ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

18.11.08 Справа №4/311-08

Колегія суддів Запорізького апеляційного господарського суду у складі:

при секретарі Шерник О.В.

За участю представників сторін від позивача – Дикаленко Н.М., довіреність №02-28-419-19/3003 від 17.11.2008 р.; представники від відповідачів 1 та 2 – не з’явилися;

Розглянувши в судовому засіданні апеляційну скаргу Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань у м. Херсоні на рішення господарського суду Херсонської області від 24.09.2008 р. у справі № 4/311- 08

за позовом: Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань у м. Херсоні, м. Херсон (далі ВВД ФСНВ у м. Херсоні);

до відповідача 1: Відділу державної виконавчої служби Суворовського районного управління юстиції, м. Херсон (ВДВС Суворовського РУЮ);

до відповідача 2: Головного управління державного казначейства України у Херсонській області, м. Херсон ( далі ГУДКУ у Херсонській області);

про стягнення збитків в сумі 547,79 грн.

ВСТАНОВИВ:

Розпорядженням голови Запорізького апеляційного господарського суду № 2184 від 17.11.2008 р. справу № 4/311- 08 передано на розгляд колегії суддів у складі: Хуторной В.М. (головуючий), судді – Колодій Н.А., Кричмаржевський В.А., якою справу прийнято до свого провадження.

Рішенням господарського суду Херсонської області (суддя Ємленінова З.І.) від 24.09.2008 р. у справі № 4/311- 08 в задоволені позовних вимог до Головного управління державного казначейства України у Херсонській області відмовлено.

Вказане рішення мотивоване тим, що позивач не обґрунтував свої вимоги чинним законодавством, оскільки не послався на законодавчий або нормативний акт за яким передбачено списання у безспірному порядку з єдиного казначейського рахунку Державного бюджету України збитків за перевищення посадовими особами державної виконавчої служби своїх повноважень безпідставним стягненням виконавчого збору.

Не погоджуючись з судовим рішенням, ВВД ФСНВ у м. Херсоні, позивач по справі, звернувся з апеляційною скаргою в якій просить суд скасувати рішення господарського суду та постановити нове, яким позовні вимоги задовольни на підставі ст. 1174 ЦК України; ст. 1, ч. 3 ст. 11 Закону України «Про державну виконавчу службу»; ч. 2 ст. 86 Закону України «Про виконавче провадження»; п. 21 постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної служби та звернення учасників виконавчого провадження»; ч. 1 ст. 25 Бюджетного кодексу України; абз. 2 п. 1 Положення «Про єдиний казначейський рахунок», затвердженого наказом Державного казначейства України №122 від 26.06.2002 р.; ст. 31 Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік» та п. п. 1.5, 3.6 Порядку примусового списання (стягнення) коштів з рахунків установ і організацій, відкритих в органах Державного казначейства, затвердженого наказом Держказначейства України №175 від 05.10.2001 р.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав доводи, викладені у апеляційній скарзі.

ВДВС Суворовського району, відповідач 1 по справі відзиву на апеляційну скаргу не надав, представник у судове засідання не з’явився, про причину неявки суд не повідомив хоча був належним чином повідомлений про час і місце слухання справи.

ГУДКУ у Херсонській області, відповідач 2 у відзиву на апеляційну скаргу вказує на законність та обґрунтованість судового рішення. Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення по справі №4/311- 08 від 24.09.2008 р. – без змін. Клопотанням № 14-09/3838 від 30.10.2008 р. просить суд розглянути справу за відсутністю його представника.

За клопотанням представника позивача судовий процес здійснювався без фіксації технічними засобами, за його згодою в судовому засіданні 18.11.2008 р. оголошено лише вступну та резолютивну частину постанови.

Відповідно до ст. 99 ГПК України, апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами наданими суду першої інстанції.

Згідно ст. 101 ГПК України, апеляційний господарський суд не зв’язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Сутність спору:

14.12.2006 р. за вх. № 701-577/2558-02-25 на адресу позивача надійшла постанова Державної виконавчої служби у Суворовському районі м. Херсона (арк. 22 с.) про відкриття виконавчого провадження від 07.12.2006 р., яка винесена на підставі виконавчого листа Суворовського райсуду м. Херсона №2-4468 від 24.11.2006 р. про стягнення з позивача на користь Ковальчук Н.В. боргу в сумі 5327,94 грн. В цій постанові зазначено, що добровільний строк виконання - до 14.12.2006 р.

21.12.2006 р., тобто в 7 - ми денний строк з моменту отримання постанови про відкриття виконавчого провадження позивач вказаний борг на користь Ковальчук Н.В. сплатив, що підтверджується копією платіжного доручення №901 (ар. с. 24), але 14.03.2007 р. на адресу позивача надійшли постанова про стягнення витрат на виконавче провадження від 26.02.2007 р. на суму 15 грн. та постанова про стягнення з боржника виконавчого збору від 26.02.2007 р. на суму 532, 79 грн.

Не погоджуючись з винесеними виконавчою службою постановами, позивач звернувся із скаргою на дії державного виконавця виконавчої служби у Суворовському районі м. Херсона Процюк Н.В. до Суворовського райсуду м. Херсона.

Ухвалою Суворовського райсуду від 30.08.2007 р. по справі №4с-33/07 визнано дії державного виконавця виконавчої служби у Суворовському районі м. Херсона Процюк Н.В. щодо винесення постанов від 26.02.2006 р., якими стягнуто з відділення Фонду виконавчий збір в сумі 532,79 грн. та витрати на проведення виконавчий дій в сумі 15 грн. – неправомірними та зобов’язано останнього негайно вжити необхідні заходи для усунення порушень діючого законодавства шляхом скасування постанов.

13.02.2008 р. на адресу відповідача 1 позивачем було направлено лист – претензію з проханням повернути на рахунок Фонду кошти в сумі 547,79 грн. Проте, листом №4730 від 26.02.2008 р. відповідач 1 повідомив позивача про неможливість повернути кошти в сумі 547,79 грн. через те, що в рішенні від 30.08.2007 р. у справі №4с-33/07 не ухвалено повернути вказані кошти на рахунок Фонду.

Зобов’язати Державне казначейство України в особі Управління державного казначейства в м. Херсоні відшкодувати Фонду шкоду заподіяну відповідачем 1, шляхом списання у безспірному порядку з єдиного казначейського рахунку Державного бюджету України кошти в сумі 547, 79 грн. та перерахувати їх на розрахунковий рахунок Фонду було предметом розгляду в суді першої інстанції.

Рішенням господарського суду Херсонської області від 24.09.2008 р. в задоволені позовних вимог відмовлено, з чим не погодився позивач.

Колегія суддів, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування норм процесуального права при винесенні оскаржуваного рішення, знаходить апеляційну скаргу такою, що підлягає задоволенню з таких підстав.

Як свідчить із тексту позовної заяви, позивач просить стягнути шкоду, завдану Фонду неправомірними діями державного виконавця Процюк Н.В. при здійсненні нею своїх службових повноважень.

Факт неправомірності дій державного виконавця щодо прийняття постанов від 26.02.2007 р. встановлено ухвалою Суворовського райсуду м. Херсона від 30.08.2007 р. Вказана ухвала набрала чинності 30.08.2007 р.

Частиною 4 ст. 35 ГПК України передбачено, що рішення суду з цивільної справи, що набрало законної сили, є обов’язковим для господарського суду щодо фактів, які встановлені судом і мають значення для вирішення спору.

Таким чином, завдана Фонду шкода внаслідок неправомірних дій державної виконавчої служби не потребує доказуванню.

Статтею 1174 ЦК України передбачено, що шкода, завдана юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою незалежно від вини цієї особи.

Частиною 2 ст. 86 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 р. № 606/ХІV передбачено, що збитки, заподіяні державним виконавцем громадянам чи юридичним особам при здійсненні виконавчого провадження, підлягають відшкодуванню в порядку, передбаченому законом.

Частиною 3 ст. 11 Закону України «Про державну виконавчу службу» від 24.03.1998 р. №202/98-ВР передбачено, що шкода, заподіяна державним виконавцем фізичним чи юридичним особам під час виконання рішення, підлягає відшкодуванню у порядку передбаченому законом, за рахунок держави.

Відповідно до ч. 1ст. 25 Бюджетного кодексу України, Державне казначейство України здійснює безспірне списання коштів з рахунків на яких обліковуються кошти Державного бюджету України та місцевих бюджетів, за рішенням, яке було прийняте державним органом, що відповідно до закону має право на його застосування.

Згідно до п 4 п/п. 4 Положення про Державне казначейство України, затвердженого постановою КМУ від 21.12.2005 р. №1232, казначейство відповідно до покладених на нього завдань зокрема, провадить безспірне списання коштів з рахунків, на яких обліковуються кошти державного та місцевих бюджетів і бюджетних установ, за рішенням, яке було прийняте державним органом, що відповідно до закону має право на його застосування.

Згідно з п. 2.1 Положення «Про єдиний казначейський рахунок», затверджений наказом Державного казначейства України від 26.06.2002 р. №122, єдиний казначейський рахунок об’єднує кошти субрахунків, що відкриті в Державному казначействі України (центральний рівень), управлінням Державного казначейства в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі. У балансі Державного казначейства України відкритий відповідний єдиний казначейський рахунок.

Примусове списання (стягнення) коштів передбачено в Порядку примусового списання (стягнення) коштів з рахунків установ і організацій, відкритих в органах Державного казначейства (далі Порядок), затвердженого Наказом Державного казначейства України №175 від 05.10.2001 р., зареєстрованого в Мін’юсті України 3.12.2001 р. за №1001/6192.

Згідно з п. 1.5 Порядку, якщо в платіжній вимозі та/або супровідних документах до неї не визначено код економічної класифікації видатків, то органи Державного казначейства самостійно визначають коди економічної класифікації видатків, за якими буде здійснюватись примусове списання (стягнення) коштів та/або на які буде накладено арешт (виходячи з економічної сутності платежу).

Відповідно до п. 3.5 Порядку, примусове списання (стягнення) коштів загального фонду державного бюджету проводиться органом Державного казначейства в межах асигнувань на поточний рік, передбачених у затвердженому кошторисі доходів і видатків, планів використання бюджетних коштів одержувачів, та при наявності на відповідних реєстраційних, спеціальних реєстраційних рахунках та рахунках інших клієнтів коштів за відповідними кодами бюджетної класифікації. Примусове списання (стягнення) коштів зі спеціальних реєстраційних рахунків у частині власних надходжень установ та організацій здійснюється безпосередньо із загальної суми залишку надходжень на відповідному спеціальному реєстраційному рахунку з подальшим віднесенням зазначеної суми на касові видатки в розрізі кодів бюджетної класифікації.

Примусове списання (стягнення) коштів з рахунків обліку коштів "Інші доходи спеціального фонду" (кошти, які мають цільове призначення і надходять на спеціальний реєстраційний рахунок установ з розбивкою за кодами економічної класифікації видатків) здійснюється у порядку, визначеному для коштів загального фонду.

Відповідно до п. 3.6 Порядку, примусове списання (стягнення) коштів здійснюється за тим самим кодом економічної класифікації видатків бюджету, за яким би здійснювався платіж, якщо б оплата була проведена не примусово.

Частинами 1, 2, 3 ст. 31 Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік» визначено установити, що виконання рішення, яке прийнято органом державної влади, що відповідно до закону має право на його застосування, про стягнення коштів з рахунків, на яких обліковуються кошти державного бюджету, здійснюється Державним казначейством України за попереднім інформуванням Міністерства фінансів України.

Рішення про стягнення коштів з рахунків, на яких обліковуються кошти державного бюджету, передаються до Державного казначейства України.

Безспірне списання коштів з рахунку державного бюджету здійснюється виключно органами Державного казначейства України за черговістю надходження рішень за рахунок і в межах відповідних бюджетних асигнувань.

Таким чином, колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції щодо необґрунтованості позивача своїх вимог, оскільки частини 1, 2 та 3 ст. 31 Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік» носять загальну норму про стягнення коштів з рахунків на яких обліковуються кошти державного бюджету, шляхом списання в безспірному порядку, тоді як частина 4 зазначеної статті є спеціальною щодо відшкодування шкоди завданої громадянину, тобто фізичній особі органами дізнання, досудового слідства, прокуратури та судів.

Крім того, колегія суддів не погоджується з висновком господарського суду щодо безпідставності стягнення збитків з відповідача 2, оскільки :

Відповідно до постанови Верховного суду України №14 від 26.12.2003 р. «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» зазначено, що при розгляді позовів фізичних і юридичних осіб про відшкодування шкоди (збитків), заподіяної діями (бездіяльністю) державного виконавця, в таких справах відповідачами можуть бути відповідні відділи державної виконавчої служби, в яких працюють державні виконавці та відповідні територіальні органи Державного казначейства України.

В даному випадку, мова йде про відшкодування шкоди, завданої відповідачем 1 позивачу та відповідно до вимог вище перелічених норм законодавства підлягає відшкодуванню, шляхом списання у безспірному порядку з державного бюджету України, оскільки органи казначейства законодавчо наділені такою компетенцією.

За таких обставин та з урахуванням викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що рішення господарського суду прийнято з порушенням норм матеріального права, а тому воно підлягає скасуванню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 101 - 105 Господарського процесуального кодексу України , суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань у м. Херсоні задовольнити.

Рішення господарського суду Херсонської області від 24.09.2008 р. по справі № 4/311- 08 скасувати. Позов задовольнити.

Зобов’язати Головне управління державного казначейства України у Херсонській області, м. Херсон відшкодувати Відділенню виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань у м. Херсоні, м. Херсон шкоду, заподіяну Суворовським відділом державної виконавчої служби Херсонського міського управління юстиції, м. Херсон, шляхом списання у безспірному порядку з Державного бюджету України коштів в сумі 547,79 грн. та перерахувати їх на розрахунковий рахунок № 0155 в ГУ ДКУ в Херсонській області, МФО 852010, .

Стягнення провести у відповідності до ст. 31 Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік» та п. 3.5 Порядку примусового списання (стягнення) коштів з рахунків установ і організацій, відкритих в органах Державного казначейства, затвердженого Наказом Державного казначейства України №175 від 05.10.2001 р., зареєстрованого в Мін’юсті України 3.12.2001 р. за №1001/6192.

Доручити господарському суду Херсонської області видати відповідний наказ.