ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.10.08                                                                                           Справа № 18/191

Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії:

Головуючого-судді                                                            Л.Л.Давид

Суддів                                                                      Г.Т.Кордюк

Х.В.Мурської

розглянувши матеріали апеляційної скарги Закритого акціонерного товариства –фірма «Нафтогазбуд»Автобаза №8, за вих. №13/2022 від 10.10.2007 р.

на рішення Господарського суду Львівської області від 05.10.2007 р.

у справі № 18/191 (суддя –Мартинюк В.Я.)

за позовом Відкритого акціонерного товариства «Івано-Франківськгаз»в особі Калуського управління по експлуатації газового господарства, м. Калуш Івано-Франківська область

до відповідача Закритого акціонерного товариства - фірми «Нафтогазбуд»Автобаза №8, смт. Запитів, Кам‘янка-Бузького району, Львівської області

про стягнення 5835,55 грн. завданої майнової шкоди

за участю представників сторін:

від позивача: не з»явились;

від відповідача: Тиховський Т.О. –представник (довіреність за вих. №13/1587 від 07.08.07 р.), Кужель М.С. –юрисконсульт (довіреність за вих. №13/2358 від 23.11.06 р.);

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Львівської області від 05.10.2007 р. у справі №18/191 задоволено позовні вимоги Відкритого акціонерного товариства «Івано-Франківськгаз»в особі Калуського управління по експлуатації газового господарства, м. Калуш, Івано-Франківська область (надалі –Позивач) до ЗАТ –фірми «Нафтогазбуд»Автобаза №8, смт. Запитів, Кам‘янка-Бузького району, Львівської області (надалі –Відповідач) про стягнення 5 835,55 грн.

Рішення місцевого господарського суду мотивоване тим, що у відповідності до вимог ст. 1187 Цивільного кодексу України транспортний засіб являється джерелом підвищеної небезпеки. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом іншим об»єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Місцевий господарський суд прийшов до висновку про те, що матеріалами справи доведено факт завдання матеріальної шкоди джерелом підвищеної небезпеки, а тому, шкода заподіяна ним, підлягає відшкодуванню в повному обсязі.

Відповідач - Закрите акціонерне товариство - фірма «Нафтогазбуд»Автобаза №8, не погодившись з винесеним рішенням, подала апеляційну скаргу, за вих. №13/2022 від 10.10.2007 р., в якій просить скасувати останнє як незаконне, прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, з огляду на наступне.

На думку Скаржника, місцевий господарський суд при прийнятті оскаржуваного рішення не врахував тієї обставини, що пошкодження газопроводу не відбулось, якби при його прокладенні було дотримано усіх вимог Державно будівельних норм В 2.5-20-2001. Тобто, Скаржник вважає, що прокладення газопроводу з порушенням вищеназваних правил, призвело до наїзду на газопровід в с. Лука, Калуського району, Іванно-Франківської області та витік газу, а тому Закрите акціонерне товариство - фірма «Нафтогазбуд»Автобаза №8, не повинна нести відповідальності за заподіяні збитки.

Крім того, в судовому засіданні Львівського апеляційного господарського суду, Скаржник звернувся з клопотанням про призначення судової будівельно-технічної експертизи, метою проведення якої є визначення місця прокладання газопроводу та відповідність такого нормам Державних будівельних норм В 2.5-20-2001. Скаржник зазначив, що без з»ясування даних обставин, неможливо встановити дійсні обставини та вину Відповідача у заподіянні шкоди.

Враховуючи наведене, з метою повного, об»єктивного та всестороннього розгляду справи, судова колегія Львівського апеляційного господарського суду ухвалою від 07.11.2008 р. задоволила клопотання Скаржника частково та призначила у справі судову будівельно-технічну експертизу, проведення якої доручила Львівському НДІ судових експертиз (а.с.103-104).

07.12.2007 р. Львівським науково-дослідним інститутом судових експертиз повернуто без виконання ухвалу Львівського апеляційного господарського суду від 07.11.2007 р. про призначення по справі судової будівельно-технічної експертизи та матеріали справи №18/191, з огляду на те, що дане дослідження потребує спеціальних знань в галузі газопостачання, проте таких спеціалістів в установі немає (а.с.113).

Ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 10.12.2007 р. поновлено провадження у справі (а.с.114).

В подальшому ухвалою суду від 20.12.2007 р. зупинено провадження у справі та призначено по справі судову будівельно-технічну експертизу, проведення якої доручено ДП «Західний експертно-технічний центр»(а.с.122-124).

22.05.2008 р. ДП «Західний експертно-технічний центр»надіслало висновок №2837.08.45.33.3/5002 від 23.04.2008 р., в якому вказано, про те, що встановити факт проведення ремонтних робіт по відновленню ділянки підземного газопроводу середнього тиску в с. Лука, Калуського району, Івано-Франківської області є неможливим без проведення ревізії скритих робіт (а.с.129-131).

Ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 23.05.2008 р. поновлено провадження у справі (а.с.132).

18.06.2008 р. зупинено провадження у справі та призначено додаткову судову будівельно-технічну експертизу, проведення якої доручено тим самим експертам ДП «Західний експертно-технічний центр»(а.с.143-144).

Листом за вих. №46-14-07/703 від 02.09.2008 р. Львівським науково-дослідним інститутом судових експертиз повернуто без виконання ухвалу Львівського апеляційного господарського суду від 18 червня 2008 р. про призначення по справі додаткової судової будівельно-технічної експертизи та матеріали справи №18/191, зазначаючи при цьому, що таку експертизу проводити недоцільно, так як встановити факт проведення ремонтних робіт по відновленню ділянки підземного газопроводу середнього тиску в с. Лука, Калуського району, Івано-Франківської області є технічно неможливим, в зв»язку з давністю дорожньо - транспортної події, яка відбулась 14.02.2007 р. (а.с.150).

05.09.2008 р. поновлено провадження у справі №18/191 та призначено до розгляду на 13.10.2008 р. (а.с.151).

В судове засідання 13.10.2008 р. з»явились представники Відповідача, які підтримали доводи апеляційної скарги, з мотивів наведених в останній.

Позивач участі уповноваженого представника в судове засідання не забезпечив, причин неявки не повідомив, хоча належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи ухвалою суду від 05.09.2008 р., про що свідчать поштові повідомлення про вручення за № 3627520, № 3627538. Клопотань про відкладення розгляду справи не поступало.

Враховуючи наведене, судова колегія порадившись на місці, ухвалила розглядати справу за наявними в ній матеріалами.

Вивчивши матеріали справи, оцінивши зібрані по них докази, заслухавши представників Відповідача, судова колегія Львівського апеляційного господарського суду прийшла до висновку про відповідність рішення місцевого господарського суду нормам чинного матеріального та процесуального права, матеріалам та обставинам справи, виходячи з наступного.

14.02.2007 р. водій транспортного засобу Татра –815 шляхом наїзду на вуличний газопровід по вул. Зеленій в с. Лука Калуського району пошкодив його, що зафіксовано в в акті від 14.02.2007 р., який складений працівниками Позивача та засвідчений підписом представника ЗАТ «Нафтогазбуд»Автобаза №8 (а.с.4)

Водій транспортного засобу, який здійснив наїзд на газопровід – Микицей М.В. є працівником Автобази №8 ЗАТ «Нафтогазбуд»та під час здійснення наїзду виконував свої трудові обов»язки, що вбачається з вищенаведеного акту.

З листа за №9075 від 13.09.2007 р. Калуського районного відділу управління міністерства внутрішніх справ в Івано-Франківській області вбачається, що в порушенні кримінальної справи проти гр. Микицея М.В. відмовлено на підставі п. 2 ст. 6 Кримінально процесуального кодексу України, однак останнього притягнуто до адміністративної відповідальності (а.с.34).

В постанові про відмову в порушенні кримінальної справи від 24.03.2007 р. зазначено, що сума завданих збитків значно менша ніж сума необхідна для порушення кримінальної справи , а також в даному випадку відсутній умисел водія на пошкодження газопроводу (а.с.35).

Внаслідок пошкодження газопроводу високого тиску відбувся витік природного газу на загальну суму 514,90 грн., що встановлено на підставі добового звіту управління магістральних газопроводів «Прикарпаттрансгаз». Відповідно до цього, з метою недопущення надзвичайної ситуації Позивачем проведені ремонтні роботи, вартість яких склала 4805,74 грн., що підтверджується актом приймання виконаних робіт від 16.02.07 р. (а.с.8).

Крім цього, згідно рахунку фактури №КА-000000574 від 16.02.2007 р. вбачається, що нормативно-технологічні втрати при заповненні газопроводу після ремонту становили 514,91 грн.(а.с.6).

У відповідності до п. 1 ст. 166 Цивільного кодексу України майнова шкода , завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно п. 1 ст. 1172 Цивільного кодексу України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов»язків.

Статтею 1187 Цивільного кодексу України встановлено, що транспортний засіб являється джерелом підвищеної небезпеки. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об»єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

У відповідності до п. 5 ст. 1187 Цивільного кодексу України , особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоду було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Згідно акту від 14.02.2007 р. представник Відповідача, який підписав акт, погодився з відшкодуванням збитків на підставі акту виконаних робіт (а.с.4).

Відповідач як в місцевому господарському суді, так і в апеляційній інстанції не наводить жодних доказів в підтвердження обставин наявності непереборної сили.

Покликання Скаржника в апеляційній скарзі на те, що пошкодження газопроводу не відбулось, якби при його прокладенні було дотримано усіх вимог Державно будівельних норм В 2.5-20-2001, не доведено належними та допустимими доказами у розумінні ст. 34 Господарського процесуального кодексу України.

У відповідності до вимог ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень , чого Скаржником не зроблено.

Оцінивши докази в їх сукупності, судова колегія Львівського апеляційного господарського суду прийшла до висновку про необґрунтованість доводів апеляційної скарги та відповідність рішення Господарського суду Львівської області нормам чинного законодавства, матеріалам та дійсним обставинам справи.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 99, 101, 102, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, -

Львівський апеляційний господарський суд ПОСТАНОВИВ:

1.          Рішення Господарського суду Львівської області від 05.10.2007 року у справі № 18/191 залишити без змін, апеляційну скаргу ЗАТ –фірма «Нафтогазбуд» Автобаза №8, за вих. №13/2022 від 10.10.2007 р. без задоволення.

2.          Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

3.          Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого господарського суду України в порядку та строки, передбачені статтями 109-110 Господарського процесуального кодексу України.

4.          Справу № 18/191 повернути Господарському суду Львівської області.

Головуючий суддя                                                                      Л.Л.Давид

Суддя                                                                                          Г.Т.Кордюк

Суддя                                                                                          Х.В.Мурська