ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

10.01.08р.

Справа № А27/401-07

За позовом Відкритого акціонерного товариства «Баглійкокс», м. Дніпродзержинськ Дніпропетровської області

до Державної податкової інспекції у м. Дніпродзержинську, м. Дніпродзержинськ Дніпропетровської області

про визнання недійсними податкових повідомлень-рішень

Суддя Татарчук В.О.

Секретар Сергієнко П.М.

Представники сторін:

від позивача –Андрусенко М.Г. дов. від 03.10.07 №3942/20-24, Козюк І.І. дов. від 20.10.07 №5178/20-26, Нікулін Ю.В. дов. від 03.09.07 №3552/20-18

від відповідача –Босько Є.С. дов. від 10.01.07 №194/10/100, Сорока В.М. дов. від 12.10.07 №35512/10/100, Адаменко Д.О. дов. від 03.10.07 №35318/10/100, Рева В.Л. посвід. серії УДН №02511, Паляниця О.Г. дов. від 12.01.07 №6831/10/100

Суть спору:

Відкрите акціонерне товариство «Баглійкокс»звернулося з позовом до державної податкової інспекції у м. Дніпродзержинську визнання недійсними податкових повідомлень-рішень від 16.01.2007р. №/0/894 (від 30.03.2007р. №/1/10/8550) з урахуванням рішення ДПА у Дніпропетровській області від 21.06.2007р. №16413/10/25-008 та податкове повідомлення-рішення від 22.08.2007р. №/1 31049.

В ході вирішення спору позивач уточнив вимоги, вказавши на необхідність визнання недійсним податкового повідомлення-рішення від 22.08.2007р. №/1 31049.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що:

-          при ліквідації основних засобів І групи підприємство не нараховувало податкові зобов’язання з ПДВ згідно з ч.2 п.4.9 ст.4 Закону України «Про податок на додану вартість»;

-          з урахуванням положень пп.7.4.1 п.7.4 ст.7 вказаного Закону товариством правомірно включено до складу податкового кредиту ПДВ, який нарахований у зв’язку з отриманням 11 ощадних сертифікатів за угодою міни в сумі 32139000грн.

Відповідач заперечує проти позову з посиланням на те, що позивачем в порушення:

- пп.3.1.1 п.3.1 ст.3, п.4.9 ст.4 Закону України «Про податок на додану вартість»в серпні 2005 року, січні, лютому, квітні та липні 2006р. були занижені податкові зобов’язання з ПДВ на 43830грн. при ліквідації основних засобів І групи за самостійним рішенням платника податків;

- пп.7.4.2 п.7.4 ст.7 вказаного Закону товариством не включено до об’єкту оподаткування операції з продажу 11 ощадних сертифікатів, отриманих як товар за угодами міни та використаних в подальшому в операціях, які не є об’єктами оподаткування, що спричинило заниження податкових зобов’язань з ПДВ на 32139000грн.

В судовому засіданні 10.01.2008р. були оголошені вступна та резолютивна частини постанови.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд -

встановив:

09.01.2007р. державною податковою інспекцією у м. Дніпродзержинську був складений акт №3/23-05393079 «Про результати планової документальної перевірки з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства ВАТ «Баглійкокс»за період з 01.07.2005р. по 30.09.2006р.».

Перевіркою встановлено, що ВАТ «Баглійкокс»в порушення пп.3.1.1 п.3.1 ст.3, п.4.9 ст.4 Закону України «Про податок на додану вартість»в серпні 2005р., січні, лютому, квітні та липні 2006р. занижені податкові зобов’язання з ПДВ на суму 43830грн. у зв’язку з ліквідацією за самостійним рішенням основних засобів І групи на загальну суму 219145,80грн.

Також, позивачем в порушення норми прямої дії пп.7.4.1 п.7.4 ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість», згідно якої, якщо в подальшому товари починають використовуватися в операціях, які не є об’єктом оподаткування згідно зі статтею 3 цього Закону…, то з метою оподаткування такі товари (послуги) вважаються проданими за їх звичайною вартістю у податковому періоді, на який припадає початок такого використання, але не нижче ціни їх придбання, ВАТ «Баглійкокс»не включило до об’єкту оподаткування операції продажу 11 ощадних сертифікатів, отриманих як товар за угодами міни та використані в подальшому в операціях, що не є об’єктом оподаткування згідно з пп.3.2.1 п.3.2 ст.3 Закону України «Про податок на додану вартість»(погашення ощадних сертифікатів) на загальну суму 160695000грн., чим занизило податкові зобов’язання з ПДВ на загальну суму 32139000грн.:

-          вересень 2005р. –5020000грн.;

-          жовтень 2005р. –3019800грн.;

-          листопад 2005р. –2515000грн.;

-          грудень 2005р. –3514000грн.;

-          січень 2006р. –3514000грн.;

-          лютий 2006р. –1004000грн.;

-          березень 2006р. –4016000грн.;

-          квітень 2006р. –4516200грн.;

-          червень 2006р. –5016000грн.;

-          липень 2006р. –4000грн.

На підставі вказаного акту перевірки відповідачем було прийнято податкове повідомлення-рішення від 16.01.2007р. №/0/894, яким визначено суму податкового зобов’язання позивача з ПДВ в розмірі 64409404грн. в тому числі: 32212140грн. –основний платіж і 32197264грн. –штрафні санкції.

За результатами розгляду скарг ВАТ «Баглійкокс»в процедурі апеляційного узгодження ДПІ у м. Дніпродзержинську були прийняті податкові повідомлення-рішення:

-          від 30.03.2007р. №/1/10/8550 на таку ж суму, що і первинне рішення;

-          від 22.08.2007р. №/1 31049, яким визначено суму податкового зобов’язання позивача з ПДВ в розмірі 48270330грн. з яких: 32180220грн. –основний платіж і 16090110грн. –штрафні санкції.

Суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги з таких підстав.

Аналіз чинного законодавства дозволяє погодитись з твердженням позивача щодо неправомірності висновку податкової інспекції про заниження товариством податкових зобов’язань з ПДВ в серпні 2005р., січні, лютому, квітні та липні 2006р. в розмірі 43830грн. при ліквідації основних фондів.

Як зазначалось вище, податкова інспекція посилається на порушення позивачем абз.1 п.4.9 ст.4 Закону України «Про податок на додану вартість».

Згідно з вказаною нормою, якщо основні виробничі фонди або невиробничі фонди ліквідуються за самостійним рішенням платника податку чи безоплатно передаються особі, не зареєстрованій платником податку, а також у разі переведення основних фондів до складу невиробничих фондів така ліквідація, безоплатна передача чи переведення розглядаються для цілей оподаткування як поставка таких основних виробничих фондів або невиробничих фондів за звичайними цінами, що діють на момент такої поставки, а для основних фондів групи 1 - за звичайними цінами, але не менше їх балансової вартості.

В той же час, позивач посилається на те, що діяв у відповідності з абз.2 вказаного пункту.

Відповідно до наведеної норми, правила цього пункту не поширюються на випадки, коли основні виробничі фонди або невиробничі фонди ліквідуються у зв'язку з їх знищенням або зруйнуванням внаслідок дії обставин непереборної сили, в інших випадках, коли така ліквідація здійснюється без згоди платника податку, в тому числі в разі викрадення основних фондів, або коли платник податку надає органу державної податкової служби відповідний документ про знищення, розібрання або перетворення основного фонду іншими способами, внаслідок чого основний фонд не може використовуватися у майбутньому за первісним призначенням.

В матеріалах справи містяться копії наказів ВАТ «Баглійкокс»щодо ліквідації (списання) основних засобів у зв’язку з фізичним зносом та неможливістю подальшого використання, а також актів форми №03-3.

Зазначені документи надавалися позивачем податковій інспекції при проведенні перевірки. Можливість врахування зазначених документів щодо знищення, розібрання або перетворення основного фонду іншими способами, внаслідок чого основний фонд не може використовуватися у майбутньому за первісним призначенням, передбачена листами ДПА України від 06.05.2001р. N2235/6/16-1215-26 і від 20.06.2006р. N6744/6/16-1515-26.

Крім того, згідно з пп.4.4.1 п.4.4 ст.4 Закону України «Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами»у разі коли норма закону чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі закону, або коли норми різних законів чи різних нормативно-правових актів припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов'язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу, рішення приймається на користь платника податків.

Суд вважає за можливе застосувати до наведених правовідносин зазначені положення Закону та прийняти рішення на користь платника податків.

Викладений в акті перевірки від 09.01.2007р. №3/23-05393079 висновок податкового органу про порушення позивачем пп.7.4.1 п.7.4 ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість»при здійсненні операцій міни та погашення ощадних сертифікатів не відповідає фактичним обставинам справи.

Як встановлено при проведенні перевірки та в ході вирішення спору ВАТ «Баглійкокс»були укладені угоди міни з:

-          ПП «Прімо-Стела»від 09.09.2005р. №01/09/М/09-19/05;

-          ПП «Метатрон-БС»від 03.10.2005р. №01-М/10-16/05, від 10.11.2005р. №06-М/11-15/05, від 05.12.2005р., №09-М/12-26/05 і від 10.01.2006р. №11-М/01-70/06;

-          ПП «Хімголд»від 13.02.2006р. №01-М/02-24/06 і від 10.03.2006р. №04-М/03-21/06;

-          ПП «Атік-ПК»від 12.04.2006р. №01-М/04-39/06, від 10.05.2006р. №03-М/05-48/06 і від 15.06.2006р. №05-М/06-23/06.

За вказаними договорами міни ВАТ «Баглійкокс»передано у власність контрагентам 45 комплектів станцій управління комбінованим прокатним станом на загальну суму 135616800грн. (ПДВ - 22602800грн.) та 19 станцій управління секцій збагачення залізорудних матеріалів на суму 57217200грн. (ПДВ - 9536200грн.). Загальна сума переданого обладнання склала 192834000грн. (ПДВ - 32139000грн.).

В свою чергу, ПП «Прімо-Стела», ПП «Метатрон БС», ПП «Хімголд»та ПП «Атік ПК»в рамках вищевказаних угод передали позивачу 11 ощадних (депозитних) сертифікатів на таку ж суму.

Зазначені підприємства виписали на адресу ВАТ «Баглійкокс»11 податкових накладних на загальну суму 32139000,00 грн., а саме:

- ПП «Прімо-Стела»- №16 від 16.09.2005р. на суму 30120000грн. (ПДВ - 5020000грн.);

- ПП «Метатрон-БС»- №1 від 19.10.2005р. на суму 18118800грн. (ПДВ - 3019800грн.), №9 від 23.11.2005р. на 15090000грн. (ПДВ - 2515000грн.), №13 від 14.12.2005р. на

21084000грн. (ПДВ - 3514000грн.), №1 від 17.01.2006р. на 21084000грн. (ПДВ –3514000грн.);

- ПП «Хімголд»- №03 від 15.02.2006р. на 6024000грн. (ПДВ –1004000грн.), №5 від 15.03.2006р. на 24096000грн. (ПДВ - 4016000грн.);

- ПП «Атік-ПК»- №2 від 21.04.2006р. на 27097200грн. (ПДВ - 4516200грн.), №7 від 14.06.2006р. на 18072000грн. (ПДВ - 3012000грн.), №9 від 19.06.2006р. на 12024000грн. (ПДВ - 2004000грн.), №12 від 03.07.2006р. на 24000грн. (ПДВ - 4000грн.).

Дані податкові накладні були внесені позивачем до реєстру отриманих податкових накладних, а суми ПДВ включені до складу податкового кредиту відповідних податкових періодів. Так, за податковими накладними:

-          №16 від 16.09.2005р. ПДВ в сумі 5020000грн. включено до податкового кредиту вересня 2005р.;

-          №1 від 19.10.2005р. ПДВ - 3019800грн. включено до податкового кредиту жовтня 2005р.;

-          №9 від 23.11.2005р. ПДВ - 2515000грн. включено до податкового кредиту листопада 2005р.;

-          №13 від 14.12.2005р. ПДВ - 3514000грн. включено до податкового кредиту грудня 2005р.;

-          №1 від 17.01.2006р. ПДВ - 3514000грн. включено до податкового кредиту січня 2006р.;

-          №03 від 15.02.2006р. ПДВ - 1004000грн. включено до податкового кредиту лютого 2006р.;

-          №5 від 15.03.2006р. ПДВ - 4016000грн. включено до податкового кредиту березня 2006р.;

-          №2 від 21.04.06р. ПДВ - 4516000грн. включено до податкового кредиту квітня 2006р.;

-          №7 від 14.06.2006р. ПДВ - 3012000грн. включено до податкового кредиту червня 2006р.;

-          №9 від 19.06.2006р. ПДВ - 2004000грн. включено до податкового кредиту червня 2006р.;

-          №12 від 03.07.2006р. ПДВ - 4000грн. включено до податкового кредиту липня 2006р.

Встановивши вказані обставини, податкова інспекція посилається на «… порушення позивачем норми прямої дії пп.7.4.1 п.7.4 ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість», згідно якої, якщо в подальшому товари починають використовуватися в операціях, які не є об’єктом оподаткування згідно зі статтею 3 цього Закону…, то з метою оподаткування такі товари (послуги) вважаються проданими за їх звичайною вартістю у податковому періоді, на який припадає початок такого використання, але не нижче ціни їх придбання, ВАТ «Баглійкокс»не включило до об’єкту оподаткування операції продажу 11 ощадних сертифікатів, отриманих як товар за угодами міни та використані в подальшому в операціях, що не є об’єктом оподаткування згідно з пп.3.2.1 п.3.2 ст.3 Закону України «Про податок на додану вартість»(погашення ощадних сертифікатів) на загальну суму 160695000грн., чим занизило податкові зобов’язання з ПДВ на загальну суму 32139000грн.».

Крім того, ДПІ у м. Дніпродзержинську стверджує, що ВАТ «Баглійкокс»правомірно податок на додану вартість, який надійшов у зв’язку з отриманням 11 ощадних сертифікатів за угодами міни з ПП «Прімо-Стела», ПП «Метатрон БС», ПП «Хімголд»та ПП «Атік ПК»в сумі 32139000грн. включило до складу податкового кредиту відповідних податкових періодів.

Однак, на думку суду, як висновок податкової інспекції щодо порушення позивачем пп.7.4.1 п.7.4 ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість», так і висновок щодо правомірності формування товариством податкового кредиту при отриманні ощадних сертифікатів є необґрунтованими з огляду на наступне.

Відповідно до пп.7.4.1 п.7.4 ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість»податковий кредит звітного періоду складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 6.1 статті 6 та статтею 81 цього Закону, протягом такого звітного періоду у зв'язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Якщо у подальшому такі товари (послуги) починають використовуватися в операціях, які не є об'єктом оподаткування згідно зі статтею 3 цього Закону або звільняються від оподаткування згідно зі статтею 5 цього Закону, чи основні фонди переводяться до складу невиробничих фондів, то з метою оподаткування такі товари (послуги), основні фонди вважаються проданими за їх звичайною ціною у податковому періоді, на який припадає початок такого використання або переведення, але не нижче ціни їх придбання (виготовлення, будівництва, спорудження).

В даному випадку слід було вести мову про порушення ВАТ «Баглійкокс»положень не підпункту 7.4.1 пункту 7.4 статті 7 вказаного Закону, а підпункту 7.4.2 Закону.

Так, згідно з пп.7.4.2 п.7.4 ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість», якщо платник податку придбаває (виготовляє) товари (послуги) та основні фонди, які призначаються для їх використання в операціях, які не є об'єктом оподаткування згідно зі статтею 3 цього Закону або звільняються від оподаткування згідно зі статтею 5 цього Закону, то суми податку, сплачені у зв'язку з таким придбанням (виготовленням), не включаються до складу податкового кредиту такого платника.

Наведений висновок зумовлений тим, що отримання позивачем ощадних сертифікатів від ПП «Прімо-Стела», ПП «Метатрон БС», ПП «Хімголд»та ПП «Атік ПК» за договорами міни і погашення таких сертифікатів банківськими установами відбувалися протягом одного податкового періоду і фактично в один день. Зазначене дозволяє стверджувати про те, що отримані позивачем ощадні сертифікати призначалися для їх використання в операціях, які не є об'єктом оподаткування згідно зі статтею 3 цього Закону (погашення цінних паперів). ВАТ «Баглійкокс»при виконанні договорів міни взагалі не повинно було включати до податкового кредиту відповідних звітних періодів суми ПДВ за податковими накладними, виписаними ПП «Прімо-Стела», ПП «Метатрон БС», ПП «Хімголд»та ПП «Атік ПК», оскільки сертифікати призначалися для використання в операціях, які не є об’єктом оподаткування.

Зазначене дозволяє стверджувати про невідповідність акту перевірки від 09.01.2007р. №3/23-05393079 вимогам Порядку оформлення результатів невиїзних документальних, виїзних планових і позапланових перевірок з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства, затвердженого наказом ДПА України №327 від 10.08.2005р. (далі Порядок).

Так, згідно п.1.17 Порядку факти виявлених порушень податкового, валютного та іншого законодавства викладаються в акті невиїзної документальної, виїзної планової чи позапланової перевірок чітко, об’єктивно та в повній мірі, із посиланням на первинні або інші документи, які зафіксовані в бухгалтерському та податковому обліку, що підтверджують наявність зазначених фактів.

Підпунктом 2.3.2 пункту 2.3 Порядку встановлено, що за кожним відображеним в акті фактом порушення податкового законодавства необхідно:

-          висвітлити показники, які відображаються суб'єктом господарювання у податковій та іншій звітності, та фактичні показники, виявлені у ході перевірки на підставі первинних документів податкового та бухгалтерського обліку суб'єкта господарювання у розрізі періодів у грошових одиницях, передбачених звітністю;

-          у разі виявлення розбіжностей чітко викласти зміст порушення з посиланням на конкретні пункти і статті нормативно-правових актів, що порушені платником податків, зазначити період (місяць, квартал, рік) фінансово-господарської діяльності платника податків, в якому дане порушення здійснено, при цьому додати до акта письмові пояснення посадових осіб суб'єкта господарювання щодо встановлених порушень.

Наведені вимоги не виконані податковим органом належним чином, оскільки зазначена в акті перевірки норма закону як така, що порушена позивачем, не відповідає фактично допущеному товариством порушенню.

Згідно з ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Викладене є підставою для задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 94, 162, 163 КАС України, суд -

постановив:

Позов задовольнити.

Визнати недійсним податкове повідомлення-рішення державної податкової інспекції у м. Дніпродзержинську від 22.08.2007р. №/1 31049, яким визначено суму податкового зобов’язання відкритого акціонерне товариство «Баглійкокс» з податку на додану вартість в розмірі 48270330грн. з яких: 32180220грн. –основний платіж і 16090110грн. –штрафні санкції.

Стягнути з державного бюджету на користь відкритого акціонерного товариства «Баглійкокс»(Дніпропетровська область, м. Дніпродзержинськ, вул. імені В.В.Щербицького, 1, ) 3грн.40коп. витрат по сплаті судового збору.

Постанова набирає законної сили згідно ст.254 КАС України та може бути оскаржена в порядку та строки, визначені ст. 186 КАС України.

Суддя                                                                                          В.О.Татарчук

Дата підписання постанови, оформленої у відповідності до ст.163 КАС України –21.01.2008р.