ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

14.10.2008 р.                                                            Справа №16/205

м. Полтава

за позовом Полтавського обласного відділення Фонду України соціального захисту інвалідів

до приватного підприємства "Кобеляки Сяйво"

про стягнення 5195,61 грн.

Суддя Тимощенко О.М.

Секретар судового засідання Прокопенко С.М.

Представники:

від позивача: Фищук В.В.

від відповідача: Панченко О.О.

Представниками сторін було подане клопотання про проведення розгляду справи без застосування засобів технічної фіксації судового процесу. Дане клопотання судом задовольняється.

Суть спору: Розглядається позовна заява про стягнення 5195,61 грн., з них 5048,15 грн адміністративно-господарських санкцій, 147,46 грн пені.

Позивач на задоволенні позову наполягає.

Відповідач у відзиві на позов та його представник у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечує.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників сторін, суд встановив:

Згідно статті 19 Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні" ( в редакції від 06.10.2005 року Закон № 2960-ІУ) для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій інвалідів, фізичних осіб, які використовують найману працю, установлюється норматив робочих місць для працевлаштування інвалідів у розмірі чотирьох відсотків середньооблікової чисельності штатних працівників облікового складу за рік, а якщо працює від 8 до 25 осіб, - у кількості одного робочого місця.

Підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій інвалідів, фізичні особи, які використовують найману працю, самостійно розраховують кількість робочих місць для працевлаштування інвалідів відповідно до нормативу, встановленого частиною першою ст. 19 і забезпечують працевлаштування інвалідів.

Відповідно до статті 20 Закону України ( в редакції від 06.10.2005 року Закон № 2960-

ІV) "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні" підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій інвалідів, фізичні особи, які використовують найману працю, де середньооблікова чисельність працюючих інвалідів менша, ніж установлено нормативом, передбаченим статтею 19 вказаного Закону, щороку сплачують відповідним відділенням Фонду соціального захисту інвалідів адміністративно-господарські санкції, сума яких визначається в розмірі середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, установі, організації, у тому числі підприємстві, організації громадських організацій інвалідів, фізичної особи, яка використовує найману працю, за кожне робоче місце, призначене для працевлаштування інваліда і не зайняте інвалідом. Для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій інвалідів, фізичних осіб, на яких працює від 8 до 15 осіб, розмір адміністративно-господарських санкцій за робоче місце, призначене для працевлаштування інваліда і не зайняте інвалідом, визначається в розмірі половини середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, в установі, організації, у тому числі підприємстві, організації громадських організацій інвалідів, у фізичної особи, яка використовує найману працю.

У відповідності до ч.2 ст.20 Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні" порушення термінів сплати адміністративно-господарських санкцій тягне за собою нарахування пені. Пеня обчислюється, виходячи з 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, що діяла на момент сплати, нарахованої на повну суму недоїмки за весь її строк.

Таким чином, Позивач стверджує у позовній заяві, що за 1 робоче місце, призначене для працевлаштування інвалідів і не зайняте інвалідами, відповідач до 15.04.2008 року повинен був самостійно сплатити адміністративно-господарські санкції у розмірі 5048,15 грн.

Крім того, оскільки санкції не були сплачені у зазначений строк Відповідачем добровільно, на підставі ч.2 ст.20 Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні" Позивач також нарахував та просить стягнути з Відповідача 147,46 грн. пені.

Тобто, загальна сума, яку Позивач просить стягнути з Відповідача, становить 5195,61 грн.

Відповідач у відзиві на позов вказує, що підприємство вжило всіх необхідних заходів для створення робочих місць для інвалідів та їх працевлаштування, інформувало у 2007р. центр зайнятості про наявність вакансій для інвалідів та надано звіти з відповідною інформацією Кобеляцькому районному центру зайнятості.

Крім того, як стверджує Відповідач, ним самостійно було вжито заходи щодо працевлаштування інваліда 2-ї групи Жорняка О.Т.(з 01.02.2006р. по 29.04.2007р.) , а з 03.12.2007р. по 31.03.2008р. на посаду прибиральника виробничих приміщень було працевлаштовано інваліда 3-ї групи Наумова В.М (копії наказів про прийняття на роботу та про звільнення з роботи - в матер.справи).

Крім того, Відповідача надав докази того, що у 2007р. ним подавалися оголошення до друкованого засобу масової інформації про наявність вакантної посади сторожа та охоронця з обмеженими фізичними можливостями.

Довідкою Кобеляцького районного центру зайнятості підтверджено, що у 2007р. Відповідачем були подані звіти за формою №3-ПН "Про наявність вакансій", де було замовлено вакансію - охоронник для осіб з інвалідністю станом на 01.10.2007р., 01.11.2007р., 01.12.2007р.

Таким чином, Відповідач надав суду докази того, що ним було вжито всіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення та працевлаштування інвалідів.

Згідно ст.71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.72 КАС України.

У даному випадку суд дійшов до висновку, що заперечення Відповідач спростовує усі доводи, покладені Позивачем в основу позову, у зв'язку з чим позовні вимоги задоволенню не підлягають.

На підставі матеріалів справи та керуючись ст.ст. 71,158,163 та п. 6 р. VІІ “Прикінцеві та перехідні положення” Кодексу адміністративного судочинства України, суд –

П О С Т А Н О В И В :

1. У задоволенні позовних вимог Полтавського обласного відділення Фонду України соціального захисту інвалідів до приватного підприємства "Кобеляки Сяйво" - відмовити.

2. Копії постанови направити сторонам.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений Кодексом адміністративного судочинства, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду.

Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Заява про апеляційне оскарження постанови подається протягом десяти днів з дня її проголошення. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя                                                                      Тимощенко О.М.