КИЇВСЬКИЙ МІЖОБЛАСНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
____________________________________________
П О С Т А Н О В А

04.03.08 р.                                                                                                    № 10/418-07

Київський міжобласний апеляційний господарський суд у складі колегії:

головуючого судді:                    Мазур Л. М. (доповідач по справі),

суддів:

Агрикової О.В.

Жук Г. А.

при секретарі судового засіданні Гонтарі О. В.,

за участю представників сторін:

від позивача:          Палюх З. А. –представник, довіреність б/н від 10.12.2007 року;

від відповідача:           не з’явились;

розглянувши матеріали апеляційної скарги б/н від 10.12.2007 року Товариства з обмеженою відповідальністю «Дизайн Інжінірінг Інтерпрайс ІНТРА» на рішення господарського суду Київської області від 24.09.2007 року

у справі № 10/418-07 (суддя –Тищенко О. В.)

за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю «Дизайн Інжінірінг Інтерпрайс ІНТРА», м. Київ

до

Дочірнього підприємства «Даніка Сурімі Факторі», с. Білогородка Київської області

про

стягнення 34 771 грн. 66 коп., -

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою відповідальністю «Дизайн Інжінірінг Інтерпрайс ІНТРА» (далі за текстом –позивач, скаржник, ТОВ «Дизайн Інжінірінг Інтерпрайс ІНТРА») звернулось до господарського суду Київської області з позовною заявою Дочірнього підприємства «Даніка Сурімі Факторі» (далі за текстом –відповідач, ДП «Даніка Сурімі Факторі») про стягнення заборгованості у сумі 34 771 грн. 66 коп. (а. с. 4-10).

Рішенням господарського суду Київської області від 24.09.2007 року у справі № 10/418-07 позов задоволено частково; стягнуто з ДП «Даніка Сурімі Факторі» на користь ТОВ «Дизайн Інжінірінг Інтерпрайс ІНТРА» 4 847 грн. 12 коп. заборгованості з урахуванням індексу інфляції, 269 грн. 52 коп. пені, 48 грн. 01 коп. процентів річних; стягнуто з ДП «Даніка Сурімі Факторі»на користь ТОВ «Дизайн Інжінірінг Інтерпрайс ІНТРА»51 грн. 64 коп. витрат по сплаті державного мита та 17 грн. 52 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового-процесу (а. с. 84-88).

На підставі апеляційної скарги ТОВ «Дизайн Інжінірінг Інтерпрайс ІНТРА» на рішення господарського суду Київської області від 24.09.2007 року, згідно ст. 98 ГПК України, Київським міжобласним апеляційним господарським судом ухвалою від 14.01.2008 року порушено апеляційне провадження у справі № 10/418-07.

В обґрунтування апеляційної скарги ТОВ «Дизайн Інжінірінг Інтерпрайс ІНТРА» посилається на порушення судом першої інстанції вимог законності та обґрунтованості при прийнятті рішення; зазначає, що викладені у рішенні висновки не відповідають встановленим під час судового розгляду справи обставинам, що призвело до неправильного застосування місцевим господарським судом норм матеріального права.

Скаржник також звертає увагу на ту обставину, що судом першої інстанції надано неналежну оцінки доказу, а саме листу № 640, яким відповідач повідомлявся про наявність заборгованості за товар, виготовленого та поставленого на складі скаржника.

В судовому засіданні апеляційного господарського суду 29.01.2008 року представник позивача уточнила вимоги апеляційної скарги, просила скасувати рішення господарського суду Київської області від 24.09.2007 року та прийняти нове, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Ухвалами Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 29.01.2008 року та 26.02.2008 року розгляд справи відкладався у зв’язку неявкою представника відповідача, який про причини неявки суд не повідомив, про розгляд справи був повідомлений належним чином, що підтверджується матеріалами справи.

Представник позивача в судовому засіданні 04.03.2007 року уточнені вимоги апеляційної скарги підтримала, просила їх задовольнити з викладених у апеляційний скарзі підстав.

Відповідач не скористався наданим процесуальним правом на участь представника в судовому засіданні апеляційного господарського суду, про причини неявки суд не повідомив. Про час, дату та місце засідання суду відповідач належним чином повідомлений, що підтверджується матеріалами справи.

Враховуючи, що явка сторін в судове засідання не визнавалася обов’язковою, наявних в матеріалах справи документів достатньо для її розгляду, відсутність представників сторін не перешкоджає розгляду апеляційної скарги по суті згідно положень ст. ст. 75, 96, 99 ГПК України.

Дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення уповноважених представників сторін, колегія суддів Київського міжобласного апеляційного господарського суду дійшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення господарського суду Київської області від 24.09.2007 року у справі № 10/418-07 має бути частково змінено з наступних підстав.

Згідно зі ст. 99 ГПК України, в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у розділі ХІІ ГПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 101 ГПК України, апеляційний господарський суд не зв’язаний доводами апеляційної скарги (подання) і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Згідно зі ст. 43 ГПК України, наявні докази підлягають оцінці у їх сукупності, і жодний доказ не має для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Рішення господарського суду Київської області від 24.09.2007 року у справі № 10/418-07 мотивовано тим, що позивачем надано докази в обґрунтування позовних вимог тільки в частині стягнення заборгованості з оплати першої партії продукції.

Як свідчать матеріали справи та встановлено судом першої інстанції, 25.04.2006 року ТОВ «Дизайн Інжінірінг Інтерпрайс ІНТРА» (постачальник) та ДП «Даніка Сурімі Факторі» (покупець) уклали Договір № 742/2006 на поставку продукції з індивідуальним друкованим малюнком (далі за текстом - Договір) (а. с. 29-32).

Згідно п. 1.1. Договору, постачальник зобов’язався виготовити та передати у власність (поставити) покупцю пакети вакуумні з друком (далі за текстом - продукція), визначені у замовленні покупця і вказані у п. 1.2. даного Договору, а покупець зобов’язується прийняти таку продукцію і оплатити її у відповідності до визначених у Договорі умов.

Розміри, технічні характеристики, кількість і ціни по позиціях кожної поставки продукції, що постачається за даним Договором, вказуються покупцем у замовленні, а постачальником –у додатку (специфікації). Замовлення і додаток (специфікація) є невід’ємною частиною даного Договору (п. 1.3.).

Поставка продукції здійснюється на умовах Ex Work м. Київ (правила «Інкотермс», 2000 року) зі складу постачальника, що розташований за адресою: м. Київ, пр. Науки, 47. Продукція за кожним замовленням поставляється партіями згідно узгодженого сторонами графіку. Строк поставки першої партії продукції –протягом 20 календарних днів з моменту отримання постачальником замовлення, підписання специфікації, затвердження дизайну, оплати у встановленому даним Договором порядку, а також за умови підтвердження постачальником факту наявності на складі поставщика призначеного для друку матеріалу (п. 2.1., 2.2. Договору).

За умов п. 2.3. під моментом (датою) поставки продукції розуміється дата підписання сторонами видаткової накладної.

Згідно п. 11.1. даний Договір набирає законної сили з моменту (дати) його підписання і діє до 31.12.2006 року, а в частині поставок і взаєморозрахунків – до повного виконання сторонами всіх зобов’язань за даним Договором і врегулювання всіх розрахунків.

09.01.2007 року сторони уклали Додаток № 2 до Договору, за яким п. 11.1. Договору викладено у наступній редакції: «даний Договір набирає законної сили з моменту (дати) його підписання і діє до 31.12.2007 року, а в частині поставок і взаєморозрахунків – до повного виконання сторонами всіх зобов’язань за даним Договором».

Згідно п. 1 ст. 193 ГК України, суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов’язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 712 ЦК України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов’язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов’язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов’язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Покупець зобов’язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Пунктом 4.1. Договору сторони визначили, що передплата у розмірі 60% від загальної вартості продукції сплачується після отримання покупцем рахунку-фактури на загальну кількість продукції. Інша частина в розмірі 40% від загальної вартості продукції оплачується згідно письмового повідомлення постачальника про наявність готової продукції на складі постачальника.

Додатком № 3 від 10.01.2007 року до Договору (Специфікація) визначено, що постачальник має поставити покупцю пакети вакуумні ПА/ПЕ, 75 мкм, з міжшаровим друком, логотип «Крабовые палочки - 240 гр», 185х152,5 мм у кількості 200 000 штук, вартістю 0,1777 грн. за штуку, загальною вартістю 42 648 грн. 00 коп. (з ПДВ) (а. с. 34).

За рахунком-фактурою № СФ-0012423 від 29.12.2006 року (а. с. 67) на 200 000 штук товару загальною вартістю 42 648 грн. 00 коп. (з ПДВ) сторонами підписано наступні видаткові накладні на товар:

-          № РН-0011976 від 29.01.2007 року на суму 6 141 грн. 31 коп. (з ПДВ) на товар кількості 28 800 шт. вартістю 0,1777 грн. за штуку (а. с. 35);

-          № РН-0012193 від 05.03.2007 року на суму 3 198 грн. 60 коп. (з ПДВ) на товар кількості 15 000 шт. вартістю 0,1777 грн. за штуку (а. с. 36);

-          № РН-0012121 від 21.02.2007 року на суму 3 070 грн. 66 коп. (з ПДВ) на товар кількості 14 400 шт. вартістю 0,1777 грн. за штуку (а. с. 37);

-          № РН-0012061 від 13.02.2007 року на суму 4 094 грн. 21 коп. (з ПДВ) на товар кількості 19 200 шт. вартістю 0,1777 грн. за штуку (а. с. 39);

-          № РН-0012027 від 07.02.2007 року на суму 4 094 грн. 21 коп. (з ПДВ) на товар кількості 19 200 шт. вартістю 0,1777 грн. за штуку (а. с. 40),

а всього товар у кількості 96 600 штук на загальну суму 20 598 грн. 99 коп. (з ПДВ).

Позивачем визнається факт попередньої оплати відповідачем вказаної поставленої продукції на загальну суму 15 956 грн. 16 коп.

Як вбачається з Акту звірки взаємних розрахунків станом на 06.06.2007 року між ТОВ «Дизайн Інжінірінг Інтерпрайс ІНТРА» та ДП «Даніка Сурімі Факторі», підписаного уповноваженими представниками та скріпленого печатками сторін, заборгованість відповідача перед позивачем складала 4 642 грн. 83 коп. (а. с. 42).

Відповідно до вимог ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов’язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ч. 1 ст. 193 ЦК України, якщо договором встановлений обов’язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до ст. 530 цього Кодексу. У разі невиконання покупцем обов’язку щодо попередньої оплати товару застосовуються положення ст. 538 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 538 ЦК України передбачено, що при зустрічному виконанні зобов’язання сторони повинні виконувати свої обов’язки одночасно, якщо інше не встановлено договором, актами цивільного законодавства, не випливає із суті зобов’язання або звичаїв ділового обороту.

Виходячи з вищенаведеного, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що відповідач зобов’язаний був повністю оплатити першу партію товару, поставлену йому згідно видаткових накладних № РН-0011976 від 29.01.2007 року, № РН-0012027 від 07.02.2007 року, № РН-0012061 від 13.02.2007 року, № РН-0012121 від 21.02.2007 року, № РН-0012193 від 05.03.2007 року не пізніше завершення поставки даної партії товару, а саме 05.03.2007 року.

Таким чином, судова колегія погоджується з висновком місцевого господарського суду та вважає, що вимога позивача про стягнення з відповідача 4 642 грн. 83 коп. заборгованості з оплати першої партії продукції є обґрунтованою.

Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до п. 3 Роз’яснення Вищого арбітражного суду України від 12.05.1999 року № 02-5/223 «Про деякі питання, пов’язані з застосуванням індексу інфляції», належна до стягнення сума з урахуванням індексу інфляції розраховується на момент пред’явлення позову.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів апеляційного господарського суду погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що до стягнення з відповідача підлягає заборгованість з оплати першої партії продукції з урахуванням індексу інфляції станом на день звернення позивача до суду, проте, за здійсненим апеляційним судом розрахунком складає 4 847 грн. 12 коп. за рахунок інфляційного збільшення заборгованості у сумі 139 грн. 28 коп.

Виконання зобов’язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов’язання (ст. 546 ЦК України).

Перевіривши розрахунок присудженої до стягнення суми пені, колегія суддів апеляційного господарського суду не погоджується з висновком суду першої інстанції щодо стягнення на користь позивача пені у сумі 269 грн. 52 коп. виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1, ч. 3 ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов’язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного зобов’язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ч. 2 ст. 343 ГК України, платник грошових коштів сплачує на користь одержувача цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін, але не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Пунктом 7.2 Договору сторони передбачили, що при невиконанні або неналежному виконанні покупцем обов’язків, передбачених у п. 3.4. цього Договору, покупець сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від несплаченої суми партії продукції за кожен день прострочення.

Таким чином, сума пені, що підлягає до стягнення з відповідача на користь позивача (згідно позовної заяви - по 25.06.2007 року, заява про збільшення або уточнення позовних вимог не подавалась) складає 236 грн. 97 коп. (188 грн. 13 коп. + 48 грн. 84 коп. = 236 грн. 97 коп.) виходячи з наступного розрахунку:

4 642 грн. 83 коп. (сума боргу) х 87 (кількість днів прострочення) х 2 х 8,5 (облікова ставка НБ України)

____________________________________

365 х 100

= 188 грн. 13 коп.

та

4 642 грн. 83 коп. (сума боргу) х 24 (кількість днів прострочення) х 2 х 8 (облікова ставка НБ України)

____________________________________

365 х 100

= 48 грн. 84 коп.

Також, судова колегія не погоджується і з висновком місцевого господарського суду щодо стягнення з відповідача 3% річних у розмірі 48 грн. 01 коп. та дійшла висновку, що сума 3% річних, яка підлягає до стягнення на користь позивача складає 42 грн. 74 коп., оскільки, згідно позовних вимог, розрахунок проведено станом на 25.06.2007 року, а заява про уточнення та збільшення позову не подавалась.

Що стосується заявленої позивачем вимоги про стягнення на його користь з відповідача 21 665 грн. 18 коп. заборгованості з оплати виготовленої продукції, судова колегія зазначає наступне.

Як свідчать матеріали справи та встановлено судом першої інстанції, ТОВ «Дизайн Інжініринг Інтерпрайс ІНТРА» було складено повідомлення (вих. № 640 від 23.05.2007 року) про наявність готової продукції на його складі на суму 26 655 грн. 00 коп.; доказів направлення або вручення зазначеного повідомлення ДП «Даніка Сурімі Факторі» позивачем не надано.

Приписами ст. 32 ГПК України встановлено, що доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно ч. 1 ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ч. 2 ст. 34 ГПК України, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Виходячи з вищенаведеного, колегія суддів апеляційного господарського суду погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову у задоволенні вимоги позивача про стягнення на його користь 21 665 грн. 18 коп. заборгованості з оплати виготовленої продукції.

З огляду на викладене, колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку, що рішення господарського суду Київської області від 16.11.2007 року у справі № 15/360-07 підлягає зміні у зв’язку з невідповідністю висновків, викладених у рішенні місцевого господарського суду, обставинам справи та неправильним застосуванням норм матеріального права, а апеляційна скарга - частковому задоволенню.

Судові витрати, згідно ст. ст. 44, 49 ГПК України, покладаються на відповідача у справі пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. 124 Конституції України, ст.ст. 99, 101, п. 4 ст. 103, п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 104, ст. 105 ГПК України, Київський міжобласний апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В :

1.          Апеляційну скаргу б/н від 10.12.2007 року Товариства з обмеженою відповідальністю «Дизайн Інжінірінг Інтерпрайс ІНТРА» на рішення господарського суду Київської області від 24.09.2007 року у справі № 10/418-07 задовольнити частково, рішення змінити, виклавши його резолютивну частину в наступній редакції:

«1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Дочірнього підприємства «Даніка Сурімі Факторі» (08140, Київська обл., Києво-Святошинський р-н, с. Білогородка, вул. Лісова, 17, , п/р 01 в ТОВ КБ «Даніель»м. Київ, МФО 380980, або з будь якого його рахунку, виявленого державним виконавцем під час виконання судового рішення) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Дизайн Інжиніринг Інтерпрайс ІНТРА» (01103, м. Київ, вул. Кіквідзе, 5, оф. 8, , р/р 1101 в АКБ «Київ» м. Києва, МФО 322498) 4 782 грн. 11 коп. заборгованості з урахування індексу інфляції, 236 грн. 97 коп. пені, 42 грн. 74 коп. –3% річних, 50 грн. 95 коп. державного мита, 17 грн. 18 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу. Видати наказ.

3. В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.»

2.          Стягнути з Дочірнього підприємства «Даніка Сурімі Факторі» (08140, Київська обл., Києво-Святошинський р-н, с. Білогородка, вул. Лісова, 17, , п/р 01 в ТОВ КБ «Даніель» м. Київ, МФО 380980, або з будь якого його рахунку, виявленого державним виконавцем під час виконання судового рішення) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Дизайн Інжиніринг Інтерпрайс ІНТРА» (01103, м. Київ, вул. Кіквідзе, 5, оф. 8, , р/р 1101 в АКБ «Київ» м. Києва, МФО 322498) 25 грн. 48 коп. витрат по сплаті державного мита за подання апеляційної скарги. Видати наказ.

3.          Справу № 10/418-07 повернути до господарського суду Київської області.

4.          Доручити місцевому господарському суду видати відповідні накази.

5.          Копію постанови направити сторонам.

Головуючий суддя:                                                                      Мазур Л. М.

Судді:

Агрикова О.В.

Жук Г. А.

Дата відправки 11.03.08