СУД
РІШЕННЯ

Іменем
України

06.10.2008

Справа №2-22/6185-2008

06 жовтня 2008 року                     Справа №2-22/6185-2008

За позовом           ОСОБА_1, смт. Чорноморське

до

про

за позовом третьої особи , яка
заявляє самостійні вимоги на предмет спору

до           Товариства з обмеженою
відповідальністю «Чорноморське районне підприємство матеріально-технічного
забезпечення» смт. Чорноморське

визнання недійсним рішення

Голови загальних зборів ТОВ
«Чорноморське районне підприємство матеріально-технічного забезпечення»  ОСОБА_2, смт. Чорноморське

ОСОБА_1, смт. Чорноморське

про            визнання дійсним рішення загальних
зборів

Суддя: Калініченко А.А.

Представники сторін:

позивача :          ОСОБА_3, дов. у справі, паспорт ЕЕ
382821

відповідача:          Малахов П.В., дов. б/н від 11.10.07,
паспорт ЕЕ 908201

третя особа:          не з'явився.

ОСОБА_1 звернувся до Чорноморського
районного суду АР Крим із позовом до Голови загальних зборів ОСОБА_2 про
визнання недійсним протоколу загальних зборів учасників ТОВ «Чорноморське
районне підприємство матеріально-технічного забезпечення» від 17.07.2004 по
всіх питаннях, включених до порядку денного. В обґрунтування своїх вимог
позивач посилався на те, що на загальних зборах ТОВ «Чорноморське районне
підприємство матеріально-технічного забезпечення» 17.07.2004 був відсутній
кворум, у зв'язку з тим, що довіреності, що були видані учасниками товариства
для участі у загальних зборах, були оформлені неналежним чином.

ОСОБА_2 подано зустрічну позовну
заяву до ОСОБА_1 про визнання дійсним рішення загальних зборів ТОВ
«Чорноморське районне підприємство матеріально-технічного забезпечення»
оформленого протоколом №5 від 17.07.2004 року. Позовні вимоги обґрунтовані
посиланням на факт дотримання норм законодавства під час проведення загальних
зборів, а також на наявність кворуму, оскільки у загальних зборах брали участь
4 особи, яким належало 60,83 % голосів.

Рішенням Чорноморського районного
суду АР Крим від 15.04.2005 року визнаний недійсним протокол загальних зборів
учасників ТОВ «Чорноморське районне підприємство матеріально-технічного забезпечення»
від 17.07.2004 року, у задоволені зустрічного позову ОСОБА_2 відмовлено.

Рішенням Апеляційного суду АР Крим
від 22.05.2006 рішення Чорноморського районного суду АР Крим скасовано,
ухвалене нове рішення, яким відмовлено ОСОБА_1 у задоволенні позову. Зустрічні
позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено, визнані загальні збори учасників ТОВ
«Чорноморське районне підприємство матеріально-технічного забезпечення», які
відбулись 17.07.2004 під головуванням ОСОБА_2 дійсними.

Постановою Вищого господарського
суду України від 09 квітня 2008 року рішення Чорноморського районного суду АР
Крим від 15.04.2005 та рішення Апеляційного суду АР Крим від 22.05.06 у справі
№2-176/05 скасовано, а справу передано на новий розгляд до Господарського суду
АР Крим.

У судовому засідання 08.09.08
представником позивача заявлене клопотання про заміну відповідача - ОСОБА_2 на
належного - ТОВ «Чорноморське районне підприємство матеріально-технічного
забезпечення», яке задоволено судом. Крім того, позивачем доповнені та уточнені
позовні вимоги. Відповідно до уточнених позовних вимог, ОСОБА_1 вимагав визнати
недійсним рішення загальних зборів учасників - засновників ТОВ «Чорноморське
районне підприємство матеріально-технічного забезпечення», викладені у
протоколі загальних зборів №5 від 17.07.2004. ОСОБА_2 залучено до участі у
справі в якості третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору.

В судовому засіданні  06.10.2008 позивач наполягав на задоволені
позовних вимог, посилаючись на порушення порядку проведення загальних зборів
стосовно визначення порядку денного, повідомлення учасників та визначення
кворуму. Представник позивача проти задоволення позовних вимог заперечував,
посилаючись на дотримання вимог статуту товариства та чинного законодавства під
час проведення загальних зборів, а також на те, що відсутні докази того, що
ОСОБА_1 є учасником ТОВ «Чорноморське районне підприємство
матеріально-технічного забезпечення», а також неможливо визначити обсяг
належних йому корпоративних прав.

Розглянувши матеріали справи,
дослідивши представлені докази, суд

встановив:

17 липня 2004 року проведені
загальні збори учасників ТОВ «Чорноморське районне підприємство
матеріально-технічного забезпечення», результати яких відображені у протоколі
№5, підписаним головою зборів учасників ОСОБА_2 та секретарем ОСОБА_4 (т.1,
а.с. 108).

На думку позивача - ОСОБА_1 ці
загальні збори проведені з грубішим порушенням передбачено законом та статутом
процедури їх скликання та проведення, що призвело у подальшому до порушення
прав та законних інтересів засновників, зокрема:

учасники товариства не були
сповіщені про проведення загальних зборів жодним чином;

прийняті рішення по питаннях, які
не були включені до порядку денного;

на загальних зборах учасників був
відсутній передбачений статтею 61 Закону України «Про господарські товариства»
кворум, у зв'язку з тим, що довіреності, що були видані особам, які брали
участь у заборах, а також договори дарування часток у статутному капіталі
товариства є нікчемними, оскільки не дотримано їх нотаріальної форми та порушено
переважне право інших учасників на придбання часток.

Факт відсутності кворуму
відображено у протоколі №4 від 17.07.2004, складеним та підписаним членами
мандатної комісії (т.1, а.с. 126).

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників сторін, господарський суд не знаходить
підстав для задоволення позову ОСОБА_1 до ТОВ «Чорноморське районне
підприємство матеріально-технічного забезпечення» виходячи з наступного.

Відповідно до статті 60 Закону
України «Про господарські товариства» загальні збори учасників вважаються
повноважними, якщо на них присутні учасники (представники учасників), що
володіють у сукупності більш як 60 відсотками голосів. Брати участь у зборах з
правом дорадчого голосу можуть члени виконавчих органів, які не є учасниками
товариства. Учасники зборів, які беруть участь у зборах, реєструються з
зазначенням кількості голосів, яку має кожний учасник. Цей перелік підписується
головою та секретарем зборів. Голова зборів товариства організує ведення
протоколу. Книга протоколів має бути у будь-який час надана учасникам
товариства. На їх вимогу повинні видаватися засвідчені витяги з книги
протоколів.

Згідно з положенням статті 61
Закону України «Про господарські товариства» загальні збори учасників
товариства з обмеженою відповідальністю скликаються не рідше двох разів на рік,
якщо інше не передбачено установчими документами. Позачергові загальні збори
учасників скликаються головою товариства при наявності обставин, зазначених в
установчих документах, у разі неплатоспроможності товариства, а також у
будь-якому іншому випадку, якщо цього потребують інтереси товариства в цілому,
зокрема, якщо виникає загроза значного скорочення статутного (складеного)
капіталу. Загальні збори учасників товариства повинні скликатися також на вимогу
виконавчого органу. Учасники товариства, що володіють у сукупності більш як 20
відсотками голосів, мають право вимагати скликання позачергових загальних
зборів учасників у будь-який час і з будь-якого приводу, що стосується
діяльності товариства. Якщо протягом 25 днів голова товариства не виконав
зазначеної вимоги, вони вправі самі скликати загальні збори учасників. Про
проведення загальних зборів товариства учасники повідомляються передбаченим
статутом способом з зазначенням часу і місця проведення зборів та порядку
денного. Повідомлення повинно бути зроблено не менш як за 30 днів до скликання
загальних зборів. Будь-хто з учасників товариства вправі вимагати розгляду
питання на загальних зборах учасників за умови, що воно було ним поставлено не
пізніш як за 25 днів до початку зборів. Не пізніш як за 7 днів до скликання
загальних зборів учасникам товариства повинна бути надана можливість
ознайомитися з документами, внесеними до порядку денного зборів. З питань, не
включених до порядку денного, рішення можуть прийматися тільки за згодою всіх
учасників, присутніх на зборах.

Згідно з пунктом 8.5 статуту ТОВ
«Чорноморське районне підприємство матеріально-технічного забезпечення» про
проведення загальних зборів учасники повідомляють шляхом повідомлення у газеті
за 30 днів до скликання загальних зборів, в якому зазначається час, місце
проведення зборів та порядок денний. З питань, не включених в порядок денний,
рішення можуть прийматись тільки за згодою всіх учасників, присутніх на зборах.

Як вбачається з матеріалів справи,
оголошення про проведення загальних зборів учасників було надруковано в газеті
«Чорноморські відомості» (т.1, а.с. 169 - 176), протокол реєстраційної комісії
від 17.07.2004 року (т.1, а.с. 35) свідчить про те, що реєстраційною комісією у
складі ОСОБА_4 та ОСОБА_2 зафіксована участь у загальних зборах учасників
товариства та їх представників із сукупною кількістю голосів 60,83% від
загальної кількості голосів учасників.

Результати проведення загальних
зборів з рішеннями з кожного з розглянутих на них питань відображені у
протоколі №5, який підписаний головою зборів учасників ОСОБА_2 та секретарем
ОСОБА_4 З протоколу вбачається, що відповідно до вимог пункту 8.5 статуту
товариства рішення з питань, не включених до порядку денного приймались за згодою
всіх учасників, присутніх на зборах.

Суд не може погодитись з доводами
позивача про відсутність кворуму на загальних зборах учасників ТОВ
«Чорноморське районне підприємство матеріально-технічного забезпечення» з
наступних підстав.

Відповідно до статті 37 Закону
України «Про нотаріат» у населених пунктах, де немає державних нотаріусів,
посадові особи виконавчих комітетів сільських, селищних, міських Рад народних
депутатів вчиняють такі нотаріальні дії:
1) вживають заходів до охорони спадкового майна; 2) накладають та
знімають заборону відчуження жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку,
гаража, земельної ділянки, іншого нерухомого майна. У населених пунктах, де
немає нотаріусів, посадові особи виконавчих комітетів сільських, селищних,
міських Рад народних депутатів, окрім дій, передбачених у частині першій цієї
статті, вчиняють також такі нотаріальні дії: 1) посвідчують заповіти; 2)
посвідчують доручення; 3) засвідчують вірність копій документів і виписок з
них; 4) засвідчують справжність підпису на документах.

Відповідно до статті 40 Закону
України «Про нотаріат» до нотаріально посвідчених документів прирівнюються:

заповіти громадян, які перебувають
на лікуванні в лікарнях, інших стаціонарних лікувально-профілактичних закладах,
санаторіях або проживають у будинках для престарілих та інвалідів, посвідчені
головними лікарями, їх заступниками по медичній частині або черговими лікарями
цих лікарень, лікувальних закладів, санаторіїв, а також директорами і головними
лікарями зазначених будинків для престарілих та інвалідів;

заповіти громадян, які перебувають
під час плавання на морських суднах або суднах внутрішнього плавання, що
плавають під прапором України, посвідчені капітанами цих суден;

заповіти громадян, які перебувають
у розвідувальних, арктичних та інших подібних до них експедиціях, посвідчені
начальниками цих експедицій;

заповіти та доручення
військовослужбовців та інших осіб, які перебувають на лікуванні в госпіталях,
санаторіях та інших військово-лікувальних закладах, посвідчені начальниками, їх
заступниками по медичній частині, старшими і черговими лікарями цих госпіталів,
санаторіїв та інших військово-лікувальних закладів;

заповіти та доручення
військовослужбовців, а в пунктах дислокації військових частин, з'єднань,
установ і військово-навчальних закладів, де немає державних нотаріальних
контор, приватних нотаріусів, посадових осіб та органів, що вчиняють
нотаріальні дії, - також заповіти та доручення робітників і службовців, членів
їх сімей і членів сімей військовослужбовців, посвідчені командирами
(начальниками) цих частин, з'єднань, установ і закладів;

заповіти та доручення осіб, які
перебувають у місцях позбавлення волі, посвідчені начальниками місць
позбавлення волі.

Крім того, згідно з положеннями
статей 244, 245  ЦК України довіреністю є
письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва
перед третіми особами. Довіреність на вчинення правочину представником може
бути надана особою, яку представляють (довірителем), безпосередньо третій
особі. Форма довіреності повинна відповідати формі, в якій відповідно до закону
має вчинятися правочин.

Статтею 209 ЦК України передбачено,
що правочин, який вчинений у письмовій формі, підлягає нотаріальному
посвідченню лише у випадках, встановлених законом або домовленістю сторін.

Видача довіреностей на участь у
загальних зборах учасників є правочином у розумінні статті 202 ЦК України,
однак чинним цивільним та господарським законодавством, в тому числі Законом
України «Про господарські товариства» не передбачена необхідність нотаріального
посвідчення таких довіреностей, тому посилання представника позивача на їх
нікчемність є необґрунтованою. Крім того, як вбачається з матеріалів справи (т.
1, а.с. 32 - 84) підписи осіб, які видавали довіреності, посвідчені посадовими
особами виконавчих комітетів відповідних селищних рад, а також іншими
посадовими особами, яким відповідно до положень статей 37, 40 Закону України
«Про нотаріат» надані повноваження на посвідчення довіреностей.

Суд не може погодитись з доводами
позивача про те, що деякі довіреності, а саме - від ОСОБА_5 (т.1, а.с. 37, 44,
45, 47, 58, 69 ), ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 є нікчемними у
зв'язку тим, що на них не зазначено дати видачі довіреностей.

Згідно з положеннями ч. 3 статті
237 ЦК України довіреність, у якій не вказана дата її вчинення, є нікчемною. Ця
правова норма закріплена з метою з метою створення правової визначеності
моменту виникнення повноважень на вчинення юридичних дій.

Однак слід враховувати, що на
кожній із зазначених довіреностей чітко вказана дата посвідчення підпису
відповідною посадовою особою.

В той же час, відповідно до п. 13
Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій посадовими особами виконавчих
комітетів сільських, селищних, міських Рад народних депутатів України, затвердженої
наказом Міністерства юстиції України №22/5 від 25 серпня 1994 року нотаріально
посвідчувані заповіти, довіреності, заяви та інші документи підписуються у
присутності посадової особи виконавчого комітету, яка вчиняє нотаріальну дію.
Якщо заповіт, довіреність, заява чи інший документ підписано за відсутності цих
посадових осіб, громадянин повинен особисто підтвердити, що документ підписаний
ним. Аналогічні положення містить п. 7 Порядку посвідчення заповітів і
доручень,              прирівнюваних до
нотаріально посвідчених, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України
№419 від 15.06.1994 року.

Отже, з урахуванням вищезазначених
правових норм можна чітко визначити момент видачі довіреності виходячи з
моменту вчинення посадовою особою посвідчувального напису на нєї, а тому ці
довіреності не можна вважати нікчемними.

Також, відсутні правові підстави
вважати, що договори дарування корпоративних прав (т.1, а.с. 97 - 106) такими,
що не створюють правових наслідків, з огляду на презумпцію дійсності правочину,
закріплену у статті 204 ЦК України та з урахуванням того, що вони не порушують
переважного права інших учасників товариства на придбання частки у статутному
капіталі (стаття 147 ЦК України, стаття 53 Закону України «Про господарські
товариства»), оскільки це право може бути реалізовано лише у випадку продажу
корпоративних прав.

Крім того, стосовно позовних вимог
ОСОБА_1 господарський суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 116 ЦК України
учасники господарського товариства мають право у порядку, встановленому
установчим документом товариства та законом: 1) брати участь в управлінні
товариством у порядку, визначеному в установчому документі, крім випадків,
встановлених законом; 2) брати участь у розподілі прибутку товариства і
одержувати його частину (дивіденди); 3) вийти у встановленому порядку з
товариства; 4) здійснити відчуження часток у статутному (складеному) капіталі
товариства, цінних паперів, що засвідчують участь у товаристві, у порядку,
встановленому законом; 5) одержувати інформацію про діяльність товариства у
порядку, встановленому установчим документом.

Згідно з положеннями статті 16 ЦК
України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого
немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до статті 1 Господарського
процесуального кодексу України підприємства, установи, організації, інші
юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють
підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому
порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства
та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з
встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або
оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття
передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Отже, як вбачається з
вищезазначених правових норм, передумовою задоволення заявлених у
господарському судочинстві позовних вимог є: наявність суб'єктивного права або
законного інтересу, належність цього права або інтересу позивачеві,
встановлення факту порушення права або законного інтересу з боку відповідача.

Відповідно до статті 51 Закону
України «Про господарські товариства» установчі документи товариства з обмеженою
відповідальністю, крім відомостей, зазначених у статті 4 цього Закону, повинні
містити відомості про розмір часток кожного з учасників, розмір, склад та
порядок внесення ними вкладів.

Згідно з положеннями частини 2
статті 142 ЦК України єдиним установчим документом товариства з обмеженою
відповідальністю є статут товариства.

Відповідно до статті 52 Закону
України «Про господарські товариства» учаснику товариства з обмеженою
відповідальністю, який повністю вніс свій вклад, видається свідоцтво товариства.

Рішенням Господарського суду АР
Крим від 25.01.2007 у справі №2-27/1211-2007 за позовом Прокурора
Чорноморського району АР Крим в інтересах держави в особі Чорноморської
районної державної адміністрації до ТОВ «Чорноморське районне підприємство
матеріально-технічного забезпечення» про скасування державної реєстрації
юридичної особи визнано недійсним статут ТОВ «Чорноморське районне підприємство
матеріально-технічного забезпечення», визнано недійсним запис про проведення
державної реєстрації відповідача, припинено відповідача як юридичну особу у
зв'язку з тим, що у статуті товариства відсутні обов'язкові для його змісту
відомості - стосовно учасників товариства та розміру їх часток у статутному
капіталі. Як вбачається з копії статуту відповідача, який знаходиться в
матеріалах справи, в ньому розмір часток учасників товариства не визначено,
також позивачем не надано суду свідоцтва товариства про внесення вкладу до
статутного капіталу.

За таким умов відсутні достатні
докази того, що ОСОБА_1 є учасником ТОВ «Чорноморське районне підприємство
матеріально-технічного забезпечення», має корпоративні права по відношенню до
цього товариства, а також неможливо визначити обсяг цих прав.

Крім того, господарський суд
звертає увагу на те, що відповідно до положень чинного законодавства існує
презумпція правомірності та законності рішення органу господарського
товариства, доки інше не буде доведено у судому порядку.

Так, в Узагальненні практики
розгляду судами корпоративних спорів (лист Верховного Суду України від 01.08.2007,
опубліковано: Вісник Верховного Суду України - 2008 рік, №2, 3) Верховний Суд
України звертає увагу на те, що господарським судам слід мати на увазі, що
рішення загальних зборів та інших органів управління господарського товариства,
які є за своєю правовою природою актами, є дійсними, якщо у судовому порядку не
буде встановлено інше, тобто існує презумпція легітимності рішень відповідних
органів управління. При вирішенні питання про недійсність рішень загальних
зборів у зв'язку з іншими порушеннями, допущеними під час скликання та
проведення загальних зборів, господарський суд повинен оцінити, наскільки ці
порушення могли вплинути на прийняття загальними зборами відповідного рішення.
Господарські суди мають враховувати, що для визнання недійсними рішення
загальних зборів товариства обов'язково необхідно встановити факт порушення цим
рішенням прав та законних інтересів учасника (акціонера) товариства. Якщо за
результатами розгляду справи факту такого порушення не встановлено, у
господарського суду відсутні підстави для задоволення позову.

Аналогічно, відповідного до
положень пункту 2.3 рекомендацій президії Вищого господарського суду України
№04-5/14 від 28.12.2007 року «Про практику застосування законодавства у
розгляді справ, що виникають з корпоративних відносин» господарські суди мають
враховувати, що закон виходить з презумпції легітимності рішень органів
управління господарського товариства, тобто відповідні рішення вважаються
такими, що відповідають законові, якщо судом не буде встановлено інше. У разі
заявлення вимог про визнання рішень загальних зборів або інших органів дійсними
такі вимоги задоволенню не підлягають.

Також, Верховний Суд України
звертає увагу на те, що під час розгляду позовних вимог про визнання недійсним
рішення загальних зборів господарські суди повинні дослідити та врахувати
питання про те, чи могла відсутність позивача як суб'єкта корпоративних прав
істотно вплинути на рішення загальних зборів учасників. Така позиція
відображені у постановах Верховного Суду України від 17.10.2006 у справі
№48/211, від 02.10.2007 у справі №39/217.

Враховуючі те, що кількість
голосів, яка належить ОСОБА_1, за його твердженням, складає 0,7% від загальної
кількості голосів, те, що згідно з положеннями протоколу №5 від 17.07.2004
голосування за всіма питаннями відбувалось одноголосно особами, яким належало
60,83% голосів від загальної кількості, а також те, що відсутні належні докази
про участь ОСОБА_1 у ТОВ «Чорноморське районне підприємство
матеріально-технічного забезпечення» та обсяг корпоративних прав, що належать
позивачу, господарський суд не знаходить підстав для задоволення позову ОСОБА_1
до ТОВ «Чорноморське районне підприємство матеріально-технічного забезпечення».

Стосовно позовних вимог ОСОБА_2 до
ОСОБА_1 про визнання дійсним рішення загальних зборів ТОВ «Чорноморське районне
підприємство матеріально-технічного забезпечення» оформленого протоколом №5 від
17.07.2004 суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 16 ЦК України
кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового
або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів
можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення
дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5)
примусове виконання обов'язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення
правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування
майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання
незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади
Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових
і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом,
що встановлений договором або законом.

Визнання дійсним рішення загальних
зборів учасників господарського товариства не передбачено чинним законодавством
як спосіб захисту корпоративних прав учасника, крім того, як вже зазначалось
вище, діє презумпція законності та дійсності рішення органу господарського товариства,
доки у судовому порядку не буде встановлено інше. Крім того, позовні вимоги
заявлені до неналежного відповідача, адже спірне рішення було прийнято
загальними зборами ТОВ «Чорноморське районне підприємство
матеріально-технічного забезпечення».

За таким умов позовні вимоги
ОСОБА_2 до ОСОБА_1 також не підлягають задоволенню.

У судовому засіданні, яке відбулось
06.10.2008 року оголошено вступну та резолютивну частини рішення. Повний текст
рішення оформлено та підписано 13.10.2008
року.

На підставі викладеного, керуючись
ст. 82-84 Господарського процесуального Кодексу України, суд

вирішив:

1. У позові ОСОБА_1 до ТОВ
«Чорноморське районне підприємство матеріально-технічного забезпечення» про
визнання недійсним рішень загальних зборів учасників - засновників ТОВ
«Чорноморське районне підприємство матеріально-технічного забезпечення»,
викладених у протоколі загальних зборів №5 від 17.07.2004 відмовити.

2. У позові ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про
визнання дійсним рішення загальних зборів ТОВ «Чорноморське районне
підприємство матеріально-технічного забезпечення» оформленого протоколом № 5
від 17.07.2004 року відмовити.

16:58 18.10.2008

06 жовтня 2008 року                     Справа №2-22/6185-2008

За позовом           ОСОБА_1, смт. Чорноморське

до

про

за позовом третьої особи , яка
заявляє самостійні вимоги на предмет спору

до           Товариства з обмеженою
відповідальністю «Чорноморське районне підприємство матеріально-технічного
забезпечення» смт. Чорноморське

визнання недійсним рішення

Голови загальних зборів ТОВ
«Чорноморське районне підприємство матеріально-технічного забезпечення»  ОСОБА_2, смт. Чорноморське

ОСОБА_1, смт. Чорноморське

про            визнання дійсним рішення загальних
зборів

Суддя: Калініченко А.А.

Представники сторін:

позивача :          ОСОБА_3, дов. у справі, паспорт ЕЕ
382821

відповідача:          Малахов П.В., дов. б/н від 11.10.07,
паспорт ЕЕ 908201

третя особа:          не з'явився.

ОСОБА_1 звернувся до Чорноморського
районного суду АР Крим із позовом до Голови загальних зборів ОСОБА_2 про
визнання недійсним протоколу загальних зборів учасників ТОВ «Чорноморське
районне підприємство матеріально-технічного забезпечення» від 17.07.2004 по
всіх питаннях, включених до порядку денного. В обґрунтування своїх вимог
позивач посилався на те, що на загальних зборах ТОВ «Чорноморське районне
підприємство матеріально-технічного забезпечення» 17.07.2004 був відсутній
кворум, у зв'язку з тим, що довіреності, що були видані учасниками товариства
для участі у загальних зборах, були оформлені неналежним чином.

ОСОБА_2 подано зустрічну позовну
заяву до ОСОБА_1 про визнання дійсним рішення загальних зборів ТОВ
«Чорноморське районне підприємство матеріально-технічного забезпечення»
оформленого протоколом №5 від 17.07.2004 року. Позовні вимоги обґрунтовані
посиланням на факт дотримання норм законодавства під час проведення загальних
зборів, а також на наявність кворуму, оскільки у загальних зборах брали участь
4 особи, яким належало 60,83 % голосів.

Рішенням Чорноморського районного
суду АР Крим від 15.04.2005 року визнаний недійсним протокол загальних зборів
учасників ТОВ «Чорноморське районне підприємство матеріально-технічного
забезпечення» від 17.07.2004 року, у задоволені зустрічного позову ОСОБА_2
відмовлено.

Рішенням Апеляційного суду АР Крим
від 22.05.2006 рішення Чорноморського районного суду АР Крим скасовано,
ухвалене нове рішення, яким відмовлено ОСОБА_1 у задоволенні позову. Зустрічні
позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено, визнані загальні збори учасників ТОВ
«Чорноморське районне підприємство матеріально-технічного забезпечення», які
відбулись 17.07.2004 під головуванням ОСОБА_2 дійсними.

Постановою Вищого господарського
суду України від 09 квітня 2008 року рішення Чорноморського районного суду АР
Крим від 15.04.2005 та рішення Апеляційного суду АР Крим від 22.05.06 у справі
№2-176/05 скасовано, а справу передано на новий розгляд до Господарського суду
АР Крим.

У судовому засідання 08.09.08
представником позивача заявлене клопотання про заміну відповідача - ОСОБА_2 на
належного - ТОВ «Чорноморське районне підприємство матеріально-технічного
забезпечення», яке задоволено судом. Крім того, позивачем доповнені та уточнені
позовні вимоги. Відповідно до уточнених позовних вимог, ОСОБА_1 вимагав визнати
недійсним рішення загальних зборів учасників - засновників ТОВ «Чорноморське
районне підприємство матеріально-технічного забезпечення», викладені у
протоколі загальних зборів №5 від 17.07.2004. ОСОБА_2 залучено до участі у
справі в якості третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору.

В судовому засіданні  06.10.2008 позивач наполягав на задоволені
позовних вимог, посилаючись на порушення порядку проведення загальних зборів
стосовно визначення порядку денного, повідомлення учасників та визначення кворуму.
Представник позивача проти задоволення позовних вимог заперечував, посилаючись
на дотримання вимог статуту товариства та чинного законодавства під час
проведення загальних зборів, а також на те, що відсутні докази того, що ОСОБА_1
є учасником ТОВ «Чорноморське районне підприємство матеріально-технічного
забезпечення», а також неможливо визначити обсяг належних йому корпоративних
прав.

Розглянувши матеріали справи,
дослідивши представлені докази, суд

встановив:

17 липня 2004 року проведені
загальні збори учасників ТОВ «Чорноморське районне підприємство
матеріально-технічного забезпечення», результати яких відображені у протоколі
№5, підписаним головою зборів учасників ОСОБА_2 та секретарем ОСОБА_4 (т.1,
а.с. 108).

На думку позивача - ОСОБА_1 ці
загальні збори проведені з грубішим порушенням передбачено законом та статутом
процедури їх скликання та проведення, що призвело у подальшому до порушення
прав та законних інтересів засновників, зокрема:

учасники товариства не були
сповіщені про проведення загальних зборів жодним чином;

прийняті рішення по питаннях, які
не були включені до порядку денного;

на загальних зборах учасників був
відсутній передбачений статтею 61 Закону України «Про господарські товариства»
кворум, у зв'язку з тим, що довіреності, що були видані особам, які брали
участь у заборах, а також договори дарування часток у статутному капіталі
товариства є нікчемними, оскільки не дотримано їх нотаріальної форми та
порушено переважне право інших учасників на придбання часток.

Факт відсутності кворуму
відображено у протоколі №4 від 17.07.2004, складеним та підписаним членами
мандатної комісії (т.1, а.с. 126).

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників сторін, господарський суд не знаходить
підстав для задоволення позову ОСОБА_1 до ТОВ «Чорноморське районне
підприємство матеріально-технічного забезпечення» виходячи з наступного.

Відповідно до статті 60 Закону
України «Про господарські товариства» загальні збори учасників вважаються
повноважними, якщо на них присутні учасники (представники учасників), що
володіють у сукупності більш як 60 відсотками голосів. Брати участь у зборах з
правом дорадчого голосу можуть члени виконавчих органів, які не є учасниками
товариства. Учасники зборів, які беруть участь у зборах, реєструються з зазначенням
кількості голосів, яку має кожний учасник. Цей перелік підписується головою та
секретарем зборів. Голова зборів товариства організує ведення протоколу. Книга
протоколів має бути у будь-який час надана учасникам товариства. На їх вимогу
повинні видаватися засвідчені витяги з книги протоколів.

Згідно з положенням статті 61
Закону України «Про господарські товариства» загальні збори учасників
товариства з обмеженою відповідальністю скликаються не рідше двох разів на рік,
якщо інше не передбачено установчими документами. Позачергові загальні збори
учасників скликаються головою товариства при наявності обставин, зазначених в
установчих документах, у разі неплатоспроможності товариства, а також у
будь-якому іншому випадку, якщо цього потребують інтереси товариства в цілому,
зокрема, якщо виникає загроза значного скорочення статутного (складеного)
капіталу. Загальні збори учасників товариства повинні скликатися також на
вимогу виконавчого органу. Учасники товариства, що володіють у сукупності більш
як 20 відсотками голосів, мають право вимагати скликання позачергових загальних
зборів учасників у будь-який час і з будь-якого приводу, що стосується
діяльності товариства. Якщо протягом 25 днів голова товариства не виконав
зазначеної вимоги, вони вправі самі скликати загальні збори учасників. Про
проведення загальних зборів товариства учасники повідомляються передбаченим
статутом способом з зазначенням часу і місця проведення зборів та порядку
денного. Повідомлення повинно бути зроблено не менш як за 30 днів до скликання
загальних зборів. Будь-хто з учасників товариства вправі вимагати розгляду
питання на загальних зборах учасників за умови, що воно було ним поставлено не
пізніш як за 25 днів до початку зборів. Не пізніш як за 7 днів до скликання
загальних зборів учасникам товариства повинна бути надана можливість
ознайомитися з документами, внесеними до порядку денного зборів. З питань, не
включених до порядку денного, рішення можуть прийматися тільки за згодою всіх
учасників, присутніх на зборах.

Згідно з пунктом 8.5 статуту ТОВ
«Чорноморське районне підприємство матеріально-технічного забезпечення» про
проведення загальних зборів учасники повідомляють шляхом повідомлення у газеті
за 30 днів до скликання загальних зборів, в якому зазначається час, місце проведення
зборів та порядок денний. З питань, не включених в порядок денний, рішення
можуть прийматись тільки за згодою всіх учасників, присутніх на зборах.

Як вбачається з матеріалів справи,
оголошення про проведення загальних зборів учасників було надруковано в газеті
«Чорноморські відомості» (т.1, а.с. 169 - 176), протокол реєстраційної комісії
від 17.07.2004 року (т.1, а.с. 35) свідчить про те, що реєстраційною комісією у
складі ОСОБА_4 та ОСОБА_2 зафіксована участь у загальних зборах учасників
товариства та їх представників із сукупною кількістю голосів 60,83% від
загальної кількості голосів учасників.

Результати проведення загальних
зборів з рішеннями з кожного з розглянутих на них питань відображені у
протоколі №5, який підписаний головою зборів учасників ОСОБА_2 та секретарем
ОСОБА_4 З протоколу вбачається, що відповідно до вимог пункту 8.5 статуту
товариства рішення з питань, не включених до порядку денного приймались за
згодою всіх учасників, присутніх на зборах.

Суд не може погодитись з доводами
позивача про відсутність кворуму на загальних зборах учасників ТОВ
«Чорноморське районне підприємство матеріально-технічного забезпечення» з
наступних підстав.

Відповідно до статті 37 Закону
України «Про нотаріат» у населених пунктах, де немає державних нотаріусів,
посадові особи виконавчих комітетів сільських, селищних, міських Рад народних
депутатів вчиняють такі нотаріальні дії:
1) вживають заходів до охорони спадкового майна; 2) накладають та
знімають заборону відчуження жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку,
гаража, земельної ділянки, іншого нерухомого майна. У населених пунктах, де
немає нотаріусів, посадові особи виконавчих комітетів сільських, селищних,
міських Рад народних депутатів, окрім дій, передбачених у частині першій цієї
статті, вчиняють також такі нотаріальні дії: 1) посвідчують заповіти; 2)
посвідчують доручення; 3) засвідчують вірність копій документів і виписок з
них; 4) засвідчують справжність підпису на документах.

Відповідно до статті 40 Закону
України «Про нотаріат» до нотаріально посвідчених документів прирівнюються:

заповіти громадян, які перебувають
на лікуванні в лікарнях, інших стаціонарних лікувально-профілактичних закладах,
санаторіях або проживають у будинках для престарілих та інвалідів, посвідчені
головними лікарями, їх заступниками по медичній частині або черговими лікарями
цих лікарень, лікувальних закладів, санаторіїв, а також директорами і головними
лікарями зазначених будинків для престарілих та інвалідів;

заповіти громадян, які перебувають
під час плавання на морських суднах або суднах внутрішнього плавання, що
плавають під прапором України, посвідчені капітанами цих суден;

заповіти громадян, які перебувають
у розвідувальних, арктичних та інших подібних до них експедиціях, посвідчені
начальниками цих експедицій;

заповіти та доручення
військовослужбовців та інших осіб, які перебувають на лікуванні в госпіталях,
санаторіях та інших військово-лікувальних закладах, посвідчені начальниками, їх
заступниками по медичній частині, старшими і черговими лікарями цих госпіталів,
санаторіїв та інших військово-лікувальних закладів;

заповіти та доручення
військовослужбовців, а в пунктах дислокації військових частин, з'єднань,
установ і військово-навчальних закладів, де немає державних нотаріальних
контор, приватних нотаріусів, посадових осіб та органів, що вчиняють
нотаріальні дії, - також заповіти та доручення робітників і службовців, членів
їх сімей і членів сімей військовослужбовців, посвідчені командирами
(начальниками) цих частин, з'єднань, установ і закладів;

заповіти та доручення осіб, які
перебувають у місцях позбавлення волі, посвідчені начальниками місць
позбавлення волі.

Крім того, згідно з положеннями
статей 244, 245  ЦК України довіреністю є
письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва
перед третіми особами. Довіреність на вчинення правочину представником може
бути надана особою, яку представляють (довірителем), безпосередньо третій
особі. Форма довіреності повинна відповідати формі, в якій відповідно до закону
має вчинятися правочин.

Статтею 209 ЦК України передбачено,
що правочин, який вчинений у письмовій формі, підлягає нотаріальному
посвідченню лише у випадках, встановлених законом або домовленістю сторін.

Видача довіреностей на участь у
загальних зборах учасників є правочином у розумінні статті 202 ЦК України,
однак чинним цивільним та господарським законодавством, в тому числі Законом
України «Про господарські товариства» не передбачена необхідність нотаріального
посвідчення таких довіреностей, тому посилання представника позивача на їх
нікчемність є необґрунтованою. Крім того, як вбачається з матеріалів справи (т.
1, а.с. 32 - 84) підписи осіб, які видавали довіреності, посвідчені посадовими
особами виконавчих комітетів відповідних селищних рад, а також іншими
посадовими особами, яким відповідно до положень статей 37, 40 Закону України
«Про нотаріат» надані повноваження на посвідчення довіреностей.

Суд не може погодитись з доводами
позивача про те, що деякі довіреності, а саме - від ОСОБА_5 (т.1, а.с. 37, 44,
45, 47, 58, 69 ), ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 є нікчемними у
зв'язку тим, що на них не зазначено дати видачі довіреностей.

Згідно з положеннями ч. 3 статті
237 ЦК України довіреність, у якій не вказана дата її вчинення, є нікчемною. Ця
правова норма закріплена з метою з метою створення правової визначеності
моменту виникнення повноважень на вчинення юридичних дій.

Однак слід враховувати, що на
кожній із зазначених довіреностей чітко вказана дата посвідчення підпису
відповідною посадовою особою.

В той же час, відповідно до п. 13
Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій посадовими особами виконавчих
комітетів сільських, селищних, міських Рад народних депутатів України,
затвердженої наказом Міністерства юстиції України №22/5 від 25 серпня 1994 року
нотаріально посвідчувані заповіти, довіреності, заяви та інші документи
підписуються у присутності посадової особи виконавчого комітету, яка вчиняє
нотаріальну дію. Якщо заповіт, довіреність, заява чи інший документ підписано
за відсутності цих посадових осіб, громадянин повинен особисто підтвердити, що
документ підписаний ним. Аналогічні положення містить п. 7 Порядку посвідчення
заповітів і доручень,
прирівнюваних до нотаріально посвідчених, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України №419 від 15.06.1994 року.

Отже, з урахуванням вищезазначених
правових норм можна чітко визначити момент видачі довіреності виходячи з
моменту вчинення посадовою особою посвідчувального напису на нєї, а тому ці
довіреності не можна вважати нікчемними.

Також, відсутні правові підстави
вважати, що договори дарування корпоративних прав (т.1, а.с. 97 - 106) такими,
що не створюють правових наслідків, з огляду на презумпцію дійсності правочину,
закріплену у статті 204 ЦК України та з урахуванням того, що вони не порушують
переважного права інших учасників товариства на придбання частки у статутному
капіталі (стаття 147 ЦК України, стаття 53 Закону України «Про господарські
товариства»), оскільки це право може бути реалізовано лише у випадку продажу
корпоративних прав.

Крім того, стосовно позовних вимог
ОСОБА_1 господарський суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 116 ЦК України
учасники господарського товариства мають право у порядку, встановленому
установчим документом товариства та законом: 1) брати участь в управлінні
товариством у порядку, визначеному в установчому документі, крім випадків,
встановлених законом; 2) брати участь у розподілі прибутку товариства і
одержувати його частину (дивіденди); 3) вийти у встановленому порядку з
товариства; 4) здійснити відчуження часток у статутному (складеному) капіталі
товариства, цінних паперів, що засвідчують участь у товаристві, у порядку,
встановленому законом; 5) одержувати інформацію про діяльність товариства у
порядку, встановленому установчим документом.

Згідно з положеннями статті 16 ЦК
України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого
немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до статті 1
Господарського процесуального кодексу України підприємства, установи,
організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які
здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в
установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі
- підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду
згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх
порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для
вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Отже, як вбачається з
вищезазначених правових норм, передумовою задоволення заявлених у
господарському судочинстві позовних вимог є: наявність суб'єктивного права або
законного інтересу, належність цього права або інтересу позивачеві, встановлення
факту порушення права або законного інтересу з боку відповідача.

Відповідно до статті 51 Закону
України «Про господарські товариства» установчі документи товариства з
обмеженою відповідальністю, крім відомостей, зазначених у статті 4 цього
Закону, повинні містити відомості про розмір часток кожного з учасників,
розмір, склад та порядок внесення ними вкладів.

Згідно з положеннями частини 2
статті 142 ЦК України єдиним установчим документом товариства з обмеженою
відповідальністю є статут товариства.

Відповідно до статті 52 Закону
України «Про господарські товариства» учаснику товариства з обмеженою
відповідальністю, який повністю вніс свій вклад, видається свідоцтво
товариства.

Рішенням Господарського суду АР
Крим від 25.01.2007 у справі №2-27/1211-2007 за позовом Прокурора
Чорноморського району АР Крим в інтересах держави в особі Чорноморської
районної державної адміністрації до ТОВ «Чорноморське районне підприємство
матеріально-технічного забезпечення» про скасування державної реєстрації
юридичної особи визнано недійсним статут ТОВ «Чорноморське районне підприємство
матеріально-технічного забезпечення», визнано недійсним запис про проведення
державної реєстрації відповідача, припинено відповідача як юридичну особу у
зв'язку з тим, що у статуті товариства відсутні обов'язкові для його змісту
відомості - стосовно учасників товариства та розміру їх часток у статутному
капіталі. Як вбачається з копії статуту відповідача, який знаходиться в
матеріалах справи, в ньому розмір часток учасників товариства не визначено,
також позивачем не надано суду свідоцтва товариства про внесення вкладу до
статутного капіталу.

За таким умов відсутні достатні
докази того, що ОСОБА_1 є учасником ТОВ «Чорноморське районне підприємство
матеріально-технічного забезпечення», має корпоративні права по відношенню до
цього товариства, а також неможливо визначити обсяг цих прав.

Крім того, господарський суд
звертає увагу на те, що відповідно до положень чинного законодавства існує
презумпція правомірності та законності рішення органу господарського
товариства, доки інше не буде доведено у судому порядку.

Так, в Узагальненні практики
розгляду судами корпоративних спорів (лист Верховного Суду України від
01.08.2007, опубліковано: Вісник Верховного Суду України - 2008 рік, №2, 3)
Верховний Суд України звертає увагу на те, що господарським судам слід мати на
увазі, що рішення загальних зборів та інших органів управління господарського
товариства, які є за своєю правовою природою актами, є дійсними, якщо у
судовому порядку не буде встановлено інше, тобто існує презумпція легітимності
рішень відповідних органів управління. При вирішенні питання про недійсність
рішень загальних зборів у зв'язку з іншими порушеннями, допущеними під час
скликання та проведення загальних зборів, господарський суд повинен оцінити,
наскільки ці порушення могли вплинути на прийняття загальними зборами
відповідного рішення. Господарські суди мають враховувати, що для визнання
недійсними рішення загальних зборів товариства обов'язково необхідно встановити
факт порушення цим рішенням прав та законних інтересів учасника (акціонера)
товариства. Якщо за результатами розгляду справи факту такого порушення не
встановлено, у господарського суду відсутні підстави для задоволення позову.

Аналогічно, відповідного до
положень пункту 2.3 рекомендацій президії Вищого господарського суду України
№04-5/14 від 28.12.2007 року «Про практику застосування законодавства у
розгляді справ, що виникають з корпоративних відносин» господарські суди мають
враховувати, що закон виходить з презумпції легітимності рішень органів
управління господарського товариства, тобто відповідні рішення вважаються
такими, що відповідають законові, якщо судом не буде встановлено інше. У разі
заявлення вимог про визнання рішень загальних зборів або інших органів дійсними
такі вимоги задоволенню не підлягають.

Також, Верховний Суд України
звертає увагу на те, що під час розгляду позовних вимог про визнання недійсним
рішення загальних зборів господарські суди повинні дослідити та врахувати
питання про те, чи могла відсутність позивача як суб'єкта корпоративних прав
істотно вплинути на рішення загальних зборів учасників. Така позиція
відображені у постановах Верховного Суду України від 17.10.2006 у справі
№48/211, від 02.10.2007 у справі №39/217.

Враховуючі те, що кількість
голосів, яка належить ОСОБА_1, за його твердженням, складає 0,7% від загальної
кількості голосів, те, що згідно з положеннями протоколу №5 від 17.07.2004
голосування за всіма питаннями відбувалось одноголосно особами, яким належало
60,83% голосів від загальної кількості, а також те, що відсутні належні докази
про участь ОСОБА_1 у ТОВ «Чорноморське районне підприємство
матеріально-технічного забезпечення» та обсяг корпоративних прав, що належать
позивачу, господарський суд не знаходить підстав для задоволення позову ОСОБА_1
до ТОВ «Чорноморське районне підприємство матеріально-технічного забезпечення».

Стосовно позовних вимог ОСОБА_2 до
ОСОБА_1 про визнання дійсним рішення загальних зборів ТОВ «Чорноморське районне
підприємство матеріально-технічного забезпечення» оформленого протоколом №5 від
17.07.2004 суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 16 ЦК України
кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого
немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та
інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3)
припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до
порушення; 5) примусове виконання обов'язку в натурі; 6) зміна правовідношення;
7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи
відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди;
10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади,
органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування,
їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес
іншим способом, що встановлений договором або законом.

Визнання дійсним рішення загальних
зборів учасників господарського товариства не передбачено чинним законодавством
як спосіб захисту корпоративних прав учасника, крім того, як вже зазначалось
вище, діє презумпція законності та дійсності рішення органу господарського
товариства, доки у судовому порядку не буде встановлено інше. Крім того, позовні
вимоги заявлені до неналежного відповідача, адже спірне рішення було прийнято
загальними зборами ТОВ «Чорноморське районне підприємство
матеріально-технічного забезпечення».

За таким умов позовні вимоги
ОСОБА_2 до ОСОБА_1 також не підлягають задоволенню.

У судовому засіданні, яке відбулось
06.10.2008 року оголошено вступну та резолютивну частини рішення. Повний текст
рішення оформлено та підписано 13.10.2008
року.

На підставі викладеного, керуючись
ст. 82-84 Господарського процесуального Кодексу України, суд

вирішив:

1. У позові ОСОБА_1 до ТОВ
«Чорноморське районне підприємство матеріально-технічного забезпечення» про
визнання недійсним рішень загальних зборів учасників - засновників ТОВ
«Чорноморське районне підприємство матеріально-технічного забезпечення»,
викладених у протоколі загальних зборів №5 від 17.07.2004 відмовити.

2. У позові ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про
визнання дійсним рішення загальних зборів ТОВ «Чорноморське районне
підприємство матеріально-технічного забезпечення» оформленого протоколом № 5
від 17.07.2004 року відмовити.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим
Калініченко А.А.