ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2008 р.

№ 15/232

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Т. Дроботової - головуючого

Н. Волковицької

Л. Рогач

за участю представників:

прокуратури

не з’явилися (про час і місце судового засідання повідомлено належно)

позивача

Артемяк С.В.- довіреність від 20.01.2007 р.

відповідача

не з’явилися (про час і місце судового засідання повідомлено належно)

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу

Товариства з обмеженою відповідальністю "Тараопторг"

на постанову

від 17.06.2008 р. Львівського апеляційного господарського суду

у справі

№ 15/232 господарського суду Рівненської області

за позовом

Регіонального відділення Фонду державного майна по Рівненській області

до

Товариства з обмеженою відповідальністю "Тараопторг"

за участю

Прокуратури Рівненської області

про

зобов'язання повернути орендоване майно

В С Т А Н О В И В :

РВ ФДМ України по Рівненській області звернулось до господарського суду Рівненської області з позовом до ТОВ "Тараопторг" про зобов’язання відповідача повернути шляхом передачі позивачу приміщення загальною площею 1209,5 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Рівне, вул. Відінська, 42а, посилаючись на приписи статей 387, 759, 785 Цивільного кодексу України, статтю 27 Закону України "Про оренду державного та комунального майна".

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що між сторонами у справі було укладено договір оренди державного майна № 145-2004 від 02.02.2004 р., пунктом 10.8 якого сторони передбачили, що дія договору припиняється внаслідок закінчення строку, на який його було укладено, а пунктами 2.4 та 5.7 сторони передбачили, що у разі припинення договору майно повертається орендарем орендодавцю.

РВ ФДМ України по Рівненській області листом від 07.02.2007 р. № 461 повідомило відповідача про припинення договору оренди у зв’язку із закінченням його дії та направило два примірника акта приймання передачі для повернення орендованого майна.

Проте, відповідач не виконав обов’язку щодо повернення орендованого державного майна.

У вересні 2007 р. заступник прокурора Рівненської області подав заяву про вступ у справу.

Рішенням господарського суду Рівненської області від 27.02.2008 р. (суддя Коломис В.В.) позовні вимоги задовольнив в повному обсязі, зобов’язав ТОВ "Тараопторг" повернути шляхом передачі РВ ФДМ України по Рівненській області приміщення загальною площею 1209,5 кв.м на сьомому-дев'ятому поверхах будівлі, що знаходиться за адресою: м. Рівне, вул. Відінська, 42а з огляду на доведеність та обґрунтованість позовних вимог.

За апеляційною скаргою ТОВ "Тараопторг" Львівський апеляційний господарський суд (судді: Кузь В.Л., Юркевич М.В., Городечна М.І.), переглянувши рішення господарського суду Рівненської області від 27.02.2008 р. в апеляційному порядку, постановою від 17.06.2008 р. залишив його без змін.

ТОВ "Тараопторг" подало до Вищого господарського суду України касаційну скаргу, в якій просить скасувати рішення та постанову, а провадження у справі до закінчення розгляду Рівненським міським судом у справі 2-5043/07 зупинити, обґрунтовуючи доводи касаційної скарги порушенням судами норм матеріального тат процесуального права.

Скаржник, зокрема, зазначає, що судом апеляційної інстанції не було вирішено питання стосовно компенсації коштів в межах збільшення в результаті поліпшення вартості орендованого майна, визначеної у встановленому законодавством порядку, яке відбулося в результаті таких поліпшень.

Крім того, заявник зазначає, що судом апеляційної інстанції не було враховано той факт, що в провадженні Рівненського міського суду знаходиться цивільна справа № 2-5043/07 про визнання права власності на невід’ємні поліпшення, як складову частку речі (нерухомого майна) та визнання права спільної часткової власності в орендованому приміщенні.

У відзиві на касаційну скаргу передачі РВ ФДМ України по Рівненській області просило відмовити у задоволенні касаційної скарги та залишити судові рішення у справі без змін.

Заслухавши доповідь судді –доповідача та пояснення присутнього у судовому засіданні представника позивача, перевіривши наявні матеріали справи на предмет правильності юридичної оцінки обставин справи та повноти їх встановлення в рішенні та постанові колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Як вбачається яз матеріалів справи, та встановлено судами першої та апеляційної інстанції, 02.02.2004 р. між РВ ФДМ України по Рівненській області та ТОВ "Тараопторг" було укладено договір оренди державного майна № 145-2004 та додаткові угоди № 1, 2, 3 від 19.05.2004 р., 12.12.2005 р. та 16.01.2006 р., на виконання умов якого РВ ФДМ України по Рівненській області передав товариству за актом прийому-передачі нежитлових приміщень від 29.03.2004 р. в строкове платне користування нежитлові приміщення загальною площею 1209,5 кв.м на сьомому-дев'ятому поверхах будівлі, що знаходиться по вул. Відінська 42а в м. Рівному.

Строк дії договору сторони встановили з 02.02.2004 р. по 02.02.2007 р. включно (пункт 10.1 договору).

Особливості найму окремих видів майна встановлюється Цивільним кодексом України або іншим Законом ( пункт 3 статті 760 Кодексу).

Таким законом по відношенню до спірного договору оренди є Закон України "Про оренду державного та комунального майна" № 2269-ХІІ від 10.04.92 р.

Відповідно до пункту 1 статті 759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов’язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

За приписами пункту 1 статті 763 вказаного кодексу договір найму укладається на строк, встановлений договором.

Стаття 291 Господарського кодексу України вказує, що договір оренди припиняється у разі закінчення строку, на який його було укладено.

За приписами частини 2 статті 26 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" договір оренди припиняється, зокрема в разі закінчення строку, на який його було укладено.

Порядок пролонгації дії договору оренди комунального майна визначений в пункті 2 статті 17 Закону України "Про оренду державного і комунального майна", відповідно до вимог якої, у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення терміну дії договору, він вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах.

Як вбачається з матеріалів справи, пунктом 10.6 договору сторони передбачили, що у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення його дії після закінчення його строку протягом одного місяця, він вважається продовженим на той же самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Відповідно до п.10.8 Договору, дія договору припиняється внаслідок закінчення строку, на який його було укладено.

В свою чергу, відповідач, як орендар, у разі припинення договору оренди зобов'язувався повернути орендодавцеві орендоване майно (пункт 5.7 договору).

Під час розгляду справи судом першої інстанції та апеляційної інстанції, було встановлено, що 07.02.2007 р. листом № 461 РВ ФДМ України по Рівненській області повідомило відповідача про припинення дії договору, відповідно до пункту 10.8 Договору, в зв'язку з закінченням строку його дії - 02 лютого 2007 року та про необхідність протягом 15 днів звільнити орендовані приміщення з підписанням акта приймання-передачі (а.с.5)

ТОВ "Тараопторг" в порушення умов договору та взятих на себе за договором зобов'язань, орендоване майно в установленому порядку не повернув.

Відповідно до статті 1117 Господарського процесуального кодексу України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, касаційна інстанція на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази.

А тому, беручи до уваги встановлені під час здійснення судового провадження обставини справи, на підставі оцінених судами першої та апеляційної інстанції наявних у матеріалах справи доказів за приписами статей 42 –43 Господарського процесуального кодексу України, судова колегія вважає прийняті у справі рішення та постанову такими, що відповідають нормам матеріального та процесуального права, підстав для їх зміни чи скасування не вбачається.

Щодо викладених у касаційній скарзі доводів заявника стосовно розгляду цивільної справи у Рівненському міського суду про визнання права власності на невід’ємні поліпшення, як складову частку речі (нерухомого майна) та визнання права спільної часткової власності в орендованому приміщенні, судова колегія погоджується з висновком судів першої та апеляційної інстанції стовно того, що предметом спору у даній справі є зобов'язання з виконання відповідачем умов договору оренди нежитлового приміщення в частині повернення орендованого майна орендодавцю, у зв'язку із закінченням строку дії договору оренди, та не пов'язаний з вирішенням спору у цивільній справі, що розглядається Рівненським міським судом щодо того, чи перебувають спірні приміщення на праві спільної часткової власності у позивача та відповідача.

Керуючись пунктом 1 статті 1119, статтями 1115, 11110, 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

П О С Т А Н О В И В :

Рішення господарського суду Рівненської області від 27.02.2008 р. та постанову Львівського апеляційного господарського суду від 17.06.2008 р. у справі № 15/232 господарського суду Рівненської області залишити без змін, а касаційну скаргу ТОВ "Тараопторг" –без задоволення.

Головуючий суддя Т. Дроботова

Судді: Н. Волковицька

Л. Рогач