СУД
Постанова

Іменем України

23
липня 2008 року

Справа
№ 2-2/1673-2008

Севастопольський
апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого
судді                                                  Гоголя
Ю.М.,

суддів                                                                      Борисової
Ю.В.,

Черткової І.В.,

за участю
представників сторін:

позивач: не з'явився, Суб'єкт підприємницької
діяльності  ОСОБА_1;

представник
відповідача: не
з'явився,  Кримське республіканське
підприємство "Виробниче підприємство водопровідно-каналізаційного
господарства м. Керчі";

розглянувши
апеляційну скаргу
Кримського республіканського підприємства "Виробниче підприємство
водопровідно-каналізаційного господарства м. Керчі" на рішення
господарського суду Автономної Республіки Крим (суддя Толпиго В.І.) від
20.05.2008 у справі № 2-2/1673-2008

за
позовом           Суб'єкта підприємницької діяльності  ОСОБА_1(АДРЕСА_1)

до           Кримського
республіканського підприємства "Виробниче підприємство
водопровідно-каналізаційного господарства м. Керчі" (вул. Години,
2в,Керч,98303)

про
стягнення 15000,00 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням
господарського суду АР Крим від 20.05.2008 у справі № 2-2/1673-2008 задоволено
позов Суб'єкта підприємницької діяльності
ОСОБА_1до Кримського республіканського підприємства "Виробниче
підприємство водопровідно-каналізаційного господарства м. Керчі" про
стягнення 15000,00 грн.

Задовольняючи
позов, суд виходив з правомірності заявлених позовних вимог, що обумовлено
неналежним виконанням відповідачем своїх обов'язків за укладеним між сторонами
договором підряду.

Не
погодившись з зазначеним рішенням суду, відповідач звернувся до
Севастопольського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в
якій просить рішення господарського суду скасувати, в позові відмовити.

Заявник
апеляційної скарги вказує, що не підписання ним акту-прийому передачі було
обумовлено невиконанням позивачем своїх зобов'язань за договором підряду. Також
заявник скарги стверджує, що позивач, в порушення вимог законодавства, не
повідомляв замовника про неможливість належним чином виконати роботи.

Розпорядженням
виконуючого обов'язки голови Севастопольського апеляційного господарського суду
від 23.07.2008, суддю Волкова К.В. замінено на суддю Борисову Ю.В.

У
судове засідання, яке відбулося 23.07.2008, представники сторін не з'явилися,
про дату та час слухання справи були повідомлені належним чином, про причини
неявки судову колегію не сповістили.

Судова
колегія знаходить матеріали, що є у справі достатніми, та вважає можливим
розглянути справу без представників сторін.

Розглянувши
справу в порядку статті 101 Господарського процесуального кодексу України,
судова колегія встановила наступні обставини.

Між
сторонами був укладений договір підряду від 21.11.2005 №2 на розробку і
супровід програмного забезпечення (а.с. 10-13) (далі -Договір).

Відповідно
п.п.1.1.,1.2. Договору, відповідач прийняв на себе зобов'язання по розробці,
супроводу програмного забезпечення і наладці засобів обчислювальної техніки.
Розробка має проводиться відповідно до технічних завдань, що є невід'ємною
частиною договору. Технічне завдання визначає конкретний об'єм робіт.

Об'єм
можливостей програмного комплексу вказаний в п.1 технічного завдання №1 до
договору №2 від 21.11.2005 (а.с. 11-13) (далі -Технічне завдання № 1).

У  п.2
Технічного  завдання  №1
встановлено, що повинно здійснюватися перетворення і імпортування    бази даних, використовуваної в існуючій
програмі взаєморозрахунків з абонентами, для роботи  з "АРМ працівника абонентської служби
КВП ВКГ (населення)".

Згідно
з п.2.1. та п.2.2. Договору вартість робіт по технічному завданню та порядку
розрахунків встановлюється конкретним технічним завданням, а приймання робіт
виконаних позивачем, проводиться шляхом оформлення актів прийому - здачі
відповідно до технічного завдання, яке є невід'ємною частиною договору.

Пункт
3.1 Договору передбачає, що строк дії договору визначений з моменту підписання
до 31.12.2006.

Відповідно
до п. 5 Технічного завдання №1 вартість робіт за дійсним технічним  завданням складає 30 000,00 грн.

Згідно
з п.6 Технічного завдання №1 оплата робіт проводиться в два етапу: -
передоплата у розмірі 50% від повної вартості робіт та кінцева оплата після
підписання акта прийому - здачі робіт.

Як
вбачається з матеріалів справи, відповідачем була проведена передоплата у
розмірі 15 000 грн.

25.12.2006
позивачем на адресу відповідача для підписання було спрямовано акт
прийому-здачі  виконаних робіт.

Листом
від 26.01.2007, вих. № 32/13-01-18 (а.с. 37), відповідач повідомив позивача про
невиконання останнім робіт за Договором, а саме: програмний комплекс під
Виробниче підприємство водопровідно-каналізаційного господарства м. Керчі (далі
-ВПВКГ) не адаптований; перетворення та імпортування існуючої бази даних
повністю не виконано, база даних ВПВКГ не адаптована для роботи з програмним
комплексом АРМ; у зв'язку з тим, що програмний комплекс на ВПВКГ відсутній, то
відсутній і предмет навчання операторів, що працюють з програмним комплексом.

Зазначений
акт не був  підписаний відповідачем та
залишок суми у 15 000 грн. залишився не виплаченим, що з'явилося підставою для
звернення позивача до суду з відповідним позовом.

Обговоривши
доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої
інстанції норм матеріального та процесуального права, відповідність висновків
суду обставинам справи, судова колегія вважає апеляційну скаргу такою, що не
підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно
до положень статей 525, 526  Цивільного
Кодексу України зобов'язання повинні виконуватись належним чином  відповідно до умов договору та вимог цього
Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та
вимог -відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно
ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його
умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно
з ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші
учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог,
що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно
до статті 837 ЦК України, за договором підряду одна сторона (підрядник)
зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони
(замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.
Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт
речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Частиною
1 ст. 853 ЦК України передбачено,  що
замовник зобов'язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору
підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов
договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо
замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на
ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі.

Як
вбачається з матеріалів справи, акт прийому-здачі виконаних робіт, згідно
штампу вхідної кореспонденції, був отриманий відповідачем 10.01.2007 за вх. №
32 (а.с. 14-16), але відповідь останнім була надіслана позивачу лише
26.01.2007, що, на думку судової колегії, ї не співвідноситься з вимогами ст.
853 ЦК України про негайність повідомлення про недоліки у роботі. При цьому
жодного доводу стосовно неможливості або складності негайного повідомлення
відповідачем на представлено, що дає підстави стверджувати про порушення
відповідачем зобов'язання прийняти та оплатити роботу.

Відповідно
до п. 2 ст. 614 ЦК України, відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила
зобов'язання. Таким чином обов'язок довести факт неналежного виконання
зобов'язань за Договором іншою стороною повинен був саме відповідач.

Оскільки
матеріали справи не містять доказів неналежного виконання позивачем своїх
зобов'язань, судова колегія вважає останнього таким, що виконав обов'язки за
договором належним чином, проте, відповідач своїх зустрічних обов'язків
належним чином не виконав, що дає підстави для задоволення позову.

При
таких обставинах, вимоги Кримського республіканського підприємства
"Виробниче підприємство водопровідно-каналізаційного господарства м.
Керчі", що викладені в апеляційній скарзі, задоволенню не підлягають,
підстави для скасування рішення суду першої інстанції відсутні.

Керуючись
статтями 101, 103 (частина 1), 105 Господарського процесуального
кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1.
Апеляційну скаргу Кримського республіканського підприємства "Виробниче
підприємство водопровідно-каналізаційного господарства м. Керчі"
залишити  без задоволення.

2.
Рішення господарського суду Автономної Республіки Крим від 20.05.2008 у справі
№ 2-2/1673-2008 залишити без змін.

Головуючий
суддя
Ю.М. Гоголь

Судді                                                                                Ю.В.
Борисова

І.В. Черткова