ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2008 р.

№ 44/214

Колегія суддів Вищого господарського суду України у складі:

головуючого:

Першикова Є.В.,

суддів:

Данилової Т.Б.,

Ходаківської І.П.

розглянула

касаційну скаргу

товариства з обмеженою відповідальністю "ЮВС"

(далі –Товариство)

на ухвалу

Київського апеляційного господарського суду

від

16.09.08

у справі

№ 44/214

господарського суду

міста Києва

за позовом

відкритого акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" в особі Сумської обласної дирекції (далі –Банк)

до

Товариства

про

стягнення 27 376 393,43 грн.

В засіданні взяли участь представники:

- позивача:

Поляков Г.А. (за дов. № 64-00/8423 від 24.10.06);

Тукман Ю.В. (за дов. № 64-00/8425 від 24.10.06);

- відповідача:

не з'явились.

Ухвалою 20.10.08 колегії суддів Вищого господарського суду України у складі головуючого –Першикова Є.В., суддів –Муравйова О.В.,

Ходаківської І.П. касаційна скарга Товариства № 254/2008 від 25.09.08 була прийнята до провадження та призначена до розгляду у судовому засіданні на 06.11.08, без початку перегляду справи по суті.

Вказана ухвала суду була направлена сторонам у справі в установленому порядку, документів які б свідчили про її неотримання сторонами у справі до

Вищого господарського суду України не надходило, отже усіх учасників судового процесу відповідно до ст. 1114 Господарського процесуального кодексу України належним чином повідомлено про час і місце розгляду касаційної скарги.

На момент розгляду справи у судовому засіданні 06.11.08 будь-яких письмових заяв та клопотань від учасників судового процесу щодо відкладення розгляду справи до суду не надходило.

У судове засідання 06.11.08 представники Товариства не з'явились.

Враховуючи, що ухвалою про призначення справи до розгляду учасників судового процесу було попереджено, що неявка без поважних причин у судове засідання не тягне за собою перенесення розгляду справи на інші строки, а на момент розгляду справи у судовому засіданні 06.11.08 повідомлень щодо неможливості участі у такому судовому засіданні до колегії суддів Вищого господарського суду України не надходило, справа розглядалась за наявними матеріалами справи, за участі представників Банку.

У зв'язку з виходом судді Данилової Т.Б. з відпустки розпорядженням від 05.11.08 заступника Голови Вищого господарського суду України для розгляду даної справи, призначеної до перегляду на 06.11.08, створено колегію суддів у складі: головуючий –Першиков Є.В., судді –Данилова Т.Б., Ходаківська І.П.

Про вказані обставини представників сторони було повідомлено на початку судового засідання 06.11.08. Відводів складу колегії суддів Вищого господарського суду України, яка переглядає справу в касаційному порядку, не заявлено.

За згодою представників сторони, відповідно до ч. 2 ст. 85 та ч. 1

ст. 1115 Господарського процесуального кодексу України у судовому засіданні 06.11.08 було оголошено лише вступну та резолютивну частини постанови Вищого господарського суду України.

Як свідчить правовий аналіз матеріалів справи, в липні 2008 року Банку звернувся до суду з позовом у даній справі про стягнення з Товариства заборгованості в сумі 27 376 393,43 грн. по генеральній кредитній угоді за рахунок забезпечення.

Ухвалою від 06.08.08 господарського суду Київської області (суддя Чеберяк П.П.) вказану позовну заяву було прийнято до розгляду та порушено провадження у даній справі, яку призначено до розгляду у судовому засіданні, при цьому сторін зобов'язано надати суду визначені документи. При винесенні даної ухвали суд керувався ст.ст. 64, 65 Господарського процесуального кодексу України.

Не погодившись з зазначеною ухвалою господарського суду міста Києва, Товариство звернулось до суду з апеляційною скаргою, у прийнятті якої ухвалою від 16.09.08 Київського апеляційного господарського суду (колегія суддів у складі: головуючого –Ропій Л.М., суддів –Буравльова С.І.,

Попікової О.В.) було відмовлено.

При винесенні вказаної ухвали апеляційний суд врахував, що апеляційна скарга подана на ухвалу суду, яка відповідно до приписів Господарського процесуального кодексу України не підлягає оскарженню.

Вважаючи ухвалу суду апеляційної інстанції неправомірною, Товариство звернулось до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить ухвалу від 06.08.08 господарського суду міста Києва та ухвалу від 16.09.08 Київського апеляційного господарського суду скасувати.

Свої вимоги скаржник обґрунтовує тим, що при винесенні оскаржених судових актів було порушено норми процесуального права, а саме: ст. 56, п. 2

ч. 1 ст. 57, ст.ст. 58, 63 Господарського процесуального кодексу України.

У своєму відзиві на касаційну скаргу Банк щодо доводів скаржника заперечує, вважаючи їх безпідставними, у зв'язку з чим просить касаційну скаргу Товариства залишити без задоволення, а оскаржені судові рішення – без змін.

Колегія суддів Вищого господарського суду України звертає увагу на те, що ухвалою від 20.10.08 Вищого господарського суду України касаційна скарга Товариства № 254/2008 від 25.09.08 була прийнята до касаційного провадження лише в частині оскарження ухвали від 16.09.08 Київського апеляційного господарського суду України.

Щодо ухвали від 06.08.08 господарського суду міста Києва колегія суддів Вищого господарського суду України дійшла до висновку про відмову у прийнятті касаційної скарги Страхової компанії в цій частині з наступних підстав.

Особливості процедури розгляду господарських справ в касаційному порядку передбачені розділом ХІІ1 Господарського процесуального кодексу України. Отже, відповідна скарга може бути розглянута в касаційному порядку за умови дотримання вимог, викладених у розділі ХІІ1 Господарського процесуального кодексу України.

Як зазначалось, ухвала від 06.08.08 господарського суду міста Києва про порушення провадження у справі винесена в порядку, визначеному ст.ст. 64, 65 Господарського процесуального кодексу України.

Колегія суддів Вищого господарського суду України враховує, що ст. 129 Конституції України встановлює основні засади судочинства, до яких віднесено забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом.

Зазначена конституційна норма конкретизована законодавцем у ст. 12 Закону України "Про судоустрій України", згідно з якою учасники судового процесу та інші особи у випадках і порядку, передбачених процесуальним законом, мають право на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення.

Таким чином, реалізація конституційного права на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення названим Законом ставиться у залежність від положень процесуального закону.

Тобто, Господарський процесуальний кодекс повинен містити імперативні норми про те, в яких випадках учасники судового процесу та інші особи мають право на апеляційне оскарження ухвали суду першої інстанції.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 11113 Господарського процесуального кодексу України ухвали місцевого або апеляційного господарського суду можуть бути оскаржені у касаційному порядку у випадках, передбачених цим Кодексом та Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Отже, оскарженню підлягають лише ті ухвали, про можливість яких прямо зазначено у відповідній статті Господарського процесуального кодексу України або Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", в яких йдеться про винесення судом даних ухвал.

Положеннями ст.ст. 64, 65 Господарського процесуального кодексу України, з урахуванням яких судом було розглянуто питання про порушення провадження у справі, можливості оскарження ухвали, якою суд вирішив вказане питання, не передбачено.

Розглянувши матеріали справи, касаційну скаргу, відзив на касаційну скаргу, заслухавши пояснення представників сторони, суддю-доповідача по справі, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування апеляційним судом норм процесуального права, колегія суддів Вищого господарського суду України дійшла до висновку, що касаційна скарга Товариства в частині оскарження ухвали від 16.09.08 Київського апеляційного господарського суду задоволенню не підлягає виходячи з наступних підстав.

Колегія суддів Вищого господарського суду України враховує зазначені положення ст. 129 Конституції України та ст. 12 Закону України "Про судоустрій України".

Крім того, звертає увагу на те, що відповідно до приписів ч. 1 ст. 106 Господарського процесуального кодексу України ухвали місцевого господарського суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку у випадках, передбачених цим Кодексом та Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Як вбачається з правового аналізу матеріалів справи, Товариством до суду апеляційної інстанції було оскаржену ухвалу від 06.08.08 господарського суду міста Києва винесену в порядку ст.ст. 64, 65 Господарського процесуального кодексу України.

Колегія суддів Вищого господарського суду України ще раз зазначає, що положеннями ст.ст. 64, 65 Господарського процесуального кодексу України не передбачено можливості оскарження ухвали, винесеної в порядку вирішення питання про порушення провадження у справі.

Крім того, колегія суддів Вищого господарського суду України звертає увагу на те, що як свідчить юридичний аналіз положень Господарського процесуального кодексу України, фактично оскарженню підлягають судові рішення, що перешкоджають подальшому руху справи, проте оскаржена в даному випадку ухвала такою не є.

При цьому, колегія суддів Вищого господарського суду України звертає увагу скаржника на те, що за змістом ч. 3 ст. 22 Господарського процесуального кодексу України сторони зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами.

Колегія суддів Вищого господарського суду України бере до уваги та наголошує, що відповідно до ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Статтею 55 Основного Закону регламентовано, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Також, колегія суддів Вищого господарського суду України відзначає, що відповідно до ст.ст. 6, 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Окрім того, колегія суддів Вищого господарського суду України враховує роз'яснення, розміщені у п. 12 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про незалежність судової влади" від 13.06.07 № 8, яким передбачено, що оскарження ухвал або інших процесуальних актів суду, якими не завершується провадження у справі, крім випадків, прямо передбачених процесуальним законом, не допускається.

Колегія суддів Вищого господарського суду України звертає увагу на інформаційний лист Верховного Суду України від 10.09.08 № 3.2-2008 яким визначено, що у разі подання апеляційної скарги на ухвалу, яку не може бути оскаржено, місцевий господарський суд має відмовляти у прийнятті такої скарги з посиланням на ч.ч. 1, 4 ст. 106 Господарського процесуального кодексу України.

З урахуванням наведеного, висновок апеляційного суду про відмову Товариству у прийнятті апеляційної скарги на ухвалу від 06.08.08 господарського суду міста Києва є обґрунтованим і таким, що відповідає вимогам процесуального закону, а також ч. 2 ст. 6 Конституції України, де передбачено, що органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених Конституцією України межах і відповідно до Законів України, оскільки ухвала місцевого господарського суду, оскарження якої не передбачено Господарським процесуальним кодексом України, не може бути предметом апеляційного перегляду.

Враховуючи викладене, колегія суддів Вищого господарського суду України вважає, що підстав для скасування ухвали від 16.09.08 Київського апеляційного господарського суду не вбачається.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119, 11111, ч. 1 ст. 11113 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

У прийнятті касаційної скарги товариства з обмеженою відповідальністю "ЮВС" № 254/2008 від 25.09.08 в частині оскарження ухвали від 06.08.08 господарського суду міста Києва у справі № 44/214 господарського суду міста Києва відмовити.

Касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "ЮВС"

№ 254/2008 від 25.09.08 в частині оскарження ухвали від 16.09.08 Київського апеляційного господарського суду залишити без задоволення.

Ухвалу від 16.09.08 Київського апеляційного господарського суду у справі № 44/214 господарського суду міста Києва залишити без змін.

Головуючий

Є.Першиков

судді:

Т.Данилова

І.Ходаківська