КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.09.2008                                                                                           № 15/916

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:          Синиці О.Ф.

суддів:           Буравльова С.І.

Рєпіної Л.О.

при секретарі:           Волуйко Т.В.

За участю представників:

від позивача - Івановський О. П. – по довіреності

від відповідача -Москаленко Т. Г. – по довіреності

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Антимонопольного комітету України

на рішення Господарського суду м.Києва від 30.01.2008

у справі № 15/916 (Хоменко М.Г.)

за позовом                               Управління Державної служби охорони при ГУМВС України в Одеській області

до                                                   Антимонопольного комітету України

про                                                  визнання недійсним рішення

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду м. Києва від 30.01.2008р. (суддя ХоменкоМ. Г.) задоволено позов Управління державної служби охорони при ГУМВС України в Одеській області (далі Управління ДСО), а саме визнано недійсним рішення Антимонопольного комітету України від 08.11.2007 р. № 607 – р у справі № 20 – 08/2007, яким залишено без змін оскаржене позивачем рішення адміністративної колегії Одеського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 24.04.2007 № 15 – рш щодо дискримінаційних дій Управління ДСО до товариства „Охорона – Комплекс – Іллічівськ” з метою розірвання договорів товариства з контрагентами та переведення останніх на обслуговування безпосередньо на Управління ДСО. Відмова у позові мотивована тим, що в рішенні адмінколегії територіального відділення Антимонопольного комітету не зазначено, яким з способів, передбачених ст. 12 Закону України „Про захист від недобросовісної конкуренції”, було здійснено правопорушення. Суд вказав, що мотивувальна частина рішення має містити повно відображені обставини які мають значення, висновки про встановлені обставини, ці обставини мають відповідати дійсності і підтверджуватись доказами, а оскаржуване рішення Антимонопольного комітету зазначеним вимогам не відповідає. Крім цього, постанова апеляційного господарського суду Одеської області від 14.08.2007 р. у справі № 25/89-07-2167, якою рішення адмінколегії Одеського обласного тервідділення Антимонопольного комітету від 24.04.2007 р. було підтверджено, постановою Вищого господарського суду України від 01.11.1007 р., була скасована і на день прийняття спірного рішення Антимонопольного комітету України від 08.11.2007 р. була нечинною.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції Антимонопольний комітету України звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить його скасувати як таке, що прийнято при недосліджені обставин, що мають значення для справи та прийняти нове рішення яким в позові відмовити, посилаючись на те, що судом першої інстанції не досліджувались і не витребовувались матеріали перевірки Антимонопольним комітетом України рішення адміністративної колегії Одеського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши апеляційну скаргу Київським апеляційним господарським судом встановлено наступне.

Рішенням Адміністративної колегії Одеського Обласного територіального відділення №15-рт від 24.04.2007 у справі № 20-08/2007 “Про порушення законодавства про захист від недобросовісної конкуренції та накладення штрафу” постановлено:

1. Визнати, що дії Управління ДСО у вигляді розповсюдження інформації шляхом надсилання листів клієнтам ТОВ “Охорона-Комплекс-Іллічівськ” згідно якої ТОВ “Охорона-Комплекс-Іллічівськ” не має можливості виконувати умови договорів на охорону об’єктів та пропозиції щодо укладення договорів на надання послуг охорони майна з Управленням Державної служби охорони при ГУМВС України в Одеській області є порушенням законодавства про захист від недобросовісної конкуренції, передбаченим ст. 12 Закону України “Про захист від недобросовісної конкуренції” у вигляді схилення господарюючих суб’єктів та підприємців до розірвання договорів на охорону об’єктів з ТОВ “Охорона-Комплекс-Іллічівськ”.

2. Керуючись ст. 21 Закону України “Про захист від недобросовісної конкуренції”, за вчинене порушення, яке визначено у п. 1 рішення, накласти на Управління ДСО штраф у розмірі 6800,00 грн.

Управління ДСО 03.05.2007 р. звернулось із заявою № 15/2-2-1747 до Антимонопольного комітету України, в якій просило, зокрема, скасувати повністю рішення Адміністративної колегії Одеського Обласного територіального відділення № 15-рт від 24.04.2007 у справі № 20-08/2007 “Про порушення законодавства про захист від недобросовісної конкуренції та накладення штрафу”.

Рішенням Антимонопольного комітету України № 607-р від 08.11.2007 у справі № 20-08/2007 “Про результати перевірки рішення адміністративної колегії Одеського обласного територіального відділення” рішення Адміністративної колегії Одеського обласного територіального відділення № 15-рш від 24.04.2007 у справі № 20-08/2007 “Про порушення законодавства про захист від недобросовісної конкуренції та накладення штрафу” залишено без змін.

Предметом розгляду у справі є питання про наявність підстав для визнання недійсним рішення Антимонопольного комітету України № 607-р від 08.11.2007 у справі № 20-08/2007 “Про результати перевірки рішення Адміністративної колегії Одеського обласного територіального відділення”, як такого, що прийняте з порушенням норм чинного законодавства.

Згідно ч. 1 ст. 1 Закону України “Про Антимонопольний комітет України” Антимонопольний комітет України є державним органом із спеціальним статусом, метою діяльності якого є забезпечення державного захисту конкуренції у підприємницькій діяльності та у сфері державних закупівель.

Відповідно до ст. 2 Закону України “Про захист економічної конкуренції” цим Законом регулюються відносини органів державної влади, органів місцевого самоврядування, органів адміністративно –господарського управління та контролю із суб’єктами господарювання; суб’єктів господарювання з іншими суб’єктами господарювання, із споживачами, іншими юридичними та фізичними особами у зв’язку з економічною конкуренцією.

Рішення, прийняті адміністративною колегією територіального відділення Антимонопольного комітету України, державним уповноваженим Антимонопольного комітету України, адміністративною колегією Антимонопольного комітету України у справах про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, у заявах, справах про узгоджені дії, можуть бути перевірені за заявою осіб, які брали участь у справі, або за власною ініціативою у порядку, встановленому Антимонопольним комітетом України (ч. 1 ст. 57 Закону України “Про захист економічної конкуренції”).

Згідно ч. 2 ст. 60 Закону України “Про захист економічної конкуренції” рішення Антимонопольного комітету України, адміністративної колегії Антимонопольного комітету України та державного уповноваженого Антимонопольного комітету України оскаржуються до господарського суду міста Києва. Рішення адміністративної колегії територіального відділення Антимонопольного комітету України оскаржуються до господарських судів Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя.

Згідно з ст. 59 цього Закону підставами для зміни, скасування чи визнання недійсними рішень Антимонопольного комітету України є: неповне з'ясування обставин, які мають значення для справи; недоведення обставин, які мають значення для справи і які визнано встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні, обставинам справи; порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

На думку позивача, вказані норми закону при винесенні оспорюваного рішення не враховані відповідачем повністю.

У рішенні адміністративної колегії Одеського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 24.04.2007 р. № 15-рш зазначалось про наявність в діях Управління ДСО правопорушення, передбаченого ст. 12 Закону України "Про захист від недобросовісної конкуренції".

Проте, у рішенні не зазначено, яким із способів, передбачених вказаною нормою, було здійснено це правопорушення, адже лише за наявності цієї ознаки дії будуть містити склад вказаного правопорушення.

При прийнятті рішення від 08.11.2007 р. № 607-р по результатам перевірки у справі № 20-08/2007 Антимонопольний комітет України мав встановити конкретний склад правопорушення, передбачений законодавством, що обмежує монополізм та захист суб'єктів господарювання від недобросовісної конкуренції, що містять дії позивача, вказавши відповідну норму закону, якою ці дії передбачені як правопорушення, визначити безпосередній причинний зв'язок між вчиненим правопорушенням та спричиненими наслідками.

Рішення є законним тоді, коли, виконавши всі вимоги процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішивши справу відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а при їх відсутності - на підставі закону, що регулює подібні відносини, або виходячи із загальних засад і змісту законодавства України. Обґрунтованим є рішення, в якому повно відображені обставини, які мають значення для справи, висновки про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами. Мотивувальна частина рішення повинна містити встановлені обставини, які мають значення для справи, їх юридичну оцінку, а також оцінку всіх доказів. Визнаючи одні і відхиляючи інші докази, це має бути обґрунтованим.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, оскаржуване рішення Антимонопольного комітету зазначеним вище вимогам не відповідає, тому скарга останнього задоволенню не підлягає.

В той же час, що стосується законності рішення адмінколегії Одеського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 24.04.2007 № 15-рш у справі 20-08/2007, то такі висновки не залежать від визнання недійсним через неповноту рішення Антимонопольного комітету України за яким перевірялось попереднє рішення територіального відділення. Судовий спосіб захисту за позовом про визнання недійсним рішення адмінколегії територіального відділення , в даному випадку не залежить від наслідків оскарження рішення Антимонопольного комітету України.

Враховуючи викладене вище, судова колегія вважає, що рішення Господарського суду м. Києва від 30.01.2008 р. у справі № 15/916 відповідає матеріалам справи та чинному законодавству, а тому підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст. ст. 99, 101, 103-105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, –

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Антимонопольного комітету України на рішення Господарського суду м. Києва від 30.01.2008 р. у справі № 15/916 –залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду м. Києва від 30.01.2008 р. у справі № 15/916 – залишити без змін.

3. Матеріали справи № 15/116 повернути Господарському суду м. Києва.

Головуючий суддя                                                                      Синиця О.Ф.

Судді                                                                                          Буравльов С.І.

Рєпіна Л.О.

23.09.08 (відправлено)