ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.08.2008 р.                                                                      Справа №23/39

за позовом Відкритого акціонерного товариства "Комбінат виробничих підприємств" (38762, Полтавська область. Полтавський район, с. Терешки, вул. Шевченко, 18)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційна фірма "Сен" (36014, м. Полтава, вул. М. Бірюзова, 15)

про стягнення 36 471,43грн.

Суддя Ореховська Олена Олександрівна

Представники сторін:

від позивача –Окара І. М., довіреність № 1 від 04.08.2008 року

від відповідача - не з'явився

Суть справи: Розглядається позовна заява про стягнення 36 471,43грн., з яких: 33 497,49грн. основного боргу, 662,61грн. пені та 2 311,33грн. інфляційних нарахувань.

Представником позивача в судовому засіданні, в порядку ст. 22 ГПК України, подана заява про зменшення суми позовних вимог вих. № 712 від 04.08.2008 року (отримана в судовому засіданні та залучена до матеріалів справи) в зв'язку з погашення відповідачем суми основного боргу в розмірі 33 497,47грн. в повному обсязі. Позивач просить стягнути з відповідача інфляційні нарахування в сумі 2 311,33грн. та 662,61грн. пені. Дана заява не суперечить чинному законодавству, а тому, приймається судом.

Таким чином, судом розглядаються позовні вимоги про стягнення заборгованості в сумі 2 973,94грн., з яких 662,61грн. - пеня та 2 311,33грн. - інфляційні нарахування.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча про час, дату та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином, про що свідчить поштове повідомлення № 489765 (наявне в матеріалах справи). Відповідач позовні вимоги в частині стягнення пені та інфляційних нарахувань не визнає, з підстав викладених у запереченні (вх. № 11784 від 05.08.2008 року).

В зв'язку з тим, що необхідних для вирішення спору доказів наявних в матеріалах справи достатньо, а неявка відповідача, повідомленого належним чином про дату, час і місце судового розгляду, не перешкоджає розгляду справи по суті, справа розглядається за наявними в ній матеріалами, на підставі ст. 75 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представника позивача, суд встановив:

01.11.2007 року між ВАТ "Комбінат виробничих підприємств" (надалі –Позивач) і ТОВ "Виробничо-комерційна фірма "Сен" (надалі – Відповідач) згідно ст. ст. 205, 206 ЦК України укладено договір купівлі - продажу в усній формі, відповідно до якого Позивач зобов'язувався передати Відповідачу залізобетонну продукцію в асортименті, а Відповідач в свою чергу - прийняти її та оплатити.

На виконання умов договору Позивач передав, а Відповідач отримав за довіреністю серії ЯОЗ № 809879 від 19.12.2007 року, виданою на ім'я Немировського Б.Г., та товарних накладних № 000004314 від 19.12.2007 року, № 000004411 від 21.12.2007 року, № 000004417 від 21.12.2007 року, № 000004444 від 24.12.2007 року та № 000004432 від 24.12.2007 року плити перекриття ПК 63-15-8 на загальну суму 32 843,88грн.

Термін оплати за одержаний товар сторонами необумовлений, а отже відповідно до ст. 530 (п. 2) ЦК України він визначається семиденним строком з дня пред'явлення вимоги кредитором.

Позивачем на адресу Відповідача направлена вимога про оплату отриманих плит вих. № 177 від 06.03.2008 року (отримана відповідачем 13.03.2008 року, що підтверджується поштовим повідомленням № 2729), яка залишена Відповідачем без відповіді, а грошове зобов'язання - без виконання.

Станом на 11.02.2008 року заборгованість Відповідача склала 33 498,21грн., що підтверджується актом звірки взаєморозрахунків від 11.02.2008 року.

На момент звернення з позовною заявою сума основного боргу Відповідача за поставлений товар, а також за попередньо передані матеріали склала 33 497,49грн.

З часу пред'явлення позову до суду і на момент прийняття рішення Відповідач сплатив суму основного боргу в розмірі 33 497,47грн. в повному обсязі, в зв'язку з чим, Позивачем подана заява про зменшення суми позовних вимог вих. № 712 від 04.08.2008 року (отримана в судовому засіданні та залучена до матеріалів справи) в якій він просить стягнути з Відповідача лише 662,61грн. пені та 2 311,33грн. інфляційних нарахувань.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши та оцінивши додані докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав:

Стаття 526 Цивільного кодексу України вказує, що зобов’язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту, або інших вимог, що звичайно ставляться.

Факт виконання умов договору купівлі-продажу від 01.11.2007 року з боку Позивача Відповідачем не заперечується.

Всупереч взятим на себе зобов'язанням Відповідач у визначений термін розрахунок за поставлену залізобетонну продукцію не здійснив.

Згідно ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Статтею ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання свого грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений законом або договором.

Отже, Позивачем правомірно та обґрунтовано нараховано інфляційні в сумі 2 311,33грн. (розрахунок наявний в матеріалах справи) за період з 20.03.2008 року по 30.04.2008 року за прострочення виконання грошових зобов'язань за договором купівлі-продажу від 01.11.2007 року з боку Відповідача.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та учасниками судового процесу.

Заперечення Відповідача щодо стягнення інфляційних нарахувань носять формальний характер, а тому, судом до уваги не приймаються.

Згідно ч. 1 ст. 546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися, зокрема неустойкою.

Відповідно до п. 1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею ) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Позивачем нараховано та заявлено до стягнення пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за період з 20.03.2008 року по 26.05.2008 року на суму 662,61грн.

Частиною першою ст. 547 ЦК України встановлено, що правочин щодо забезпечення виконання зобов'язання вчиняється у письмовій формі.

З огляду на існування між сторонами по справі усних договірних відносин і відсутність письмового правочину щодо забезпечення виконання зобов'язання вимоги позивача в частині стягнення пені задоволенню не підлягають.

Таким чином, стягненню з Відповідача підлягає заборгованість в сумі в сумі 2 311,33грн. інфляційних нарахувань.

Враховуючи заяву Позивача про зменшення позовних вимог від 04.08.2008 року вих. № 712 державне мито та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу підлягають стягненню з Відповідача в сумі 102,00грн. та 118,00грн. відповідно.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 49, 82-85 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

1.          Позовні вимоги задовольнити частково.

2.          Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційна фірма "Сен" (36014, м. Полтава, вул. М. Бірюзова, 15, р/р 02, МФО 331832, ПРУ ВАТ Банк Фінанси та кредит, ) на користь Відкритого акціонерного товариства "Комбінат виробничих підприємств" (38762, Полтавська область, с. Терешки, вул. Шевченка, 18, р/р 260043306 в АБ "Полтава-банк", м. Полтава, МФО 331489, ) – 2 311,33грн. інфляційних нарахувань, 102,00грн. витрат по сплаті держмита та 118,00грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

3. В частині стягнення пені в сумі 662,61грн. - відмовити.

Видати наказ після набрання цим рішенням законної сили.

Суддя                                                                      О.О. Ореховська