ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14.01.2008 Справа № 4/477-ПД-07

Господарський суд Херсонської області у складі судді Ємленінової З.І. при секретарі Сокуренко Л.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Научно-исследовательское производственное обьединение» смт. Брилівка Цюрупинського району Херсонської області

до дочірнього підприємства «Харчосмакова фабрика» ВАТ «Білозерська харчосмакова фабрика» смт. Білозерка Херсонської області

про визнання укладеним договору і визнання права користування майном

за участю представників сторін:

від позивача - директор Сперанська В.Г.

від відповідача – не з'явився

Позивач звернувся з позовом про визнання укладеним договору та визнання за ним права користування об'єктами нерухомого майна та обладнання придбаними за договором купівлі-продажу від 24.01.2003року №3 а саме: адміністративне приміщення; вагову з обладнанням; столову-магазин; столярний цех з обладнанням; пилораму з обладнанням; гараж; матеріальні склади; свинарник; ковбасний цех; підвал; водонапірну башту; огорожу; басейн для води; асфальтове покриття; ЗТП, які розташовані за адресою: Миколаївська обл., смт. Березнегувате, вул. Кузьменко, 142.

Позивач в засідання суду подав заяву відповідно до статті 22 ГПК України про уточнення позовних вимог, якою просить визнати укладеним договір купівалі-продажу , а також визнати за ним право власності на зазначене вище майно, посилаючись на те, що він набув право власності за укладеним відповідно до вимог закону правочином, але відповідач не визнає за ним це право.

Відповідач своїм правом на судовий захист не скористався, в засідання суду вдруге не з'явився, відзив на позов і витребувані судом документи не надав, незважаючи на те, що був повідомлений про час розгляду справи, за зазначеною в позовній заяві адресою, яка згідно з довідкою Херсонського обласного управління статистики від 11.01.2008року №13-03/32 відповідає його реєстраційній адресі.

За таких підстав, оскільки клопотання про відкладення розгляду справи від відповідача не надходило, справа відповідно до статті 75 ГПК України розглядається без участі представника відповідача, за наявними в справі доказами, яких достатньо для вирішення спору по суті, оскільки подальше відкладення розгляду справи призведе до порушення строку вирішення спору.

Справа розглядалася з перервою, яка відповідно до статті 77 ГПК України оголошувалася в засіданні суду 10.01.2007року за клопотанням позивача.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши представника позивача, суд

в с т а н о в и в:

Відповідно до договору купівлі-продажу від 24 січня 2003 року №3, укладеного між дочірнім підприємством «Харчосмакова фабрика»ВАТ «Білозерська харчосмакова фабрика»(продавець) та товариством з обмеженою відповідальністю «Научно-исследовательское производственное обьединение» (покупець) відповідач зобов'язався передати за накладною у власність позивача нерухоме та інше майно яке знаходиться за адресою Миколаївська обл., смт. Березнегувате, вул. Кузьменко, 142 на земельній ділянці загальною площею 2850кв.м.

Пунктом 1.2 договору зазначено, що право власності на майно переходить до покупця після повного розрахунку за договором. В рахунок сплати вартості майна за об'єкт купівлі-продажу відповідно до пункту 2.1 договору позивач зобов'язався передати відповідачу вексель сумою 3.427.419грн.00коп. зі строком сплати «по пред'явленню».

Актом прийому-передачі векселя від 27.01.2003року підтверджується, що позивач передав, а відповідач прийняв відповідно до умов договору №3 від 24.01.2003року вексель №910, датою видачі 27.01.2003року, датою погашення - «по пред'явленню», номінальною вартістю 3.427.419грн.00коп.

Відповідно до акту прийому-передачі та накладної від 24.01.23003року на виконання договору купівлі-продажу від 24.01.2003року відповідач передав, а позивач прийняв зазначене в накладній №1 майно, а саме: адміністративне приміщення; вагову з обладнанням; столову-магазин; столярний цех з обладнанням; пилораму з обладнанням; гараж; матеріальні склади в кількості 3 штук; свинарник; ковбасний цех; підвал; водонапірну башту; огорожу; басейн для води; асфальтове покриття; ЗТП.

Таким чином, сторонами виконано обов'язки за договором –позивачем в рахунок оплати за договором передано вексель на суму 3.427.419грн.00коп., який було повністю сплачено після його пред'явлення до виконання, а відповідачем передано позивачу вищеперелічене майно та обладнання.

Згідно з положеннями статті 47 ЦК Української РСР, яка підлягає застосуванню до правовідносин сторін з огляду на те, що договір укладався 24.01.2003року, нотаріальне посвідчення угод обов'язкове лише у випадках, зазначених у законі.

Між сторонами укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна та обладнання, тому правовідносини між ними регулюються нормами статей 224-240 ЦК Української РСР. Зокрема, відповідно до статті 224 ЦК Української РСР за договором купівлі-продажу продавець зобов'язаний передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов'язується прийняти майно та сплатити за нього певну грошову суму.

Частиною 1 статті 128 ЦК Української РСР встановлено, що право власності (право оперативного управління) у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачене законом або договором.

Таким чином, зазначений договір від 24.01.2003року укладено між сторонами в простій письмовій формі, що відповідало вимогам діючого на той час законодавства, так як він не потребував нотаріального посвідчення. Договором узгоджено усі істотні умови щодо договорів купівлі-продажу, та виконано обов'язки за договором, тому він є укладеним.

З урахуванням викладеного, позивач відповідно до ч.1 статті 328 ЦК України набув право власності на зазначене майно на підставах, не заборонених законом, зокрема із правочину і в силу статей 316, 317 ЦК України він здійснює право власності за своєю волею незалежно від волі інших осіб, в тому числі право володіння, користування та розпорядження . При цьому на зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Наданими до матеріалів справи документами підтверджується, що позивач звернувся до відповідача з листом від 20.01.2005року №20/01 про погодження реєстрації договору. Лист отримано відповідачем 20.01.2005року, але залишено без відповіді, що свідчить про невизнання ним права власності позивача на майно.

У відповідності до положень статті 392 ЦК України власник може пред’явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право.

З урахуванням викладеного, оскільки матеріалами справи підтверджується право власності позивача на нерухоме майно та обладнання, яке перейшло до нього на підставі договору купівлі-продажу від 24.01.2003 року, позовні вимоги підлягають задоволенню.

На підставі ст. 328, ст. 392 Цивільного Кодексу України та керуючись ст. 44, 49, 82-85 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги задовольнити.

2. Визнати укладеним договір купівлі-продажу від 24.01.2003року .

2.Визнати за товариством з обмеженою відповідальністю «Научно-исследовательское производственное обьединение» смт. Брилівка Цюрупинського району Херсонської області вул. Горького №38, ідентифікаційний код 32267227, право власності на нерухоме майно та обладнання, яке розташоване за адресою: Миколаївська обл., смт. Березнегувате, вул. Кузьменко, 142, а саме: адміністративне приміщення; вагову з обладнанням; столову-магазин; столярний цех з обладнанням; пилораму з обладнанням; гараж; матеріальні склади; свинарник; ковбасний цех; підвал; водонапірну башту; огорожу; басейн для води; асфальтове покриття; ЗТП.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Суддя З.І. Ємленінова

Рішення оформлено відповідно до

ст. 84 ГПК України 14.01.2008року.