ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.07.2008
Справа № 9/94-08

Дніпропетровський апеляційний
господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді -Кузнецова І.Л.,

суддів - Тищик І.В. (доповідач), Чимбар Л.О.

при секретарі -Врона С.В.

за участю представників сторін:

позивач: ОСОБА_2, ОСОБА_1

відповідач: Гребенюк А.О.,
Зінченко Р.П.

розглянувши у
судовому засіданні апеляційну скаргу фізичної особи -підприємця ОСОБА_1на
рішення господарського суду Дніпропетровської області від  27.03.08р. у справі № 9/94-08

за позовом фізичної особи -підприємця ОСОБА_1 АДРЕСА_1

до відкритого акціонерного товариства
„Енергопостачальна компанія „Дніпрообленерго” в особі Томаківського району
електричних мереж, АДРЕСА_1

про стягнення 79689 грн. 32 коп.,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2008
року позивач звернувся до господарського суду з позовом про визнання недійсним
рішення комісії Томаківського  району
електричних мереж, оформлене протоколом №6 від 29.11.07р. про нарахування  позивачу 79689,32 грн. за період з 05.10.06р.
по 10.11.07р.

Рішенням
господарського суду Дніпропетровської області від  27.03.08р. у справі № 9/94-08 (суддя Подобєд
І.М.) в задоволенні позову відмовлено.

Вмотивовуючи
рішення, господарський суд прийшов до висновку про те, що позивачем не доведено
незаконність прийнятого відповідачем рішення.

Не погоджуючись
з рішенням суду, позивач звернувся до апеляційного господарського суду з
апеляційною скаргою, у якій просить скасувати рішення господарського суду та
прийняти нове рішення, яким задовольнити позов. При цьому скаржник посилається
на неповне з'ясування обставин справи, на невідповідність висновків суду
фактичним обставинам справи та неповідомлення його про час та місце розгляду
справи.

Відповідач у
відзиві на апеляційну скаргу вважає доводи апеляційної скарги необґрунтованими
та такими, що не підлягають задоволенню та просить рішення суду першої
інстанції залишити без змін.

У судовому
засіданні оголошувалася перерва до 09.07.08р., до 22.07.08р., до 30.07.08р.

У судовому
засіданні 30.07.08р. оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Обговоривши
доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення господарським судом
обставин справи та правильність їх юридичної оцінки, колегія суддів дійшла
висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного:

Як вбачається з
матеріалів справи, 22.05.2002р. між позивачем (Споживач) та відповідачем
(Енергопостачальник) укладено договір про постачання електричної енергії за №
140, на підставі якого здійснювалося постачання електричної енергії на об'єкти
споживача.

10.11.2007р.
представниками Томаківського району електричних мереж, який є структурним
підрозділом ВАТ „ЕК „Дніпрообленерго”, була проведена перевірка дотримання
Правил користування електричною енергією приватним підприємцем ОСОБА_1 у
нежилому приміщенні (млин) за адресою: АДРЕСА_1 та виявлено порушення п. 6.40
Правил користування електричною енергією, що полягало у встановленні пристрою,
зупиняючого диск лічильника, внаслідок чого спожита електроенергія не
враховувалася. За вказаним порушенням складено акт № 000400.

14.11.07р.
лічильник електроенергії, знятий у позивача згідно акту про порушення, було
направлено до ВАТ „ЕК „Дніпрообленерго” для проведення експертизи.

Висновком
експертизи, викладеним в акті №002965 від 15.11.07р., було підтверджено
наявність порушень, вказаних в акті перевірки; проведеною експертизою
встановлено, що в конструкцію лічильника були внесені зміни, встановлений
вимикаючий пристрій (геркон) на кожну фазу паралельного ланцюга. Лічильник
визнано непридатним для подальшої експлуатації.

За результатами
розгляду акта перевірки та акта експертизи комісією по розгляду акта про
порушення споживачем ПКЕЕ  було прийнято
рішення, оформлене протоколом №6 від 29.11.07р., про нарахування ПП
ОСОБА_179689,32 грн. вартості недорахованої електроенергії за період з
05.10.06р. по 10.11.2007р. згідно з п. 6.40 ПКЕЕ та за формулою № 2.4 Методики
визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок
порушення споживачами ПКЕЕ (надалі Методика).

З позовом про
визнання вказаного рішення недійсним позивач звернувся до господарського суду.
Господарський суд прийшов до висновку про те, що позивачем не доведено
незаконність прийнятого відповідачем рішення, однак з даним висновком
погодитись не можна.

В силу пп. 6.41
Правил користування електричною енергією, затверджених Постановою НКРЕ від
31.07.96р. зі змінами та доповненнями у разі виявлення уповноваженим
представником постачальника електричної енергії порушення цих Правил споживачем
на місці виявлення порушення складається двосторонній акт у присутності
представника споживача.

В акті мають
бути зазначені зміст виявленого порушення із посиланням на відповідні пункти
цих Правил та вихідні дані, необхідні та достатні для визначення суми завданих
споживачем збитків.

Вихідних даних,
необхідних для визначення суми завданих енергопоста- чальнику  збитків, як то: схеми приєднання
струмоприймачів споживача та їх потужності, акт перевірки від 10.11.07р.
№000400 взагалі не містить.

Нарахування
вартості недорахованої електроенергії здійснено енергопостачальником на
підставі документів, дані яких не узгоджуються між собою:

Так, дані акту
перевірки не співпадають з даними акту експертизи. В акті перевірки вказано на
наявність трьох пломб на спірному приладі обліку та відсутні посилання на їх
порушення; натомість в акті експертизи
вказано на наявність та порушення на лічильнику №188317 однієї пломби
2004 (І кв.), наявність та стан інших пломб не відображено взагалі.

Відповідно до
приписів пп. 2.2,2.3 Положення про проведення експертизи приладів обліку
електричної енергії у побутових споживачів, затвердженого наказом Міністерства
палива та енергетики України від 21.06.2003р. №322 та зареєстрованого в Мінюсті
України 07.07.03р. за № 565/7886, у разі виявлення представником
енергопостачальника ознак порушень, наведених у пунктах 1.3.1 - 1.3.3
Положення, або його сумніву в правильній роботі лічильника такий лічильник у
зазначені терміни підлягає зняттю, опломбуванню і направленню на експертизу.

Дані акту про
направлення лічильника на експертизу та акту експертизи також не узгоджуються
між собою. Актом від 14.11.2007р. за №37 посвідчується, що спірний лічильник
було знято, опломбовано пломбою з індивідуальним номером НОМЕР_2 та направлено
на експертизу, тоді як в акті експертизи відображено наявність на упаковці
лічильника іншої пломби -за НОМЕР_3 і дана обставина не виключає можливості
доступу сторонніх осіб до спірного приладу обліку.

Безпосередньо
проведення експертизи здійснювалося за участю зацікавленої особи -ОСОБА_3, чия
участь у проведенні перевірки, вилученні лічильника, передачі його на
експертизу та проведенні експертизи посвідчується матеріалами справи.

Зазначені
суперечності позбавляють документи, надані в підтвердженні правопорушення,
доказової сили. За вказаних обставин колегія суддів вважає, що Енергопостачальником
не доведено факту наявності правопорушення та правомірності донарахування
споживачу вартості електроенергії, оскільки рішення комісії, оформлене
протоколом №6 від 29.11.07р., ґрунтується на документах, які не відповідають
вимогам ст. 32 ГПК України.

З порушенням
приписів чинного законодавства здійснено відповідачем і нарахування вартості
спожитої електроенергії за формулою №2.4 Методики.

Відповідно до
п. 2.5 Методики величина розрахункового добового обсягу споживання електричної
енергії визначається за формулою:

Wдоб = P х tдоб х
Kв,

де

Р -загальна
максимальна потужність струмоприймачів споживача відповідно до їх паспортних
даних або потужність, обчислена, виходячи із струму навантаження
електроустановки при підключенні всіх наявних струмоприймачів на повну
потужність, виміряного з дотриманням вимог чинного законодавства у сфері
метрології;

Кв
-коефіцієнт використання струмоприймачів, визначений у відповідності з
таблицею, наведеною в додатку №1 Методики.

Визначення
потужності та коефіцієнту використання струмоприймачів відповідно до приписів
Методики відповідачем не здійснювалося.

При проведенні
розрахунку відповідачем використані дозволена потужність, зазначена в договорі
-130 КвТ та коефіцієнт 0,5, передбачений п.2.5 Методики.

Обгрунтовуючи
правомірність застосування договірної потужності та коефіцієнту 0,5, відповідач
послався на недопуск споживачем представників енергопостачальника на свою
територію для контролю підключення струмоприймачів та складання їх переліку.

Дане твердження
спростовується матеріалами справи; складання акту перевірки на об'єкті
споживача свідчить, що представники відповідача на територію позивача
допущені  були; відомостей щодо недопуску
представників на інші об'єкти позивача акт перевірки не містить.

За вказаних
обставин перерахунок за користування електричною енергією на суму 79 689,32
грн. не може вважатися доведеним.

Судом першої
інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення не в повному обсязі з'ясовано
обставини, які мають значення для справи та не надано оцінки документам, що
посвідчують факт правопорушення.

З огляду на
невідповідність висновків, викладених в рішенні господарського суду, обставинам
справи та чинному законодавству, вимоги скаржника про скасування останнього
являються підставними і підлягають задоволенню.

На підставі
вищевикладеного, керуючись ст. ст. 99, 101, 103-105 ГПК України, суд

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну
скаргу  фізичної особи -підприємця
ОСОБА_1задовольнити.

Рішення
господарського суду Дніпропетровської області від 27.03.2008 року у справі №
9/94-08 скасувати.

Позов
задовольнити.

Визнати
недійсним рішення комісії ВАТ „Енергопостачальна компанія „Дніпрообленерго” в
особі Томаківського району електричних мереж, оформлене протоколом № 6 від
29.11.2007 року про нарахування фізичній особі -підприємцю ОСОБА_1 79689, 32
грн. за період з 05.10.06р. по 10.11.07р.

Постанова
набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному
порядку протягом одного місяця до Вищого господарського суду України.

Головуючий
І.Л. Кузнецова

Судді:
І. В. Тищик

Л.О. Чимбар