ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ
=======================================================================
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

"30" вересня 2008 р.

12:50

Справа №  13/224/08

30.09.2008 р. 12 год. 50 хв. м.
Миколаїв, Будинок Рад, вул. Адміральська, 22.каб. № 921

Господарський
суд Миколаївської області в складі: судді Ткаченко О.В. при секретарі Засядівко
О.О.

за позовом

Державної податкової інспекції у
Центральному районі м. Миколаєва, м. Миколаїв, вул. Потьомкінська, 24.

до відповідачаПриватного
підприємця ОСОБА_1, АДРЕСА_1.

про

Стягнення податкової
заборгованості в сумі 6 570,73 грн.

Суддя   Ткаченко О.В.

Представники:

Від позивача

Науменко А.С., довіреність №
4/9/10-011 від 08.01.2008 року.

Від відповідача

Представник не з»явився.

Предмет спору:  Позивач звернувся до господарського суду з
позовною заявою та просить стягнути з
відповідача податкову заборгованість в сумі 6 570,73 грн.

Відповідач заперечень проти позову
не надав, представник у судове засідання не з»явився, про причини неявки не
повідомив.

Господарський суд, розглянувши
матеріали справи, заслухавши пояснення позивача,

встановив:

Відповідач, зареєстрований як
фізична особа - підприємець Миколаївським міськвиконкомом 07.04.2006 року, про
що свідчить копія свідоцтва про держреєстрацію.

На підставі ст. 4 Закону України
“Про систему оподаткування” від 25.06.1991
№ 1251-XII відповідач є платником податків та зборів до бюджету та
державних цільових фондів та має заборгованість перед бюджетом в загальному
розмірі 6 570,73 грн., у тому числі:

-          податок на додану вартість в сумі
1095,23 грн.

-          податок з доходів  фізичних осіб в сумі 5475,50 грн.

Як свідчить наданий позивачем
розрахунок ( а.с. 7-8 ) заборгованість зі сплати податку на додану вартість
виникла у зв'язку з неповною сплатою нарахованого відповідачем у уточнюючих
податкових деклараціях за лютий 2008 (звітні періоди, за які виправляються
помилки квітень -листопад 2007 року) податкового зобов'язання в загальному
розмірі 1295,00 грн., а також у зв'язку з несплатою визначеного позивачем у
податкових повідомленнях-рішеннях від 11.02.2008 року № , №
, від 14.05.2008 року № 2058/1701 податкового зобов'язання з ПДВ
в  загальному розмірі 4,40 грн.

Крім того, відповідно до вимог ст.
16 Закону України “Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими фондами” № 2181-ІІІ, Інструкції про порядок
нарахування та погашення пені за платежами, що контролюються органами державної
податкової служби, затвердженої наказом ДПА України від 11.06.2003 року № 290 у
зв'язку з несвоєчасним погашенням податкового зобов'язання з податку на додану
вартість, відповідачу нараховано 0,54 грн. пені.

Відповідно до наданого
розрахунку  (а.с. 7-8) заборгованість з
податку з доходів фізичних осіб виникла у зв'язку з неповною сплатою
податкового зобов'язання нарахованого згідно розрахунку авансових платежів від
13.02.2007 року та згідно податкового повідомлення-рішення від 13.02.2008 року
№ .

Виходячи з встановлених обставин,
суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, з огляду на  наступне.

Відповідно до ст. 5 Закону України
від 21.12.2000  № 2181-III “Про порядок
погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними
цільовими фондами” податкове зобов'язання,
самостійно   визначене   платником податків у податковій  декларації,
вважається  узгодженим  з  дня
подання такої податкової декларації.

Оскільки вищезазначені податкові
повідомлення-рішення були отримані відповідачем та залишились неоскарженими в
адміністративному та судовому порядках, визначене позивачем податкове
зобов'язання вважається узгодженим в розумінні ст. 5 Закону України   “Про порядок погашення зобов'язань платників
податків перед бюджетами та державними цільовими фондами”.

Відповідно до п. 11 ст. 11 Закону
України «Про державну податкову службу»від 04.12.1990 року № 509-XII Державні
податкові інспекції мають право застосовувати
до  платників податків фінансові
(штрафні) санкції,  стягувати до бюджетів
та державних цільових фондів  суми
недоїмки,  пені  у
випадках,  порядку  та розмірах,
встановлених законами  України.

Враховуючи, що заборгованість
відповідачем залишилась несплаченою, позовні вимоги обґрунтовані та підлягають
задоволенню.

Керуючись ст.ст. 94,
161-163 КАС України,  господарський суд

ПОСТАНОВИВ :

1.
Позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

2.          Стягнути  з Приватного підприємця ОСОБА_1, АДРЕСА_1,
ід. код НОМЕР_1 на користь Державного бюджету України податковий борг в
сумі  6570,73 грн.

Постанова  або
ухвала суду першої інстанції,  якщо інше
не встановлено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку
подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого цим Кодексом, якщо таку
заяву не було подано.

Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але
апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений цим Кодексом, постанова
або ухвала суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення цього
строку.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо
його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду
справи.

Про апеляційне оскарження
рішення  суду  першої
інстанції спочатку подається заява. Обґрунтування мотивів оскарження і
вимоги до суду апеляційної інстанції викладаються в апеляційній скарзі.

Заява про апеляційне оскарження та
апеляційна скарга подаються до адміністративного суду апеляційної інстанції
через суд  першої інстанції, який ухвалив
оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається
особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Заява про апеляційне оскарження
постанови суду першої інстанції подається протягом  десяти днів з дня її проголошення, а в разі
складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу - з
дня складення в повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду першої
інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне
оскарження.

Апеляційна скарга може бути подана
без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається
у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Заява про апеляційне оскарження чи
апеляційна скарга, подані після закінчення строків, встановлених цією статтею,
залишаються без розгляду, якщо суд апеляційної інстанції за заявою особи, яка
їх подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

Суддя

О.В.Ткаченко