ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" листопада 2008 р.

Справа № 29/190-07-4160

Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого                    Картере В.І.

суддів:                              Жекова В.І., Пироговського В.Т.

при секретарі судового засідання –Стогній С.Ю.

за участю представників:

від ПП “ЮРУС ПАК” –Ковальський В.Є.,

від ПП “Ареал” –не з’явився, належним чином повідомлений,

від Відділу державної виконавчої служби Тарутинського районного управління юстиції Одеської області –Мартинова О.А

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Приватного підприємства “ЮРУС ПАК”

на ухвалу господарського суду Одеської області від 20.08.2008р. винесену в порядку ст.121-2 ГПК України

за скаргою Приватного підприємства “ЮРУС ПАК”

до Відділу державної виконавчої служби Тарутинського районного управління юстиції Одеської області

по справі № 29/190-07-4160

за позовом Приватного підприємства “ЮРУС ПАК”

до Приватного підприємства “Ареал”

про стягнення 73631,03 грн.

ВСТАНОВИВ:

17.05.2007р. ПП “ЮРУС ПАК” звернулось до господарського суду Одеської області з позовом, в якому просило стягнути з ПП “Ареал” основний борг у сумі 62746,60 грн., збитки від інфляції у сумі 617,70 грн., 3% річних у сумі 1069,41 грн., пеню у сумі 6059,99 грн. та 3137,33 грн. штрафу, а всього суму у розмірі 73631,03 грн.

Рішенням господарського суду Одеської області від 30.07.2007р. (суддя Аленін О.Ю.) позовні вимоги ПП “ЮРУС ПАК” задоволено у повному обсязі. Наказ про примусове виконання рішення видано 10.08.2007р.

02.07.2008 р. стягувач в порядку ст. 121-2 ГПК України звернувся до господарського суду першої інстанції зі скаргою, в якій просив визнати неправомірною бездіяльність відділу державної виконавчої служби Тарутинського районного управління юстиції Одеської області при примусовому виконанні рішення господарського суду Одеської області від 30.07.07р. по даній справі.

Скарга обґрунтована із посиланням на те, що незважаючи на сплив передбаченого ст. 25 Закону України „Про виконавче провадження” 6-місячного строку для проведення дій по виконанню судового рішення, орган державної виконавчої служби не здійснив виконання судового рішення без поважних причин.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 20.08.2008 р. (суддя Літвінов С.В.) у задоволенні скарги ПП „ЮРУС ПАК” відмовлено з посиланням на порушення скаржником строку для подачі скарги на бездіяльність органів ДВС.

Не погодившись із зазначеною ухвалою суду, ПП „ЮРУС ПАК” подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення місцевим господарським судом норм процесуального права та не повне з’ясування обставин, що мають значення для справи, просить оскаржувану ухвалу скасувати та прийняти нову, якою скаргу стягувача на бездіяльність органу ДВС задовольнити.

Відділ державної виконавчої служби Тарутинського районного управління юстиції Одеської області надав заперечення на апеляційну скаргу ПП „ЮРУС ПАК”, відповідно до яких просить ухвалу господарського суду Одеської області від 20.08.2008р. залишити без змін, а апеляційну скаргу –без задоволення.

Заслухавши пояснення присутніх у судовому засіданні представників учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи та проаналізувавши на підставі встановлених в ній фактичних обставин правильність застосування господарським судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваної ухвали норм процесуального права, апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Висновок місцевого господарського суду про наявність підстав відмову у задоволенні скарги ПП „ЮРУС ПАК” з підстав пропуску скаржником, передбаченого ст. 121-2 ГПК України 10-денного строку для подання скарги є хибним, виходячи з того, що позивач оскаржує до господарського суду не конкретні дії органу державної виконавчої служби, а бездіяльність цього органу щодо виконання судового рішення по даній справі і стверджує що така бездіяльність продовжується на момент звернення до суду із відповідною скаргою, а отже, безпідставним в даному випадку є обчислення господарським судом процесуального строку на оскарження бездіяльності органу ДВС з будь-якої конкретної дати.

Виходячи з наведеного, оскаржена ухвала господарського суду першої інстанції підлягає скасуванню у зв’язку із неправильним застосуванням норм процесуального права.

Водночас слід зауважити, що статтею 106 ГПК України визначений вичерпний перелік ухвал, у випадках скасування яких, справа передається на розгляд місцевого господарського суду, при цьому дана стаття не передбачає передачу на розгляд суду першої інстанції господарської справи у разі скасування ухвали про відмову у задоволенні скарги на бездіяльність органу ДВС. За таких обставин апеляційний господарський суд зобов’язаний під час апеляційного розгляду вирішити по суті скаргу ПП „ЮРУС ПАК” на бездіяльність відділу державної виконавчої служби Тарутинського районного управління юстиції Одеської області.

Що стосується вимог позивача про визнання неправомірною бездіяльності відділу державної виконавчої служби Тарутинського районного управління юстиції Одеської області при примусовому виконанні рішення господарського суду Одеської області від 30.07.07р. по даній справі, то апеляційний господарський суд виходить з такого:

Відповідно до приписів ч. 2 ст. 1 Закону України, від 24.03.1998, № 202/98-ВР "Про державну виконавчу службу" завданням державної виконавчої служби є своєчасне, повне і неупереджене примусове виконання рішень, передбачених законом.

Як вбачається з матеріалів справи виконавче провадження з примусового виконання наказу господарського суду Одеської області від 10.08.2007р. по справі № 29/190-07-4160 відкрито відповідною постановою від 28.09.2007р. (т.2, а.с.11).

Зазначене виконавче провадження зупинялося двічі.

Зокрема у зв’язку із розшуком майна боржника дане виконавче провадження було зупинене з 04.10.2007р. по 20.02.2008р., тобто 4 місяці та 16 днів.

Також, дане виконавче провадження було зупинене у зв’язку із призначенням експертизи з оцінки арештованого майна боржника з 13.03.2008р. по 22.04.2008р., тобто протягом одного місяця і 9-ти днів.

Однак до даного часу оцінку арештованого майна боржника не було здійснено.

Будь-яких пояснень стосовно причин нездійснення оцінки арештованого майна боржника відділом державної виконавчої служби Тарутинського районного управління юстиції Одеської області не надано.

Разом з тим, згідно із постановою про поновлення виконавчого провадження від 22.04.08р. підставою поновлення виконавчого провадження є той факт , що все майно боржника знаходиться у банківській заставі.

Матеріалами справи підтверджено, що нерухоме майно боржника: адміністративна будівля площею 648,4 кв. м, склади площею 530,6 та 530,0 кв. м, склад ПНР площею 79,3 кв. м та будівля автозаправки площею 6,8 кв. м., що належать боржнику, є предметом іпотеки від 18.05.2007р. (реєстровий номер №1763), укладеного для забезпечення вимог ВАТ "Райффайзен Банк Аваль", витікають з кредитного договору №010/11-34/292 від 07.05.07р.

За умовами вказаного кредитного договору ПП "Ареал" зобов’язалося повернути ВАТ "Райффайзен Банк Аваль" кредит у сумі 500 000грн.00коп.

Однак слід зазначити наступне:

Відповідно до частини третьої статті 1 Закону України "Про іпотеку" іпотека - вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Іпотека виникає на підставі договору, закону або рішення суду. До іпотеки, яка виникає на підставі закону або рішення суду, застосовуються правила щодо іпотеки, яка виникає на підставі договору, якщо інше не встановлено законом (стаття 3 Закону України "Про іпотеку").

Порядок реалізації предмета іпотеки визначається статтею 41 вищевказаного Закону, відповідно до якої реалізація предмета іпотеки, на який звертається стягнення за рішенням суду або за виконавчим написом нотаріуса, проводиться, якщо інше не передбачено рішенням суду, шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження з дотриманням вимог Закону України "Про іпотеку".

Тобто, при реалізації предмета іпотеки, на який звернуто стягнення державним виконавцем, іпотекодержатель самостійно визначає спеціалізовану організацію з числа спеціалізованих організацій, визначених, відповідно до статті 61 Закону України "Про виконавче провадження", на тендерній (конкурсній) основі.

Умови і порядок виконання рішень судів у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначає Закон України "Про виконавче провадження".

Згідно статті 5 вказаного Закону державний виконавець зобов'язаний вживати заходів примусового виконання рішень, встановлених цим Законом, неупереджено, своєчасно, повно вчиняти виконавчі дії. Одним із заходів примусового виконання рішень є звернення стягнення на майно боржника (стаття 4 Закону "Про виконавче провадження").

Порядок реалізації майна, на яке звернено стягнення органом державної виконавчої служби в процесі виконавчого провадження, визначається статтею 61 цього ж Закону.

Так, реалізація арештованого майна, за винятком майна, вилученого за законом з обігу та зазначеного в частині восьмій статті 55 цього Закону, здійснюється спеціалізованими організаціями, які залучаються на тендерній (конкурсній) основі, на підставі договорів між Державною виконавчою службою та спеціалізованими організаціями шляхом його продажу на прилюдних торгах, аукціонах.

Таким чином, реалізація предмета іпотеки в межах процедури виконавчого провадження, визначеної Законом України "Про виконавче провадження", здійснюється з урахуванням вимог Закону України "Про іпотеку".

Для здійснення реалізації предмета іпотеки орган державної виконавчої служби укладає договір із спеціалізованою організацією, яка має право здійснювати операції з нерухомістю та яка визначена на тендерній (конкурсній) основі.

Отже, сам по собі той факт, що нерухоме майно боржника є предметом іпотеки не є підставою для нездійснення виконання судового рішення по даній справі, оскільки відділом державної виконавчої служби Тарутинського районного управління юстиції Одеської області так і не було закінчено оцінку ринкової вартості нерухомого майна, що належить боржнику і як наслідок не з’ясовано достатність або недостатність коштів, що можуть бути отримані при достроковому зверненні стягнення на предмет іпотеки для забезпечення вимог іпотекодержателя та інших кредиторів в тому числі в даному випадку ПП "ЮРУС ПАК".

Враховуючи наведене вище, бездіяльність відділу державної виконавчої служби Тарутинського районного управління юстиції Одеської області щодо здійснення експертної оцінки ринкової вартості арештованого майна ПП "Ареал" є безпідставною і, як наслідок, протиправною є бездіяльність відділу державної виконавчої служби Тарутинського районного управління юстиції Одеської області щодо виконання рішення господарського суду Одеської області по даній справі.

З огляду на викладене, оскаржувану ухвалу у зв’язку із порушенням норм процесуального законодавства слід скасувати, а скарга ПП "Ареал" бездіяльність відділу державної виконавчої служби Тарутинського районного управління юстиції Одеської області підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 77, 85, 99, 101-106, 121-2 ГПК України, апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного підприємства “ЮРУС ПАК” - задовольнити.

Ухвалу господарського суду господарського суду Одеської області від 20.08.2008 р. по справі № 29/190-07-4160, винесену в порядку ст.121-2 ГПК України - скасувати.

Скаргу Приватного підприємства “ЮРУС ПАК” на бездіяльність Відділу державної виконавчої служби Тарутинського районного управління юстиції Одеської області щодо виконання рішення господарського суду Одеської області від 30.07.2007р. по справі № 29/190-07-4160 - задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Відділу державної виконавчої служби Тарутинського районного управління юстиції Одеської області щодо виконання рішення господарського суду Одеської області від 30.07.2007р. по справі № 29/190-07-4160.

Постанова в порядку ст.105 ГПК України набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку.

Головуючий суддя:                                                            В.І. Картере

Судді:                                                                                В.І. Жеков

В.Т. Пироговський

Повний текст постанови підписаний 21.11.2008р.