №3 до договору, яким доповнили договір оренди пунктами 3.9 і 3.10, встановивши, що орендар за рахунок своїх коштів виконує капітальний ремонт приміщень в об'ємі затвердженому орендодавцем в кошторисі, а орендодавець, в свою чергу, компенсує орендарю частину коштів, що були витрачені на капітальний ремонт не беручи 50 % вартості орендної плати та вартості наданих комунальних послуг або іншим чином.

В подальшому, через непридатність для використання орендованого приміщення під офіс сторони домовились про проведення відповідачем в ньому капітального ремонту та про зарахування позивачем суму витрат на ремонт в рахунок орендної плати.

Судами встановлено, що відповідач, на виконання домовленості з орендодавцем, провів капітальний ремонт на загальну суму 48068 грн., що підтверджується підписаним сторонами актом виконаних робіт від 15.07.2004р. та встановлено рішенням господарського суду міста Києва від 25.11.2005р. у справі №14/351.

Тоді як, відповідач відмовився від зарахування відповідної суми в рахунок орендної плати, посилаючись на те, що договір укладено лише на рік і став вимагати погашення орендної плати та неустойки, що і стало причиною подання відповідних позовів у даній справі.

Проте, як встановили суди, питання строку дії договору вже було предметом розгляду у справі №14/260, в якій рішенням від 10.06.2005 р. встановлено, що строк дії договору - два роки, при цьому, постановою Вищого господарського суду України від 16.03.2006 р. у даній справі ще й конкретизовано, що початком дії договору є дата закінчення відповідачем капітального ремонту в орендованих приміщеннях, так як до проведення капітального ремонту приміщення використовувати його за призначенням було неможливо.

Отже, враховуючи, що роботи з капітального ремонту орендованого приміщення завершені 15.07.2004 р. дворічний термін дії договору закінчується 15.07.2006 р.

За таких обставин попередні судові інстанції дійшли висновку про задоволення первісного позову в частині стягнення орендної плати в сумі 10549,69 грн., яка вирахувана на підставі розрахунку відповідача, оскільки до 15.07.2006 р. відповідач як належний орендар зобов'язаний був сплачувати орендну плату згідно договору, що ним не заперечується, так як відповідач визнав позовні вимоги в цьому розмірі.

Також суди визначили необхідність стягнення з ТОВ "Універсал-М" штрафних санкцій за невиконання зобов'язань по сплаті орендної плати, виходячи з зазначеного розміру основного боргу. Однак, оскільки відповідач відповідний розрахунок штрафних санкцій не надав, а суд не має змоги провести його самостійно, так як орендні платежі є періодичними і мають бути нараховані окремо за кожен період в цій частині вимоги залишили без розгляду на підставі п. 5 ч. 1 ст. 81 ПІК України.

В частині вимог державного медичного і сертифікаційного центру Цивільної авіації України про стягнення 26278,30 грн. неустойки у розмірі подвійної плати за користування майном після припинення договору оренди за період з грудня 2005р. по грудень 2006р. відмовлено, оскільки строк дії договору встановлено до 15.07.2006р., про що зазначено вище, а рішенням господарського суду міста Києва від 16.10.2006 р. у справі № 36/382 встановлено, що 30.08.2006 р. за актом приймання-передачі приміщень позивач прийняв, а відповідач передав приміщення площею 55,72 кв. м та ключі від орендованого приміщення. Таким чином, з 30.08.2006 р. відповідач не мав доступу до приміщення площею 55.72 кв. м., а тому не міг користуватися ним.

Стосовно решти приміщень площею 21,46 кв. м. на які посилався позивач по первісному позову, то як зазначили суди, він не надав доказів того, що відповідачем вони фактично займалися. Тоді як, обов'язок доведення факту перебування відповідача у орендованому приміщенні згідно ст. 33 ГПК України покладено на позивача, тому враховуючи відсутність таких доказів суди дійшли висновку про недоведеність вимог в цій частині.

Щодо зустрічних вимог товариства з обмеженою відповідальністю "Універсал-М" , то вони задоволені в частині стягнення 7165,97 грн. витрат здійснених на капітальний ремонт, які підтверджені актом виконаних робіт від 15.07.2004р. та рішенням господарського суду міста Києва від 25.11.2005р. у справі №14/351. Зокрема, цим рішенням суду встановлено законність права відповідача на відшкодування вартості ремонту в розмірі 48068 грн., тобто з врахуванням 7165,97 грн., хоча стягнуто в цій справі було лише 40902,03 грн.

Також попередні судові інстанції дійшли висновку про законність вимог товариства з обмеженою відповідальністю "Виробниче підприємство "Універсал-М" в частині стягнення інфляційних втрат та 3% річних, які передбачені ст. 625 ЦК України.

З огляду на вищевикладене та враховуючи часткове задоволення обох позовів, місцевий господарський суд, з яким погодився і суд апеляційної інстанції, дійшов висновку про можливість зарахування зустрічних однорідних вимог в порядку ст. 601 ЦК України в розмірі 7165,97 грн.

Колегія суддів Вищого господарського суду України вважає, що вказані висновки попередніх судових інстанцій зроблені з дотриманням вимог ст. ст. 43, 47, 43, 84, 107 ГПК України щодо повного і всебічного встановлення усіх обставин справи та правильного застосування законодавства під час розгляду справи.

Посилання скаржника на порушення вимог ст. 55 ГПК України щодо порядку визначення ціни позову не може бути взято до уваги, оскільки відповідно до даної статті в разі невірного визначення ціни позову позивачем вона визначається суддею, що і було зроблено місцевим господарським судом.

Також є безпідставним посилання скаржника на не повернення частини орендованого приміщення після закінчення строку дії договору, оскільки судами встановлено, що ключі від орендованого приміщення були здані орендодавцю (скаржнику) 30.08.2006р., а тому орендар не міг використовувати це приміщення. При цьому, будь-яких доказів наявності інших можливостей доступу до цього приміщення після повернення ключів скаржник не надав.

Щодо інших доводів касаційної скарги, то вони не спростовують вказаних висновків суду, та, крім того, пов'язані з переоцінкою доказів, що виходить за межі повноважень касаційної інстанції.

З огляду на викладене та враховуючи, що в силу вимог ст. 1117 ГПК України, касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти їх, колегія суддів Вищого господарського суду України не вбачає підстав для скасування прийнятих у справі рішень, які відповідають матеріалам справи та чинному законодавству.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119- 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України.

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу державного медичного і сертифікаційного центру Цивільної авіації України залишити без задоволення, а постанову Київського апеляційного господарського суду від 13.11.2007 у справі № 12/76 залишити без змін.

Головуючий                                                              Шевчук С.Р.

С у д д я                                                                                Бернацька Ж.О.

С у д д я                                Волік І.М.