ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.09.08 Справа № 6/285/08

Суддя

За позовом           Регіонального відділення Фонду державного майна України по Запорізькій області м. Запоріжжя

До          Товариства з обмеженою відповідальністю “Руслан –94” м. Запоріжжя

Третя особа          Запорізька міська рада м. Запоріжжя, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача

Про повернення орендованого приміщення

Суддя                    Місюра Л.С.

За участю представників:

Від позивача:          Турчинський М.І.           - дов. № 22/183 від 28.12.2007р.

Від відповідача:          Лемешко А.О. –дов. № б/н від 23.06.2008р.

Від третьої особи:          не з’явився

Розглянувши матеріали справи за позовом Регіонального відділення Фонду державного майна України по Запорізькій області м. Запоріжжя до Товариства з обмеженою відповідальністю “Руслан –94” м. Запоріжжя, третя особа –Запорізька міська рада, м. Запоріжжя, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача, про повернення орендованого приміщення , суддя

В С Т А Н О В И В:

Позивач в позовній заяві просив стягнути з відповідача суму неустойки в розмірі 55 грн. 63 коп. та повернути до державної власності майно, а саме: нежитлові приміщення на першому поверсі будинку, загальною площею 70,7 кв. м. (літ.А-1,А-12, прим. ІУ-2, номери частин приміщень №2-10 та №2-11), за адресою: м. Запоріжжя вул. Українська/Героїв Сталінграду 39/6, шляхом виселення з займаних приміщень.

Позивач уточнив позовні вимоги, остаточно просить зобов’язати відповідача повернути до державної власності майно, а саме: нежитлові приміщення на першому поверсі будинку, загальною площею 70,7 кв. м. (літ.А-1,А-12, прим. ІУ-2, номери частин приміщень №2-10 та №2-11), розташоване за адресою: м. Запоріжжя вул. Українська/Героїв Сталінграду 39/6, шляхом виселення з займаних приміщень.

Заява позивача була прийнята судом, оскільки вона була заявлена у відповідності з вимогами ст. 22 Господарського процесуального кодексу України (надалі - ГПК України).

Відповідач по суті позовних вимог пояснив, що Регіональне відділення Фонду державного майна України по Запорізькій області є неналежним позивачем по справі, так листом від 03.03.2007р. № 1063/26-201 Фонд повідомив, що ним було прийнято рішення про безоплатне передання жилого фонду, який перебуває на балансі “Запоріжінструмент” в комунальну власність м. Запоріжжя, в тому числі гуртожитку, яке розташоване за адресою: м. Запоріжжя вул. Українська/Героїв Сталінграду 39/6, в якому знаходяться спірні приміщення. Просить в задоволенні позову позивачу відмовити.

Розгляд справи відкладався, за клопотання сторін був продовжений строк вирішення спору.

04.09.2008 року розгляд справи продовжено.

Третя особа, повідомлена про місце, день та час розгляду справи, в порядку, передбаченому ГПК України, в судове засідання не з’явилась, про причини неявки суд не повідомила, витребувані судом документи не надала.

Стаття 75 ГПК України дозволяє суду розглянути спір за наявними в справі матеріалами, у випадку, якщо відзив на позов та витребувані судом документі не надані.

За таких обставин, справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, суддя вважає, що уточнені позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав:

07.04.2003р. між позивачем та відповідачем був укладений договір оренди державного нерухомого майна, що знаходиться на балансі ВАТ “Запоріжінструмент” № 990 із змінами (далі –договір).

Згідно цьому договору позивач передав відповідачу в оренду державне нерухоме майно, а саме: вбудоване в перший поверх будинку гуртожитку не житлове приміщення, загальною площею 70,7 кв. м. (літ.А1, А-12, прим. ІУ-2, номери частин приміщень №2-10 та №2-11), розташоване за адресою: м. Запоріжжя вул. Українська/Героїв Сталінграду 39/6.

В пункті 10.1 договору вказано, що цей договір укладений з 07.04.2003р. по 07.04.2006р.

Додатковою угодою № 2 від 17.07.2006 року сторони продовжили термін дії договору до 05.04.2007 року.

Договором про зміни № 4 від 05.04.2007 року сторони вирішили продовжити термін дії договору до 04.04.2008 року.

Спеціальною нормою, яка регулює відносини оренди державного та комунального майна є Закон України “Про оренду держаного та комунального майна”. Всі інші нормативні акти діють лише в частині, яка не суперечить йому.

Згідно пункту 10.6 договору та частині 2 статті 17 Закону України “Про оренду держаного та комунального майна” в разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення терміну дії договору він вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

17.03.2008 року та 09.04.2008 року позивач надіслав відповідачу попередження вих. б/н про закінчення строку дії договору, в якому повідомив відповідача про те, що строк дії договору оренди продовжуватися не буде, та вимогу № 11-1300179 про повернення орендованого приміщення.

Відповідач отримав вказані попередження та повідомлення 10.04.2008 року, що підтверджується поштовим повідомлення про вручення кореспонденції № 409110.

Надіслання попередження про закінчення строку дії договору та про не бажання продовжувати строк дії договору до закінчення строку дії договору не є порушенням договору або Закону.

Вказана правова позиція також викладена у п. 12 Роз’яснення Вищого арбітражного суду України № 02-5/237 від 25.05.2000 року “Про деякі питання практики застосування Закону України “Про оренду державного та комунального майна”.

Згідно пункту 10.6 договору та частині 2 статті 17 Закону України “Про оренду держаного та комунального майна” договір вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені договором тільки за умови надіслання такого повідомлення після закінчення одного місяця з дня закінчення строку дії договору.

Таким чином спірний договір припинив свою дію.

Відповідно до пункту 10.5 договору та частині 2 статті 26 Закону України “Про оренду держаного та комунального майна” договір оренди припиняється закінчення строку, на який його було укладено.

У частині 1 статті 27 Закону України “Про оренду держаного та комунального майна” у разі розірвання договору оренди, закінчення строку його дії та відмови від його продовження або банкрутства орендаря він зобов’язаний повернути орендодавцеві об’єкт оренди на умовах , зазначених у договорі оренди.

Пунктом 2.5 договору оренди передбачено, що у разі припинення договору майно повертається орендарем орендодавцю. Майно вважається поверненим орендодавцю з моменту підписання сторонами акту прийому –передачі, обов’язок по складанню акта прийому –передачі покладається на сторону, яка передає майно.

Згідно до статті 526 ЦК України, статті 193 ГК України зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідач умови договору не виконав, спірне майно позивачу не повернув.

За таких обставин, вимоги позивача є обґрунтованими.

Заперечення відповідача не приймаються судом до уваги оскільки позивач пояснив суду, що був намір передати орендоване приміщення до комунальної власності. Однак спірне майно так і не було передано до комунальної власності. Відповідач не надав суду документи, які підтверджують, що спірне приміщення було передано до комунальної власності.

Судові витрати покладаються на відповідача пропорційно сумі задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 22, 44 –49, 75, 82 –85 ГПК України, суддя

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити. Зобов'язати Товариство з обмеженою відповідальністю “Руслан –94” (69035, м. Запоріжжя, вул. Сєдова, 7) на підставі акту прийому-передачі, повернути регіональному відділенню ФДМУ по Запорізькій області (69001, м. Запоріжжя, вул. Перемоги, 50; 69107, м. Запоріжжя, пр. Леніна, 164) державне майно: нежитлові приміщення на першому поверсі будинку, загальною площею 70,7 кв. м. (літ.А-1,А-12, прим. ІУ-2, номери частин приміщень № 2-10 та № 2-11),розташоване за адресою: м. Запоріжжя вул. Українська/Героїв Сталінграду 39/6, виселивши його із займаного приміщення. Видати наказ.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю “Руслан –94” (69035, м. Запоріжжя, вул. Сєдова, 7) в доход державного бюджету витрати по держмиту в сумі 84 грн. 99 коп., надавши наказ.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю “Руслан –94” (69035, м. Запоріжжя, вул. Сєдова, 7) в доход державного бюджету витрати на інформаційно –технічне забезпечення судового процесу в сумі 53 грн. 63 коп., надавши наказ.

Суддя Л.С. Місюра

Рішення підписано: 04.09.2008р.