ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________
__________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" березня 2008 р. Справа № 12/809

Житомирський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді

суддів:

при секретарі ,

за участю представників сторін:

від позивача Сторожука О.В. - засновника Приватного виробничо-комерційного підприємства "Будкомплектація",

Левчук-Яремчук Т.В. - представника за довіреністю від 15.11.2005р.,

від відповідачів - Відділу Державної виконавчої служби Коростенського міськрайонногоуправління юстиції: Мостовича Р.Л. - представника за довіреністю від 04.02.2008р.,

- Головного управління державного казначейства України в Житомирській області:

Білого В.Л. - представника за довіреністю №14-11/345 від 21.01.2008р.,

від третьої особи: не з'явився,

розглянувши апеляційну скаргу Приватного виробничо-комерційного підприємства "Будкомплектація", м. Житомир

на рішення Господарського суду Житомирської області

від "22" листопада 2007 р. у справі № 12/809 (суддя Брагіна Я.В.)

за позовом Приватного виробничо-комерційного підприємства "Будкомплектація", м.Житомир

до 1. Відділу Державної виконавчої служби Коростенського міськрайонногоуправління

юстиції, м. Коростень

2. Головного управління державного казначейства України в Житомирській області,

м. Житомир

за участю третьої особи - Виробничо-комерційного підприємства "Укрпроміндустрія", м.Коростень

про захист права стягувача шляхом стягнення майнової шкоди в сумі 123664,25грн. та немайнової в розмірі 50000,00грн.,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Житомирської області від 22.11.2007р. у справі №12/809 в позові Приватного виробничо-комерційного підприємства "Будкомплектація", м.Житомир до Відділу Державної виконавчої служби Коростенського міськрайонного управління юстиції, м.Коростень та Головного управління державного казначейства України в Житомирській області, м.Житомир, за участю третьої особи Виробничо-комерційного підприємства "Укрпроміндустрія", м.Коростень про захист права стягувача шляхом стягнення майнової шкоди в сумі 123664,25грн. та немайнової в розмірі 50000,00грн. відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, ПВКП "Будкомплектація" подало апеляційну скаргу в якій просить скасувати рішення господарського суду від 22.11.2007р., посилаючись на порушення судом норм матеріального права та невідповідність висновків обставинам справи, а саме:

- державний виконавець відділу ДВС Коростенського МРУЮ Житомирської області зобов'язаний був вчинити всі виконавчі дії, необхідні для повного, неупередженого і своєчасного виконання рішення суду, як вимагають приписи ст. 5 Закону України "Про виконавче провадження", в строк до 10.06.2002р.;

- начальник відділу ДВС Коростенського МРУЮ Житомирської області та його заступник не здійснювали контроль за своєчасністю та повнотою вчинення виконавчих дій державним виконавцем Толочком С.І. по виконавчому провадженню №1383, розпочатому 10.04.2002р.;

- державним виконавцем не було перевірено наявність у боржника грошових коштів на рахунках в установах банків в межах двохмісячного строку, а також цінних паперів у депозитаріях. Лише після спливу двохмісячного строку, протягом якого рішення мало бути виконане, керуючому Коростенською філією АППБ "Аваль" було направлено постанову про накладення арешту на розрахунковий рахунок боржника;

- держаний виконавець не надіслав запити в МРЕО ВДАІ УМВС України в Житомирській області для виявлення у боржника рухомого майна - транспортних засобів на які можна звернути стягнення;

- при проведенні виконавчих дій, державний виконавець не надіслав запит в Житомирське обласне ДКП по технічній інвентаризації для виявлення наявності у боржника нерухомого майна;

- не було здійснено державним виконавцем виходу на місце знаходження боржника з метою опису (арешту) майна боржника, вилучення у боржника готівкових коштів в касі та цінних паперів, в тому числі простого векселя ЗАТ "Антей" №49 на суму 84487,98грн., який знаходився у боржника і яким боржник пропонував в серпні 2004 року розрахуватися із стягувачем;

- в оскаржуваному рішенні вказано, що судові витрати, згідно ст. 49 ГПК України, покладені на позивача. Проте, Декретом Кабінету Міністрів України "Про державне мито" сплата державного мита під час подання позову про захист прав стягувача у виконавчому провадженні (а також при поданні апеляційних та касаційних скарг на судові рішення по справах про захист прав стягувача у виконавчому провадженні) не передбачено;

- виконавче провадження №1383 знаходилось на виконанні Відділу ДВС Коростенського МРУЮ Житомирської області з 10.04.2002р. по 16.01.2003р. Проте, за вказаний період не було здійснено всього комплексу необхідних виконавчих дій для виконання судового наказу №11/3434 від 29.03.2002р. Таким чином, наведене свідчить про бездіяльність ДВС Коростенського МРУЮ Житомирської області. Перевірка виконавчого провадження №1383 прокуратурою і порушення 27.08.2004р. прокурором міста Коростеня Житомирської області кримінальної справи за ознакою вчинення службовими особами Відділу ДВС Коростенського МРУЮ Житомирської області злочину, передбаченого ст. 367 КК України, спонукала начальника ВДВС здійснити перевірку виконавчого провадження, за результатами якої було винесено постанову. Однак, по теперішній час ця постанова так і не була направлена стягувачу в порушення вимог ст.ст. 8-3, ч.2 ст.З7 Закону України "Про виконавче провадження".

В судовому засіданні представники скаржника підтримали доводи, викладені в апеляційній скарзі.

Відділ державної виконавчої служби Коростенського міськрайонного управління юстиції у відзиві на апеляційну скаргу та його представник в судовому засіданні апеляційного господарського суду просили рішення місцевого господарського суду залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення. Зокрема, відзив мотивований наступним. Правомірним є винесення постанови від 16.01.2003р. про закінчення виконавчого провадження на підставі ст. 37 Закону України "Про виконавче провадження", оскільки у боржника не було встановлено наявності будь-якого майна за рахунок якого можна було б погасити заборгованість ВКП "Укрпроміндустрія" перед ПВКП "Будкомплектація". Таким чином, державним виконавцем було дотримано вимоги ст.ст.5-6 Закону України "Про виконавче провадження" і його бездіяльність при виконанні даного виконавчого провадження не вбачається. Крім того, в процесі розгляду справи позивачем не було надано суду доказів, якими саме діями (бездіяльністю) державного виконавця була заподіяна (спричинена) майнова та немайнова шкода. Безпідставним є твердження позивача про те, що постанова державного виконавця про накладення арешту на розрахунковій рахунок боржника була направлена керуючому Коростенською філією АППБ "Аваль" після спливу двомісячного строку. Постанова про відкриття виконавчого провадження була винесена 13.04.2002р., а постанова про арешт коштів боржника винесена 27.05.2002р. та направлена до установи банку 10.06.2002 року за вих. №5665. Крім того, у державного виконавця не було будь - яких відомостей про наявність у боржника простого векселя ЗАТ "Антей". Даний факт підтверджується, також, листом стягувача - ПВКП "Будкомплектація" від 16.01.2003 року №121, в якому йдеться про відсутність у боржника будь-якого майна та коштів. Відповідач вказує на те, що погодження стягувача із закінченням виконавчого провадження підтверджується тим, що постанова про закінчення виконавчого провадження не була їм оскаржена до суду. Крім того, не направлення в адресу ПВКП "Будкомплектація" копії постанови, винесеної 20.04.2005 року про перевірку виконавчого провадження №1383 не вплинуло на можливість стягувача повторно пред'явити даний наказ господарського суду на виконання, так як на час винесення даної постанови стагувач вже втратив право на повторне пред'явлення на виконання виконавчого документа - з часу закінчення виконавчого провадження пройшло 2 роки і 3 місяця (ст.ст.21,22 Закону України "Про виконавче провадження" передбачали 3-х місячний термін пред'явлення до виконання наказів господарських судів, у тому числі після переривання строку давності шляхом пред'явлення виконавчого документа до виконання - п. а ч. 1 ст. 22 вказаного Закону).

Представник відповідача - Головного управління державного казначейства України в Житомирській області заперечив проти доводів, викладених в апеляційній скарзі, просить рішення господарського суду від 22.11.2007р. залишити без змін.

Представник третьої особи - Виробничо-комерційного підприємства "Укрпроміндустрія" в засідання суду не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча про розгляд апеляційної скарги був повідомлений належним чином.

Вислухавши представників скаржника, відповідачів, дослідивши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Господарського суду Житомирської області від 14.03.2002р. у справі №11/3434 задоволено позов Приватного виробничо-комерційного підприємства "Будкомплектація" та стягнуто на його користь з Виробничо- комерційного підприємства "Укрпроміндустрія" 116544,33грн. боргу, 1748,16грн. річних, 4079,05грн. інфляційних, 1223,71грн. витрат по сплаті державного мита та 69,00грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу (том 3, а.с.48). 29.03.2002р. на виконання зазначеного рішення Господарським судом Житомирської області видано наказ №11/3434 від 29.03.02. (том 3, а.с.49).

Приватне виробничо-комерційне підприємство "Будкомплектація" 04.04.2002р. направило наказ Господарського суду Житомирської області №11/3434 Державній виконавчій службі м. Коростеня для примусового виконання (том 1, а.с.14).

Державним виконавцем Відділу Державної виконавчої служби Коростенського міськрайонного управління юстиції 13.04.2002р. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №1383 (том 1, а.с. 15). Зазначеною постановою боржнику - ВКП "Укрпроміндустрія" встановлено строк для добровільного виконання до 20.04.2002р.

Нормою ст.5 Закону України "Про виконавче провадження", яка діяла на час винесення постанови, передбачено, що державний виконавець зобов'язаний вживати заходів примусового виконання рішень, встановлених цим Законом, неупереджено, своєчасно, повно вчиняти виконавчі дії.

В зв'язку із невиконанням в добровільному порядку наказу господарського суду в строк, встановлений в постанові про відкриття виконавчого провадження (20.04.2002р.), державним виконавцем 27.05.2002р. винесено постанову про арешт коштів боржника (том 1, а.с.16). Супровідним листом №5665 від 10.06.2002р. зазначену постанову було надіслано керуючому Коростенської філії АППБ "Аваль" для виконання (том 1, а.с. 17).

Оскільки Законом України "Про виконавче провадження", в редакції станом на січень 2003 року, не було передбачено строку в який мала бути винесена постанова про арешт коштів боржника та строку в який така постанова мала бути направлена установі банку, то безпідставним є посилання ПВКП "Будкомплектація" на необхідність направлення такої постанови установі банку на наступний день після її винесення.

В подальшому, норма статті 55 Закону України "Про виконавче провадження" була доповнена новою частиною, в якій зокрема, йдеться про надіслання постанови про арешт коштів до банку та боржнику не пізніше наступного після її винесення дня (згідно із Законом України від 10.07.2003 р. №1095-ІV).

У випадку, якщо ДВС надіслала б постанову про арешт коштів до банку на наступний день (тобто 28.05.2002р.), то кошти на рахунку ПВКП "Будкомплектація" були б відсутні, що підтверджується листом Коростенського філіалу Акціонерного поштово- пенсійного банку від 29.09.2002р., в якому вказано, що за період з 28.05.2002р. по 26.09.2002р. рух коштів не проводився (том 1, а.с.20).

З метою надання інформації про рух коштів на рахунку ВКП "Укрпроміндустрія" господарський суд 11.06.2007р. направив запит до Житомирської обласної дирекції ВАТ "Райффайзен Банк Аваль" (том 2, а.с. 78). На запит суду 16.06.2007р. надіслано банківські виписки про рух коштів за період з 01.01.2002. по 31.12.2002., які свідчать, що кошти в сумі 2001,52грн. зняті з рахунку 27.05.2002р. і більше руху коштів не було (том 2, а.с.80-81).

Звертаючись за захистом своїх порушених прав, позивач послався на бездіяльність державного виконавця щодо виявлення нерухомого майна та транспортних засобів, зокрема, шляхом направлення запитів до Державної автомобільної інспекції та Бюро технічної інвентаризації.

Із матеріалів справи вбачається, що в період проведення виконавчих дій, у ВКП "Укрпроміндустрія" було відсутнє майно на яке можна було б звернути стягнення, про що свідчать, зокрема лист Головного управління статистики у Житомирській області від 12.10.2007. за №19-12-101 про відсутність діяльності боржника (том 1, а.с.23), лист Коростенського міжміського бюро технічної інвентаризації від 21.06.2007. за №583 про те, що згідно архівних даних за ВКП "Укрпроміндустрія" об'єктів нерухомого майна на праві власності по БТІ в м. Коростені не зареєстровано (том 2, а.с.105), лист Коростенської ОДПІ від 10.07.07 за №9242 про те, що з другого кварталу 2002 року ВКП "Укрпроміндустрія" перейшло на спрощену систему оподаткування, розрахунки сплати єдиного податку за період з другого кварталу, в яких відсутня інформація про виручку від реалізації продукції (том 2, а.с.116-122).

Таким чином, ненадіслання ДВС запитів до ДАІ і БТІ не потягло негативних наслідків щодо не виконання наказу господарського суду №11/3434.

З огляду на наведене, на момент вжиття виконавчою службою заходів по примусовому виконанню наказу господарського суду від 29.03.2002р. у боржника були відсутні кошти та майно за рахунок яких Державною виконавчою службою був би виконаний зазначений наказ у справі №11/3434.

Необгрунтованими є посилання позивача на те, що у боржника знаходився простий вексель №49 на суму 84487,98грн. ЗАТ "Антей", з огляду на те, що у державного виконавця не було будь - яких відомостей про наявність у боржника простого векселя.

Державним виконавцем відділу Державної виконавчої служби Коростенського міського управління юстиції Житомирської області 15.07.2002р. складено акт про неможливість стягнення заборгованості з ВКП "Укрпроміндустрія" на користь ПВКП "Будкомплектація" через відсутність майна, на яке може бути звернено стягнення (том 1. а.с.18).

Статтею 25 Закону України "Про виконавче провадження", з відповідними змінами, яка діяла в період проведення виконавчих дій, тобто з 13.04.2002р. по 16.01.2003р., передбачено, що державний виконавець зобов'язаний провести виконавчі дії та виконати рішення, не пов'язані з реалізацією майна боржника, не пізніше ніж у двомісячний строк з дня надходження виконавчого документа.

Наказ господарського суду Житомирської області від 29.03.2002р. ДВС Коростенського МУЮ в строк, передбачений нормою ст. 25 Закону України "Про виконавче провадження" в примусовому порядку виконаний не був.

В матеріалах справи міститься заява ПВКП "Будкомплектація" від 16.01.2003р. про повернення без виконання наказу Господарського суду Житомирської області №11/3434 від 29.03.2002р. (том 1, а.с. 24). Зазначена заява була подана Відділу ДВС Коростенського МУЮ, про що свідчить штамп вхідної кореспонденції №238.

Державним виконавцем відділу Державної виконавчої служби Коростенського МУЮ 16.01.2003р. винесено постанову про повернення виконавчого документа - наказу господарського суду Житомирської області №11/3434 від 29.03.02р. позивачу (том 1, а.с.22). та постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі статті 37 Закону України "Про виконавче провадження" у зв'язку з відсутністю у боржника майна, на яке можна звернути стягнення, і коштів на його розрахунковому рахунку (том 1, а.с.21).

Начальником відділу Державної виконавчої служби Коростенського міськрайонного управління юстиції було проведено перевірку виконавчого провадження по примусовому виконанню державним виконавцем Толочко С.І. наказу господарського суду №11/3434 від 29.03.2002р. про стягнення з ВКП "Укрпроміндустрія" на користь ПВКП "Будкомплектація" 123664,25грн. в результаті якої виявлено, що постанови про повернення і закінчення виконавчого провадження від 16.01.2003р. винесені з порушенням чинного законодавства. У зв'язку з чим, начальником ДВС Коростенського МУЮ 20.04.2005р. винесено постанову, якою зазначені вище постанови про закінчення та повернення виконавчого документа від 16.01.03р. вирішено вважати як постанову про повернення виконавчого документа по п. 1 ст. 40 Закону України "Про виконавче провадження" на письмову вимогу стягувача (том 1, а.с.51).

Відповідно до п. 9 ст. 37 Закону України "Про виконавче провадження", виконавче провадження підлягає закінченню в разі повернення виконавчого документа без виконання на письмову вимогу стягувача. Згідно з п. 1 ст. 40 Закону виконавчий документ, прийнятий державним виконавцем до виконання, за яким стягнення не провадилось, повертається стягувачеві за письмовою заявою останнього.

З врахуванням приписів ст. 13 Закону України "Про державну виконавчу службу" та ст. 7 Закону України "Про виконавче провадження" дії (бездіяльність) державного виконавця з питань виконавчого провадження можуть бути оскаржені у встановленому порядку, згідно з вимогами закону. Право на таке оскарження може бути реалізовано з дотриманням вимог статей 17, 24, 26, 27, 32, 36, 37, 39 та ін. Закону України "Про виконавче провадження" та в порядку, визначеному ст. 85 цього Закону.

Наведене підтверджується. також, п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України 26.12.2003 N 14 "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження".

В матеріалах справи відсутні відомості про оскарження позивачем, у встановленому законом порядку, дій чи бездіяльності Відділу ДВС Коростенського міськрайонного управління юстиції по виконанню наказу господарського суду №11/3434 від 29.03.2002р., постанови державного виконавця від 16.01.2002р. та постанови начальника відділу Державної виконавчої служби Коростенського міськрайонного управління юстиції від 20.04.2005р., зокрема, у справі №11/3434.

Крім того, позивачем не подано доказів, що ним вживались заходи, передбачені чинним законодавством, а саме звернення до начальника відповідного відділу ДВС, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, для оскарження його дій чи бездіяльності в частині винесення постанови про закінчення виконавчого провадження та постанови про повернення виконавчого документа чи виправленої дати винесення постанов. В матеріалах справи також відсутні докази, що підтверджували б факт виправлення дати у вказаних в постановах.

Слід, також, звернути увагу на той факт, що в п.2 постанов від 16.01.2003р. вказано, що виконавчий документ може бути повторно пред'явлений для виконання в строк до 16.01.2004р., тобто на протязі року з дня прийняття. Проте, позивач не пред'являв наказ до виконання Державній виконавчій службі.

Позивач посилається на те, що йому завдано шкоду неналежним виконанням судового рішення, в зв'язку з чим, просив стягнути з ВДВС Коростенського МРУЮ Житомирської області пряму дійсну шкоду в розмірі 123664,25грн. та немайнову шкоду в розмірі 50000грн.

Розглядаючи питання про наявність підстав для стягнення з ВДВС Коростенського МРУЮ Житомирської області шкоди, колегія суддів апеляційного господарського суду враховує таке.

Нормою ч.2 ст.86 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що збитки, заподіяні державним виконавцем громадянам чи юридичним особам при здійсненні виконавчого провадження, підлягають відшкодуванню в порядку, передбаченому законом.

Стаття 440 ЦК Української РСР, який діяв в період знаходження на примусовому виконанні наказу господарського суду від 29.03.2002р. №11/3434 (з 13.04.2002р. по 16.01.2003р.), шкода, заподіяна особі або майну громадянина, а також шкода, заподіяна організації, підлягає відшкодуванню особою, яка заподіяла шкоду, у повному обсязі, за винятком випадків, передбачених законодавством України. Той, хто заподіяв шкоду, звільняється від її відшкодування, якщо доведе, що шкоду заподіяно не з її вини.

Частинами 1 та 2 ст.1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Таким чином, підставою цивільно-правової відповідальності за заподіяння шкоди є правопорушення, що включає складові елементи - шкоду, протиправність поведінки заподіювача шкоди та причинний зв'язок.

Шкода підлягає відшкодуванню за умови безпосереднього причинного зв'язку між неправомірними діями особи, яка заподіяла шкоду, і самою шкодою.

Позивач не представив до суду доказів, які б підтверджували наявність причинного зв'язку між неправомірними діями відповідачів та завданою йому шкодою і такі докази відсутні у матеріалах справи. Крім того, виконавче провадження виконавцем було закінчене на письмову вимогу позивача, що вказує на відсутність вини виконавчої служби. За таких обставин, колегія суддів вважає, що у позивача відсутні підстави для стягнення шкоди з Відділу ДВС Коростенського міськрайонного управління юстиції.

Підстави для стягнення шкоди з відповідача - Головного управління казначейства в Житомирській області, також, відсутні.

Місцевий господарський суд в рішенні правомірно зазначив, що не винесення постанови про повернення виконавчого документа з посиланням на п.1 ст.40 Закону України "Про виконавче провадження" не являється підставою для покладення на відповідача цивільно-правової відповідальності, а може бути лише підставою для притягнення державного виконавця до дисциплінарної відповідальності.

Відносно вимоги позивача про стягнення з Державної виконавчої служби шкоди немайнового характеру в сумі 50000,00грн. згідно ст.23 ЦК України, колегія суддів апеляційного господарського суду вважає за необхідне зазначити наступне.

Нормою статті 23 ЦК України, передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Частиною 1 статті 1167 ЦК України передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Позивач, звертаючись з заявою про захист права стягувача не навів обставин та не надав доказів в підтвердження факту завдання йому немайнової шкоди та причинного зв'язку між неправомірними діями Державної виконавчої служби та шкодою.

В уточненні своїх вимог позивач, також, не зазначив у чому полягає моральна шкода для юридичної особи і не надав доказів у підтвердження причинення немайнової шкоди відповідачами.

Згідно з ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Обов'язок доказування та подання доказів розподіляється між сторонами, виходячи з того, хто посилається на юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги та заперечення. Позивач повинен належними доказами довести факти, на підставі яких пред'явлено позов.

Всупереч зазначеним нормам, позивач не довів обставин, пов'язаних із заподіянням відповідачами майнової та немайнової шкоди.

З урахуванням наведених обставин, місцевий господарський суд прийшов до обгрунтованого висновку про відмову у задоволенні позову Приватного виробничо-комерційного підприємства "Будкомплектація".

Враховуючи викладене, апеляційна скарга Приватного виробничо-комерційного підприємства "Будкомплектація" не підлягає задоволенню, а рішення Господарського суду Житомирської області від 22.11.2007р. має бути залишено без змін.

Керуючись ст.ст. 101,103,105 Господарського процесуального кодексу України, Житомирський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Рішення Господарського суду Житомирської області від 22 листопада 2007р. у справі №12/809 залишити без змін, а апеляційну скаргу Приватного виробничо-комерційного підприємства "Будкомплектація" - без задоволення.

2. Справу №12/809 повернути до Господарського суду Житомирської області.

Головуючий суддя

судді:

Віддрук. 6прим.:

1 - до справи

2 - позивачу

3 - відповідачу ВДВС Коростенського МРУЮ

4 - відповідачу - Гол. упр. держ. казначачейства України в Житом. обл.

5 - третій особі - ВКП "Укрпроміндустрія"

6 - в наряд