ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2008 р.

№ 13/82

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого

Кравчука Г.А.,

суддів:

Мачульського Г.М., Шаргала В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу

Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Верхнячка-Агро"

на постанову

Київського міжобласного апеляційного

господарського суду від 17.07.2008 р.

у справі

№ 13/82

господарського суду

Черкаської області

за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю "Агропромислова компанія "Еліт Продукт"

до

Верхняцької селищної ради

треті особи:

1) Христинівський районний відділ Черкаського

обласного об'єднаного бюро технічної інвентаризації,

2) Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю "Верхнячка-Агро"

про

визнання права власності на майно

в судовому засіданні взяли участь представники:

позивача:

Овчарук С.С., дов. № 26/08-08 від 20.08.2008 р.;

відповідача:

Куркін В.О., голова;

третьої особи-1:

— не з'явились;

третьої особи-2:

Строкань Ф.С., дов. № 1 від 12.02.2008 р.;

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2007 р. Товариство з обмеженою відповідальністю "Агропромислова компанія "Еліт Продукт" (далі –Компанія) звернулось до господарського суду Черкаської області з позовною заявою, у якій просило визнати за ним право власності на нежитлові приміщення за адресою: Черкаська область, Христинівський район, смт. Верхнячка, вул. Перемоги, 2: ковбасний цех загальною площею 750,4 кв. м, рибний цех загальною площею 132,0 кв. м, котельна загальною площею 150,0 кв. м, шкурозасільня загальною площею 32,7 кв. м, дизельна підстанція загальною площею 24,2 кв. м, вбиральня загальною площею 4,2 кв. м, артезіанська свердловина та водонапірна башта, та зобов'язати Христинівський районний відділ Черкаського обласного об'єднаного бюро технічної інвентаризації здійснити державну реєстрацію вказаного майна (позовні вимоги наведені з урахуванням заяви Компанії від 11.03.2008 р., т. 2, а. с. 81).

Позовні вимоги Компанія обґрунтовувала тим, що вона за згодою Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Верхнячка-Агро" (далі –Товариство) здійснила невід'ємні поліпшення майна, щодо якого виник спір, яке перебувало у неї у користуванні на підставі укладеного з Товариством договору оренди від 26.07.2004 р., внаслідок чого було створену нову річ, у зв'язку з чим вона набула на неї право власності у відповідності до ст. 332 Цивільного кодексу України (обґрунтування позовних вимог наведено з урахуванням заяви Компанії від 24.01.2008 р., т. 1, а. с. 64 –66).

Рішенням господарського суду Черкаської області від 11.03.2008 р. (суддя Скиба Г.М.) позовні вимоги Компанії задоволено.

Постановою Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 17.07.2008 р. (колегія суддів: Федорчук Р.В., Ткаченко Б.О., Лобань О.І.) рішення господарського суду Черкаської області від 11.03.2008 р. залишено без змін.

Вказані рішення та постанова прийняті з посиланням на норми Цивільного кодексу України та мотивовані обґрунтованістю позовних вимог Компанії.

Товариство звернулось до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, у якій просить постанову Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 17.07.2008 р. і рішення господарського суду Черкаської області від 11.03.2008 р. скасувати та припинити провадження у справі. Викладені у касаційній скарзі вимоги Товариство обґрунтовує тим, що господарськими судами попередніх інстанцій при прийнятті оскаржуваних судових актів було порушено ст. ст. 319 та 321 Цивільного кодексу України, п. 1 частини першої ст. 62, п. 1 частини першої ст. 65 Господарського процесуального кодексу України.

Інші особи, які беруть участь у справі, не скористались правом, наданим ст. 1112 Господарського процесуального кодексу України, та відзивів на касаційну скаргу Товариства до Вищого господарського суду України не надіслали, що не перешкоджає касаційному перегляду судових актів, які оскаржуються.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи, перевіривши правильність юридичної оцінки встановлених фактичних обставини справи, застосування господарськими судами першої та другої інстанцій норм матеріального та процесуального права при прийнятті рішення та постанови, колегія суддів Вищого господарського суду України вважає, що касаційна скарга Товариства підлягає частковому задоволенню, враховуючи наступне.

Місцевим та апеляційним господарськими судами встановлено та матеріалами справи підтверджується, що майно, яке перебуває у користуванні Компанії на підставі укладеного з Товариством договору оренди від 26.07.2004 р. та право власності на частину якого Компанія просить визнати за нею, є частиною майна колишнього КСП "Верхняцьке" та на даний час розпайоване і знаходиться у власності юридичних та фізичних осіб.

Відповідно до частини першої та другої ст. 355 Цивільного кодексу України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності.

Частина перша ст. 356 Цивільного кодексу України встановлює, що власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Як вбачається з матеріалів справи, майно колишнього КСП "Верхняцьке" знаходиться у власності юридичних та фізичних осіб із визначенням часток кожної з цих осіб у праві власності.

Тобто, це майно належить вказаним особам на праві спільної часткової власності.

Частина перша ст. 358 Цивільного кодексу України передбачає, що право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою.

Таким чином, рішення господарського суду про визнання за Компанією права власності на майно, щодо якого виник спір, тобто на майно, яке належить фізичним та юридичним особам на праві спільної часткової власності, безпосередньо впливає на права та обов'язків вказаних осіб.

Між тим, вказаних осіб не було залучено до участі у справі.

Згідно з частиною першою та п. 3 частини другої ст. 11110 Господарського процесуального кодексу України підставами для скасування або зміни рішення місцевого чи апеляційного господарського суду або постанови апеляційного господарського суду є порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права. Порушення норм процесуального права є в будь-якому випадку підставою для скасування рішення місцевого або постанови апеляційного господарського суду, якщо господарський суд прийняв рішення або постанову, що стосується прав і обов'язків осіб, які не були залучені до участі в справі.

Враховуючи викладене, колегія суддів Вищого господарського суду України приходить до висновку, що постанова Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 17.07.2008 р. та рішення господарського суду Черкаської області від 11.03.2008 р. підлягають скасуванню як такі, що стосуються прав і обов'язків осіб, які не були залучені до участі в справі, а справа має бути направлена на новий розгляд до господарського суду Черкаської області від 11.03.2008 р.

Під час нового розгляду справи місцевому господарському суду необхідно врахувати викладене та залучити до участі у справі усіх співвласників майна, відносно якого виник спір, у статусі, визначеному нормами Господарського процесуального кодексу України, після чого, визначившись з підвідомчістю даної справи господарському суду, прийняти відповідне судове рішення.

Керуючись ст. ст. 1115, 1117, 1119, 11110 та 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Верхнячка-Агро" задовольнити частково.

Постанову Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 17.07.2008 р. і рішення господарського суду Черкаської області від 11.03.2008 р. у справі № 13/82 скасувати.

Справу передати на новий розгляд до господарського суду Черкаської області.

Головуючий суддя                                                   Г.А. Кравчук

Суддя                                                                       Г.М. Мачульський

Суддя                                                                       В.І. Шаргало