ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

27.02.08                                                                                           Справа № 7/111-38

Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії:

головуючого-судді Д.Новосад

суддів О.Михалюк

Г.Мельник

розглянувши апеляційне подання Прокурора міста Луцька, м. Луцьк № 427 вих від 31.01.08

на рішення господарського суду Волинської області від 17.01.08

у справі № 7/111-38

за позовом: ТзОВ «Феміда-Інтер», м. Луцьк

до відповідача: КП Луцький стадіон «Авангард», м. Луцьк

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: Луцька міська рада, м. Луцьк

за участі Прокурора міста Луцька

про          стягнення 7 473 110, 77 грн.

За участю представників сторін:

від позивача: Гаврилюк А.Ю. –представник (доручення № 16/01/08 від 16.01.08);

від відповідача: Гордійчук М.А. –представник (довіреність № 70 від 31.10.07);

від третьої особи: Гордійчук М.А. –представник (довіреність № 1.1-8/77 від 17.01.08);

від прокуратури: Макогон Ю.І. (Прокуратура Львівської області).

Представникам сторін роз’яснено права та обов’язки, передбачені ст.ст. 22, 28 ГПК України.

Відводів складу суду не поступило.

В С Т А Н О В И В :

Рішенням господарського суду Волинської області від 12.03.07 у справі № 7/111-38 (головуючого судді М.Шум, суддів М.Гончар. І.Якушева) задоволено позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю „Феміда-Інтер”: стягнено з відповідача –підприємства Луцький стадіон „Авангард” на користь позивача 7 223 012,86 грн. основного боргу, 203 197,79 грн. інфляційних втрат та 46 306,42 грн. процентів річних, 25 500,00 грн. в повернення витрат по сплаті державного мита та 118,00 грн. в повернення витрат по оплаті інформаційно-технічного забезпечення судового процесу.

Прокурор міста Луцька, який 22.11.07 вступив у справу, з даним рішенням не погоджується та оскаржив його в апеляційному порядку з підстав неповноти з’ясування судом обставин справи та порушення господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права. Зокрема, прокурор посилається на пропуск позивачем строків позовної давності, неподання доказів про відображення у бухгалтерському обліку дебіторської заборгованості відповідача, невідповідність зазначення назв ТзОВ „Феміда-Інтер” та підприємства Луцький стадіон „Авангард” у накладних та актах відносно укладених договорів, неналежне оформлення накладних та актів.

Ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 12.02.08 подані прокурором матеріали визнано достатніми для прийняття їх до провадження в апеляційній інстанції, розгляд справи призначено на 27.02.08.

Позивач у відзиві на апеляційну скаргу від 25.02.08 проти вимог прокурора міста Луцька заперечив, посилаючись на відсутність порушення строків позовної давності, а також на те, що товариством фактично виконано роботи та надано послуги відповідачу, що підтверджується відповідними первинним документами та актом звірки, підписаним посадовими особами позивача та підприємства Луцький стадіон „Авангард”.

В судовому засіданні представник прокуратури підтримав вимоги, викладені в апеляційному поданні. Представник позивача проти доводів прокурора заперечив, оскаржуване рішення вважає законним та обґрунтованим, посилання прокурора , викладені в апеляційному поданні –безпідставними, просить у його задоволенні відмовити, рішення господарського суду Волинської області від 17.01.08 у справі № 7/111-38 –залишити без змін.

Розглянувши апеляційне подання, відзив на нього, дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, перевіривши правильність застосування господарським судом норм матеріального та процесуального права, заслухавши пояснення представників сторін в судовому засіданні, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційне подання задоволенню не підлягає, а рішення господарського суду Волинської області від 17.01.08 у справі № 7/111-38 слід залишити без змін.

При цьому колегія виходила з наступного.

Господарським судом Волинської області при розгляді спору між сторонами на підставі належних документальних доказів, які містяться в матеріалах справи, зокрема: договору від 02.03.04, видаткової накладної № РН-0000117 від 31.03.04, акту виконаних робіт від 31.03.04 (арк. спр. 22-23), договору від 01.09.03, податкової накладної № 880 від 30.09.03, акту здачі-прийняття робіт № ОУ-0000337 (арк. спр. 24-25), договору № 309 від 30.09.02, видаткових накладних №№ РН-0000112 від 30.09.02, РН-0000110 від 30.09.02, РН-0000114 від 29.11.02, РН-0000135 від 29.12.02, РН-0000025 від 31.03.03 (арк. спр. 25-30), акту № ОУ-0000012 від 29.12.02 (а. с. 31), договору про надання охоронних послуг № 01/08-06 від 01.08.06, акту № ОУ-0000169 від 31.08.06, вірно встановлено факти здійснення позивачем - товариством з обмеженою відповідальністю „Феміда-Інтер” відповідачу - підприємству Луцький стадіон „Авангард” поставки товару та надання послуг на загальну суму 7 223 012,86 грн. Факт наявності вказаної суми заборгованості підтверджується також актом звірки взаємних розрахунків від 03.09.07 (а. с. 32).

На підставі аналізу матеріалів справи, колегія суддів вважає вірним застосування судом першої інстанції при вирішенні спору положень ст. 144 ГК України, якою встановлено, що майнові права та майнові обов'язки суб'єктів господарювання виникають з угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, що йому не суперечать, а також ст. 173 ГК України, ст. 509 ЦК України, якими визначено поняття зобов'язання, як правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Погоджується колегія суддів апеляційної інстанції також з застосуванням місцевим господарським судом до спірних правовідносин вимог ст. 193 ГК України, ст. 526 ЦК України щодо обов’язку належного виконання зобов'язання відповідно до умов договору та закону, інших правових актів законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Судом першої інстанції обґрунтовано застосовано ст. 625 Цивільного кодексу України, якою передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання; боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Керуючись зазначеною статтею, місцевий господарський суд вірно дійшов висновку про підставність вимог позивача про стягнення 203 197,79 грн. інфляційних втрат та 46 306,42 грн. процентів річних.

Місцевим господарським судом при розгляді спору встановлено, що ТзОВ “Феміда-інтер” 01.08.07 та 06.09.07 направлялися відповідачу претензії за № 310-08/07-1 та № 334-09/07 відповідно про вимогу сплатити заборгованість за поставлені товари та надані послуги. Оскільки у договорах від 02.03.04, від 01.09.03, від 30.09.02, 01.08.06. не передбачено строку виконання зобов’язань та з урахуванням вимог п. 2 ст. 530 ЦК України, відповідно до вимог якого, якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час; боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком місцевого господарського суду про те, що позивачем строк позовної давності не пропущено.

Посилання прокурора, викладені в апеляційному поданні, на неподання доказів про відображення у бухгалтерському обліку дебіторської заборгованості відповідача, невідповідність зазначення назв ТзОВ „Феміда-Інтер” та підприємства Луцький стадіон „Авангард” у накладних та актах відносно укладених договорів, неналежне оформлення накладних та актів колегія суддів вважає безпідставними, оскільки їм надано належну оцінку при розгляді спору місцевим господарським судом. Ні прокурором, ні відповідачем не спростовано факти надання ТзОВ „Феміда-Інтер” відповідачу послуг та поставки товарів. Місцевим господарським судом встановлено, що укладені угоди предметом судового розгляду не виступали, недійсними судом не визнавалися, сторонами розірвані не були. Доказів в підтвердження встановлених обставин прокурором апеляційному суду не надано.

Колегія суддів також звертає увагу на те, що в матеріалах справи міститься оригінал заяви від 05.12.07 директора Луцького стадіону «Авангард»Грищук Б. П., у якій керівник відповідача підтверджує факт підписання договорів від 02.03.04, від 01.09.03, від 30.09.02, 01.08.06, актів здачі-прийняття та видаткових накладних, акту звірки взаємних розрахунків, а також фактичне надання послуг та продаж товарів позивачем відповідачу, та довідка № 940-13 від 13.12.07 Головного контрольно-ревізійного управління у Волинській області контрольно-ревізійним відділом в м. Луцьку і Луцькому районні складена в результаті перевірки розрахунків ТзОВ фірмою «Феміда-інтер»з КП Луцький стадіон «Авангард»протягом періоду з 01.05.01 по 01.10.07, якою підтверджується факт відображення в бухгалтерському обліку дебіторської заборгованості КП Луцький стадіон «Авангард».

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що господарський суд правомірно задоволив позовні вимоги в повному обсязі. Скаржник, в порушення вимог ст. 33 ГПК України, висновків, викладених в оскаржуваному рішенні, не спростував, а тому апеляційне подання до задоволення не підлягає, рішення господарського суду Волинської області від 17.01.08 у справі № 7/111-38 слід залишити без змін, як таке, що винесене за повного з’ясування судом обставин справи, грунтується на матеріалах справи та нормах чинного матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. ст. 1, 21, 25, 33, 43, 44, 49, 99, 101, 103, 105 ГПК України, Львівський апеляційний господарський суд –

П О С Т А Н О В И В:

1.          Рішення господарського суду Волинської області від 17.01.08 у справі № 7/111-38 залишити без змін, в задоволенні апеляційного подання –відмовити.

2.          Постанову може бути оскаржено у касаційному порядку.

3.          Матеріали справи скеровуються до господарського суду Волинської області.

Головуючий-суддя Д.Новосад

Суддя О.Михалюк

Суддя Г.Мельник