ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
м.Донецьк, вул.Артема, 157, тел.381-88-46
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

22.10.08 р.
Справа № 6/172

Господарський суд Донецької області
у складі головуючого судді _Подколзіної Л.Д.

При секретарі    Шабановій Н.Ю.

розглянув у відкритому судовому
засіданні справу

за позовом:  Товариства з обмеженою відповідальністю
„Інвестиційні бізнес системи” м.Харків

до відповідача: Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 м.Краматорськ, Донецької області

третьої особи
____________________________________________________________________

про стягнення      37 443грн. 62коп.

за участю

прокурора

представників сторін:

від позивача -    ОСОБА_1 -
представник по довіреності
НОМЕР_1 від 17.10.2008р.

від відповідача -  не з”явився

від третьої особи

СУТЬ СПОРУ:

Позивач, Товариство з обмеженою
відповідальністю „Інвестиційні бізнес системи” м.Харків, звернувся до
господарського суду з позовом про стягнення з
Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 м.Краматорськ, Донецької області
заборгованості за поставлений товар у сумі 28 099грн. 85коп., інфляційних у
сумі 3 269грн. 57коп., пені у сумі 3 239грн. 21коп., штрафу у сумі 2 834грн.
99коп. відповідно договору поруки від 24.04.2008р. (Усього  37 443грн. 62коп.)

Справа слуханням відкладалася, у
зв”язку з неявкою представника відповідача у судове засідання та
непредставленням ним відзиву на позовну заяву.

Ухвала про порушення справи від
23.09.2008р. була направлена відповідачу
23.09.2008р., ухвала про відкладення слухання справи від 15.10.2008р.
була надіслана йому 16.10.2008р. рекомендованими листами з повідомленнями, за
адресою вказаною у позові, договорі
поруки від 24.04.2008р. і витязі з Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців НОМЕР_2, про що свідчать штампи канцелярії
господарського суду. Поштові конверти з повідомленнями про вручення
рекомендованого листа відповідачу повернуті з поштового відділення не
були.  Суд вважає, що відповідач був
повідомлений про розгляд  справи
відповідно діючого законодавства, але вимог суду не виконав, про причину неявки
суду не повідомив. Враховуючи вищевикладене, справа розглядається відповідно до
ст.75 ГПК України без явки представника відповідача за наявними в ній
матеріалами.

Розглянувши матеріали справи та
вислухавши представника позивача,  суд

встановив:

10 грудня 2007р. між  Товариством з обмеженою відповідальністю
„Інвестиційні бізнес системи” м.Харків (постачальник) та Приватним
виробничо-комерційним підприємством „Бассіс” (покупець) був укладений договір
поставки №ПФ-3 (опт),  згідно умов якого
позивач взяв на себе зобов'язання постачати та передавати у власність ПВКП
„Бассіс” товар в асортименті, кількості, та за ціною, відповідно до умов
цього  договору, а ПВКП „Бассіс”  зобов'язалося прийняти та оплатити  його вартість.

Згідно зі ст.33 ГПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу
своїх вимог.

Позивач посилається на виконання
своїх договірних зобов'язань у повному обсязі, де він у виконання умов
договору, у період з грудня 2007р. по березень 2008р. по видатковим накладним
№и-5 від 13.12.2007р., №и-25 від 21.12.2007р., №и-20 від 27.12.2007р., №и-1 від
09.01.2008р., №и-10 від 30.01.2008р., № и-12 від 01.02.2008р., №и-14 від
07.02.2008р. здійснив поставку товару у адресу ПВКП „Бассіс”   на загальну суму 61 648грн. 95коп. У підтвердження
заявлених вимог позивачем представлені докази поставки товару, а саме:
видаткові накладні та акт звірки взаєморозрахунків станом на 01.05.2008р., які
підписані уповноваженими особами обох сторін та скріплені печатками підприємств
і переконав суд у факті поставки товару у адресу Приватного
виробничо-комерційного підприємства „Бассіс”.

Однак Приватне виробничо-комерційне
підприємство „Бассіс” свої зобов”язання виконало не у повному обсязі, лише на
суму 22 949грн. 1коп. В результаті чого станом на 21.02.2008р. заборгованість
Приватного виробничо-комерційного підприємства „Бассіс” перед позивачем
становила 38 699грн.85коп.

Оскільки зазначена вище заборгованість
не сплачувалася ПВКП „Бассіс”  значний
час, то між Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 м.Краматорськ (поручитель) та
Товариством з обмеженою відповідальністю „Інвестиційні бізнес системи” м.Харків
(кредитор), 24 квітня 2008р. було укладено договір поруки, за яким поручитель
зобов”язався у повному обсязі перед кредитором за виконання зобов”язань
Приватного виробничо-комерційного підприємства „Бассіс” за договором поставки №
ПФ-3 (опт) від 10.12.2007р. на суму 38 699грн. 85коп., а також відповідних  штрафних санкцій за основним договором.

Згідно п.2.3 договору поруки від
24.04.2008р. строк виконання зобов”язання забезпеченого цим договором не більш
ніж дев”яносто днів з моменту його підписання, а саме до 22.07.2008р. Але
відповідач свої зобов”язання за договором
поруки від 24.04.2008р. не виконав, в
результаті чого у Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 м.Краматорськ,
Донецької області перед позивачем виникла заборгованість у сумі  28 099грн. 85коп., яка до теперішнього часу
ним не погашена.

Відповідно до вимог ст. 526 ЦК
України зобов'язання  повинні
виконуватися  належним чином та у
встановлений  строк, одностороння відмова
від виконання прийнятих на себе зобов'язань згідно до вказівок закону,
договору, не допускається.  (ст.525 ЦК
України).

Однак, відповідач всупереч вимогам
ст.526 ЦК України  свої зобов'язання  по оплаті
поставленого  товару своєчасно не виконав.

Згідно з ч.1 ст.554 ЦК України, у
разі порушення боржником зобов”язання, забезпеченого порукою, боржник і
поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники.

30.07.2008р. на адресу Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 була направлена вимога про сплату боргу за договором
поруки в сумі 28 099грн. 85коп.

Відповідно до ч.2 ст.555 ЦК
України, поручитель має право висунути проти вимоги кредитора заперечення, які
міг би висунути сам боржник, однак поручитель не скористався цим правом, таким
чином визнав суму 28 099грн. 85коп. основного зобов”язання, за яке поручився.

Згідно з ч.2 ст.554 ЦК України,
поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи
сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків.

Пунктом 6.2 договору від
10.12.2007р. №ПФ-3(опт) встановлено, що за порушення термінів оплати вартості
отриманого товару, покупець зобов”язаний сплатити на користь постачальника пеню
за затримку оплати в розмірі подвійної облікової ставки Національного Банку
України, від вартості поставленого товару за кожний день прострочення оплати.
Сторони домовилися, що нарахування пені здійснюється за весь час прострочення
оплати.

Статтею 546 ЦК України передбачено,
що виконання  зобов'язань може
забезпечуватися згідно з законом або договором неустойкою (штрафом, пенею).

Згідно ст.549 ЦК України неустойкою
(штрафом, пенею) визнається визначена законом або договором грошова сума, яку
боржник повинен сплатити кредиторові в разі невиконання або неналежного
виконання зобов'язання, зокрема в разі прострочення виконання. Оскільки
відповідач порушив умови договору від 10.12.2007р. № ПФ-3 (опт) і своєчасно не
розрахувався за товар, суд вважає вимоги позивача щодо стягнення пені у сумі 3
239грн. 21коп. обгрунтованими та підлягаючими задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.230 ГК України
штрафними санкціями в розумінні цього Кодексу є господарські санкції у вигляді
грошової суми (неустойка, пеня, штраф), яку учасник господарських відносин
зобов”язаний сплатити у разі порушення їм прав здійснення господарської
діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського
зобов”язання.

Крім того, п.6.3 договору від
10.12.2007р. № ПФ-3 (опт) передбачено, що за порушення термінів оплати вартості
отриманого товару понад п”ятнадцяти днів,
покупець зобов”язаний сплатити на користь постачальника штраф у розмірі
5% від простроченої суми. Сплата цього штрафу не перериває та не зменшує
нарахування пені, встановленої п.6.2 цього договору,  тому суд вважає вимоги позивача щодо
стягнення штрафу у сумі 2 834грн. 99коп. обгрунтованими та підлягаючими
задоволенню, оскільки дана відповідальність та її розмір  узгоджені сторонами у договорі, та не
обмежені діючим законодавством.

Згідно статті 625 Цивільного кодексу
України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої
суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Відповідно вказаної статті закону
відповідачу нараховані  інфляційні  у сумі 3 269грн. 57коп., які також  підлягають стягненню у повному обсязі.

Відповідно зі ст.43 ГПК України суд
оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному,
повному і об'єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх
сукупності. Оскільки  відповідачем   до теперішнього часу поставлений позивачем
товар не оплачений, то суд вважає вимоги позивача обґрунтованими та
підлягаючими задоволенню повністю.

Витрати по сплаті держмита та витрати
за інформаційно-технічне забезпечення судового процесу треба віднести на
відповідача, оскільки він необґрунтовано довів розгляд справи до суду.

Враховуючи вищевикладене та керуючись
ст.ст. 525, 526, 554, 555, 546, 549, 625ЦК України, ст.ст.  33, 43, 44, 49, 75,  82,
84, 85 ГПК  України, суд -

В И Р І Ш И В  :

Позовні вимоги   Товариства з обмеженою відповідальністю
„Інвестиційні бізнес системи” м.Харків до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1
м.Краматорськ, Донецької області  про
стягнення  37 443грн. 62коп.  задовольнити
повністю.

Стягнути з Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, р/р НОМЕР_3 НОМЕР_4 у Краматорській філії
„ПриватБанк”, м.Краматорськ, МФО 335548, ІПН , свідоцтво платника
ПДВ НОМЕР_6, паспорт серії НОМЕР_5 виданий Краматорським МВУМВС України в
Донецькій області 19.02.2002р.) на користь Товариства з обмеженою
відповідальністю „Інвестиційні бізнес системи”
(61158, м.Харків, вул. Хабарова,1, п/р № 0840 ХОФ АКБ
Укрсоцбанк м.Харкова, МФО 351016, ) заборгованість у сумі 28
099грн. 85коп.,   пеню у сумі 3 239грн.
21коп., штраф  у сумі 2 834грн. 99коп.,
інфляційні  у сумі 3 269грн. 57коп.,
витрати по сплаті держмита у сумі
374грн. 44коп. та витрати за інформаційно-технічне забезпечення судового
процесу у сумі 118грн.

Рішення   було оголошено  у судовому засіданні      22.10.2008р.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття.

Видати наказ після набрання рішення
законної сили.

Суддя