ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа № 52/109

26.09.08

Господарський суд міста Києва у складі судді Чебикіної С.О., розглянувши справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестиційно-Промислова Нафтогазова Корпорація «Джерело» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Луксор»про стягнення 460 825,87 грн. за участю представника позивача –Кропивницького М.А., довіреність б/н від 01.09.2008 р., відповідача –не з’явився,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2008 року позивач звернувся до господарського суду м. Києва з позовом до відповідача про стягнення 528 109,98 грн., а саме 349 906,52 грн. основної заборгованості, 98 955,43 грн. інфляційних сум, 11 963,92 грн. 3% річних та 67 284,11 грн. пені у зв’язку з неналежним виконанням останнім зобов’язань за договором поставки природного газу № 01-7ГД.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 30.07.2008 року порушено провадження у справі та призначено до розгляду на 12.09.2008 року.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 12.09.2008 року розгляд справи відкладено на 26.09.2008 року в зв’язку з нез’явленням представника відповідача.

В судовому засіданні 26.09.2008 року представник позивача підтримав позовні вимоги в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засіданні 26.09.2008 року не з’явився, відзив на позов не надав, про причини неявки суд не повідомив, про час і місце судового засідання був повідомлений належним чином.

Враховуючи те, що нез’явлення представника відповідача не перешкоджає розгляду справи по суті, а матеріали справи є достатніми для вирішення спору в даному судовому засіданні, суд вважає за можливе розглянути позов у відсутності представника відповідача, за наявними у справі матеріалами згідно з вимогами статті 75 Господарського процесуального кодексу України.

Заслухавши пояснення представника позивача, розглянувши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Судом встановлено, що 30.12.2006 року між позивачем та відповідачем був укладений договір поставки природного газу № 01-7ГД, відповідно до умов якого постачальник (Товариство з обмеженою відповідальністю «Інвестиційно-Промислова Нафтогазова Корпорація «Джерело») зобов’язується передати покупцю, а покупець (Товариство з обмеженою відповідальністю «Луксор») зобов’язується прийняти від постачальника та оплатити на умовах договору природний газ в обсязі, вказаному в статті 2 договору.

Договір набирає чинності з моменту виконання покупцем вимог п. 6.2., п. 6.3. договору і діє їх повного здійснення (п. 11.1. договору).

Відповідно до п. 1 додаткової угоди № 5 від 30.04.2007 року обсяг газу, який передається постачальником покупцеві на умовах договору магістральними та розподільчими газопроводами у травні 2007 року становить 1 550 000 кубічних метрів.

Ціна газу відповідно до п. 7 додаткової угоди № 5 за 1 000 кубічних метрів складає 991,20 грн.

Згідно з п. 6.2. договору покупець здійснює попередню оплату газу, що передається за договором на підставі рахунків-фактур, виставлених постачальником покупцеві в такому порядку:

-          попередня оплата в розмірі 50% від вартості планового обсягу поставки проводиться покупцем до 05 числа місяця поставки (п. 6.2.2. договору);

-          оплата в розмірі 25% від вартості планового обсягу поставки проводиться покупцем до 15 числа місяця поставки;

-          оплата в розмірі 25% від вартості планового обсягу поставки проводиться покупцем до 25 числа місяця поставки;

Відповідно до п. 6.3. договору остаточний розрахунок здійснюються на підставі Акту до 15 числа місяця наступного за місяцем поставки.

На виконання умов договору із ресурсу травня 2007 року позивач поставив, а відповідач прийняв газ в кількості 1 466,909 кубічних метрів на загальну суму 1 454 000,00 грн., що підтверджується Актом прийому-передачі природного газу від 31.05.2007 року.

Станом на день подання позову відповідач відповідно до пояснень представника позивача за поставлений газ розрахувався частково на суму 1 430 728,00 грн., що підтверджується випискою з рахунку у банку від 20.03.2008 року.

Крім того, відповідно до пояснень позивача відповідач мав заборгованість перед позивачем за отриманий природний газ в квітні 2007 року в розмірі 326634,32 грн.

Відповідно до п. 6.4 договору грошові кошти, які надійшли від покупця, постачальник зараховує як попередню оплату за умови відсутності у покупця заборгованості за цим договором. За наявності заборгованості покупця за цим договором постачальник зараховує кошти, які надійшли від Покупця, як погашення заборгованості за газ, переданий за цим договором в минулі періоди, незалежно від вказаного в платіжному дорученні покупця призначення платежу.

Таким чином, відповідач мав сплатити за природний газ отриманий в травні 2007 року 1 454 000,00 грн., а фактично сплатив лише 1 104 093,68 грн. (1 430 728,00 грн. –326 634,32 грн. = 1 104 093,68 грн.).

Станом на день подання позову відповідач за поставлений природний газ в травні 2007 року не розрахувався в повному обсязі, і має заборгованість перед позивачем у сумі 349 906,52 грн., що підтверджується карткою рахунку № 36.

Доказів сплати відповідачем зазначеної суми боргу суду не надано.

Отже, позивач виконав взяті на себе зобов’язання з поставки природного газу, а відповідач не виконав належним чином взяті на себе зобов’язання з оплати отриманого природного газу за зазначеним договором та має перед позивачем заборгованість у сумі 349 906,52 грн.

Ст.ст.525, 526 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

За таких обставин, позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача боргу в сумі 349 906,52 грн. є обґрунтованими, і тому підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Таким чином, позов в частині стягнення інфляційних витрат в розмірі 98 955,43 грн. та 3 % річних в розмірі 11 963,92 грн., які нараховано позивачем відповідно до вимог чинного законодавства та умов договору, у зв’язку з простроченням відповідачем виконання взятих на себе зобов’язань з оплати за поставлений природний газ за даним договором у спірний період на підставі ст. 625 ЦК України також є обґрунтованим, і тому підлягає задоволенню.

Згідно з п. 7.2. договору в разі невиконання покупцем умов п. 6.2. договору покупець зобов’язаний сплатити на користь постачальника (крім суми заборгованості) пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу.

Позивач нарахував та просить стягнути з відповідача пеню в сумі 67 284,11 грн. за період з 21.07.2007 року по 21.07.2008 року.

Відповідно до ч. 6 ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов’язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов’язання мало бути виконано.

Отже, вимога позивача про стягнення пені підлягає задоволенню частково за період з 21.07.2007 року по 21.01.2008 року в сумі 29 181,24 (25 154,92+4 026,32)грн.

З 21.07.2007 року по 31.12.2007 року пеня складає 25 154,92 грн. (349 906,52*16%/365*164 = 25 154,92 грн.).

З 01.01.2008 року по 21.01.2008 року пеня складає 4 026,32 грн. (349 906,52*20%/365*21 = 4 026,32 грн.).

Державне мито у сумі 4 900,07 грн. та витрати позивача на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у сумі 109,47 грн. підлягають стягненню з відповідача пропорційно сумі задоволених позовних вимог.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 33, 49, 75, 82-85 ГПК України, господарський суд міста Києва,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Луксор»(01103, м. Київ, вул. Остапа Вишні, буд. 7, код 31991982, р/р 1 в ФКД ВАТ «Інпромбанк», МФО 322863) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестиційно-Промислова Нафтогазова Корпорація «Джерело»(04008, м. Київ, вул. Межигірська, 87-А, код 33938687, р/р 2300 у АКІБ «УкрСиббанк», МФО 351005) 349 906 (триста сорок дев’ять тисяч дев’ятсот шість) грн. 52 коп. основного боргу, 11 963 (одинадцять тисяч дев’ятсот шістдесят три) грн. 92 коп. 3% річних, 98 955 (дев’яносто вісім тисяч дев’ятсот п’ятдесят п’ять) грн. 43 коп. інфляційних нарахувань, 29 181 (двадцять дев’ять тисяч сто вісімдесят одна) грн. 24 коп. пені, 4 900 (чотири тисячі дев’ятсот) грн. 07 коп. витрат по сплаті державного мита та 109 (сто дев’ять) грн. 47 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Після вступу рішення в законну силу видати наказ.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття, а у разі, якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення, воно набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя           С.Чебикіна