КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.05.2008                                                                                           № 05-5-9/3051

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:          Кондес Л.О.

суддів:           Куровського С.В.

Михальської Ю.Б.

при секретарі:           Зленко А.В.

За участю представників:

від позивача:           Богуш С.М. – довіреність №120/2008 від 26.02.2008 р.

від відповідача:           не з’явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ЗАТ "Європейський страховий альянс"

на рішення Господарського суду м.Києва від 24.03.2008

у справі № 05-5-9/3051 (Жирнов С.М.)

за позовом                               ЗАТ "Європейський страховий альянс"

до                                                   Відкрите акціонерне товариство "Галактон"

про                                                  стягнення 13243,17 грн.

ВСТАНОВИВ:

Закрите акціонерне товариство “Європейський страховий альянс” (далі –позивач, ЗАТ “Європейський страховий альянс”) звернулось до суду з позовом до Відкритого акціонерного товариства “ГАЛАКТОН” (далі – відповідач, ВАТ “Галактон”) про стягнення збитків в порядку регресу в розмірі 13 243,17 грн.

Ухвалою Господарського суду м. Києва № 05-5-9/780 від 25.01.2008 р. позовну заяву повернуто без розгляду на підставі пп. 1, 4 ст. 63 ГПК України.

Вказана ухвала була скасована постановою Київського апеляційного господарського суду від 25.01.2008 р., а матеріали справи передані на розгляд Господарського суду м. Києва.

Ухвалою Господарського суду м. Києва № 05-5-9/3051 від 24.03.2008 р. зазначену позовну заяву повторно повернуто без розгляду позивачу з тих самих підстав, з посиланням на, що позовну заяву підписано особою, яка не має права її підписувати, а також позивачем не надано суду доказів сплати державного мита у встановлених порядку та розмірі. Також, вказано, що в постанові Київського апеляційного господарського суду № 05-5-9/780 від 25.01.2008 р. не спростовані конкретизовані мотивації судді, викладені у попередній ухвалі.

Не погоджуючись з ухвалою, позивач звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу, матеріали справи передати на розгляд місцевого господарського суду в іншому складі.

Апеляційні вимоги позивач обґрунтовує тим, що при винесенні ухвали місцевим господарським судом порушені норми процесуального законодавства, а саме, зазначено, що до позовної заяви не були додані докази повноважень особи, яка її підписала, хоча довіреність на ім’я В.Сайко на представництво інтересів позивача була надана суду. Також, суд неправомірно зазначив, що позивачем не надано належних доказів сплати державного мита за подання позову до господарського суду, хоча останнім виконані всі вимоги законодавства щодо дотримання порядку сплати державного мита.

Ухвалою від 25.04.2008 р. апеляційна скарга прийнята до провадження, розгляд справи призначений на 27.05.2008 р.

В судове засідання 27.05.2008 р. з’явився представник позивача. Представник відповідача в судове засідання не з’явився, відзив на апеляційну скаргу суду не надав. Про дату, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, про що свідчать підписи уповноважених осіб на зворотних поштових повідомленнях (а.с. 2-3), в зв’язку з чим колегія вважає можливим здійснити перевірку ухвали суду першої інстанції у даній справі в апеляційному порядку за наявними матеріалами справи та без участі представника відповідача.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи, колегія встановила, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а оскаржувана ухвала скасуванню з огляду на наступне.

У відповідності до п. 1 ст. 63 ГПК України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо позовну заяву підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

Відповідно до ч. 1 ст. 54 ГПК України позовна заява подається до господарського суду в письмовій формі і підписується повноваженою посадовою особою позивача або його представником, прокурором чи його заступником, громадянином-суб’єктом підприємницької діяльності або його представником.

До позовної заяви, підписаної представником позивача, додається довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження представника позивача (ч. 3 ст. 57 ГПК України).

Як вбачається з позовної заяви, вона підписана повноваженим представником ЗАТ “Європейський страховий альянс” В.Д. Сайко.

До позовної заяви долучена (додатки - п. 16) довіреність ЗАТ “Європейський страховий альянс” № 83/2008 від 03.01.2008, видана Сайко В.Д., у відповідності до якої представнику надані права для виконання представницьких функцій, а саме, вести справи в усіх судових, адміністративних установах з усіма правами, що надані позивачеві.

Отже, представнику Сайко В.Д. надані всі повноваження вести в суді справу самостійно, тому відповідно до вимог ч. 1 ст. 54 ГПК України представник особисто мав право підписувати позовну заяву.

Крім того, чинними нормативно – правовими актами не вимагається окремого уповноваження представника на виконання такої дії, як підписання позовної заяви (див. правову позицію Судової палати у господарських справах Верховного Суду України від 16.11.2004р. у постанові по конкретній справі за позовом ДП “Донецьквугілля” до ОП “Шахта ім. О.Ф. Засядька” про стягнення 943762,18 грн.)

За таких обставин висновок суду першої інстанції щодо підписання позовної заяви особою, яка не має право її підписувати, є помилковим та спростовується матеріалами справи.

Судова колегія також вважає, що судом першої інстанції зроблений помилковий висновок про те, що, оскільки згідно з квитанцією № 2001 від 10.01.2008 платником державного мита на суму 8,05 грн. є фізична особа, а не позивач по справі, то позивачем не подано доказів сплати державного мита у встановленому порядку та розмірі.

При цьому судова колегія виходить з наступного:

У відповідності до ст. 45 ГПК України позовні заяви, заяви про вжиття запобіжних заходів і заяви про оскарження рішень, ухвал, постанов господарського суду оплачуються державним митом, крім випадків, встановлених законодавством.

Державне мито сплачується чи стягується в доход державного бюджету України в порядку і розмірі, встановлених законодавством України (ч. 1 ст. 46 ГПК України).

Відповідно до п. 14 Інструкції “Про порядок обчислення та справляння державного мита”, затвердженої наказом Головної Державної податкової інспекції України № 15 від 22.04.1993 р. (з наступними змінами та доповненнями), при сплаті державного мита готівкою до документа, щодо якого вчинюється відповідна дія, додається оригінал квитанції кредитної установи, яка прийняла платіж, а при перерахуванні мита з рахунку платника - останній примірник платіжного доручення з написом (поміткою) кредитної установи такого змісту „Зараховано в доход бюджету----------крб. (дата)”. Цей напис скріплюється першим і другим підписами посадових осіб і відбитком печатки кредитної установи з відміткою дати виконання платіжного доручення.

Як вбачається з доданих до позовної заяви банківських документів (платіжного доручення № 4918 від 21.08.2007 р. на суму 124,40 грн. та квитанції № 2001 від 10.01.2008 р. на суму 8,05 грн.), вони повністю відповідають вимогам чинного законодавства щодо порядку сплати і розміру державного мита, а також оформлені у відповідності до вимог Інструкції “Про порядок обчислення та справляння державного мита”, затвердженої наказом Головної Державної податкової інспекції України № 15 від 22.04.1993 р.

Що стосується посилання судді Господарського суду м. Києва Жирнова С.М, на те, що в постанові Київського апеляційного господарського суду № 05-5-9/780 від 25.01.2008 р. про скасування ухвали місцевого господарського суду в даній справі не спростовані конкретизовані мотивації судді, викладені в мотивації зазначеної ухвали, то воно є некоректним.

Відповідно до ст. ст. 105, 108 ГПК України, постанови апеляційної інстанції можуть бути оскаржені лише у касаційному порядку, тобто переглянути та зробити висновки стосовно повноти чи неповноти висновків суду апеляційної інстанції входить лише до повноважень Вищого господарського суду України. Місцеві господарські суди такими повноваженнями Державою не наділені, тому висновки суду першої інстанції, в оскаржуваній ухвалі, щодо Постанови Київського апеляційного господарського суду від 04.03.2008р. у справі № 05-5-9/780, не приймається судовою колегією до уваги.

Судова колегія вважає необґрунтованим висновок суду першої інстанції щодо необхідності повернення позовної заяви без розгляду, який матеріалами справи не підтверджується та вважає обґрунтованими доводи апелянта.

Враховуючи усе вищевикладене, апеляційна скарга Закритого акціонерного товариства “Європейський страховий альянс” підлягає задоволенню, а ухвала Господарського суду м. Києва від 24.03.2008 р. у справі № 05-5-9/3051 – скасуванню з передачею справи на розгляд місцевого господарського суду в іншому складі суду.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103-105, 106 ГПК України, суд, –

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Закритого акціонерного товариства “Європейський страховий альянс” задовольнити.

Ухвалу Господарського суду м. Києва від 24.03.2008 у справі № 05 5 9/3051 скасувати.

Матеріали справи № 05-5-9/3051 передати до Господарського суду м. Києва на розгляд в іншому складі суду .

Головуючий суддя                                                                      Кондес Л.О.

Судді                                                                                          Куровський С.В

Михальська Ю.Б.