ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
Р І Ш Е Н Н Я

"07"
жовтня 2008 р.
Справа № 9/522-08

Господарський
суд Київської області в складі судді Євграфової Є.П., розглянувши справу

за
позовом

Приватного
підприємця ОСОБА_1, м. Біла Церква,

до

Комунального
підприємства «Білоцерківське міжміське бюро технічної інвентаризації», м.
Біла Церква,

про

визнання
права власності на нерухоме майно,

за
участю представників:

позивача:

ОСОБА_2,
довір. №6634 від 03.10.2008р.,

відповідача:

не
з'явились,

обставини
справи:

Приватний
підприємець ОСОБА_1 (далі -ПП Крсенко, Позивач) звернулось до господарського
суду Київської області з позовом до Комунального підприємства «Білоцерківське
міжміське бюро технічної інвентаризації»(далі -КП  «Білоцерківське МБТІ»Відповідач про визнання
права власності на нерухоме майно право власності на нежитлову будівлю з
підвалом (магазин по продажу автозапчастин з офісними приміщеннями) - літера
«А-3»площею 527,8 м2, що знаходиться за адресою АДРЕСА_2.

Свої
позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що всупереч погодженій проектній
документації на будівництво двоповерхової нежитлової будівлі без підвалу
(магазину) площею 247,2 м2 була самовільно побудована триповерхова
нежитлова будівля з підвалом (магазин) площею 527,8 м2.

Відповідач
в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений у
встановленому законодавством порядку. Через загальний відділ суду від
відповідача надійшов відзив, за яким останній просить розглядати справу за
відсутністі представника, на розгляд суду. Щодо позовних вимог, зазначає, що
відповідно до Тимчасового положення про порядок реєстрації права власності на
нерухомі об'єкти реєстрація права власності проводиться на підставі
правовстановлюючих документів. У зв'язку із проведенням позивачем реконструкції
і добудови без дотримання встановленого законодавством положення нові побудови
виявилися самочинними, тому реєстрація можлива з наданням документів, що
підтверджують право власності на самочинно збудовані нерухомі об'єкти.

Розглянувши
матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши докази
та оцінивши їх в сукупності, суд встановив:

На
підставі Договору оренди землі від 06 лютого 2006 року, укладеного з
Білоцерківською міською радою, позивачу було надано в оренду земельну ділянку
площею 0,0710 га за адресою АДРЕСА_2, під розміщення магазину по продажу
автозапчастин з офісним приміщенням, строком на 5 років.

Відповідно
до розпорядження Виконавчого комітету Білоцерківської міської ради № 755Р від
11.11.2004 р. про дозвіл на розробку проектно-кошторисної документації ПП
ОСОБА_1 було надано дозвіл на складання проектно кошторисної документації. На
підставі вказаного дозволу було виготовлено робочий проект магазину по продажу
автозапчастин з офісними приміщеннями по вул. Леваневського, в районі житлового
будинку АДРЕСА_2, який було погоджено в установленому порядку. Крім того, була
складена кошторисна документація, згідно якої кошторисна вартість об'єкта
будівництва складала 340 631,00 грн. На підставі вказаної погодженої
документації позивачу було видано Інспекцією Державного
архітектурно-будівельного контролю Білоцерківської міської ради дозвіл на
виконання будівельних робіт № 66/06 від 22.09.2006 року.

Всупереч
погодженої проектної документації на будівництво двоповерхової нежитлової
будівлі без підвалу (магазину) площею 247,2 м2. позивачем без
відповідної проектно-кошторисної документації і дозволу відповідних органів
було самовільно побудована триповерхова нежитлова будівля з підвалом (магазин)
площею 527,8 м2. Таким чином, позивачем побудовано нежитлову будівлю
з підвалом (магазин по продажу автозапчастин з офісними приміщеннями) - літера
«А-3»площею 527,8 м2.

Самочинне
будівництво було зроблено за власний рахунок позивача, що підтверджується
договором №15 від 05.10.2006 р. та актами приймання виконаних підрядних робіт.

Відповідно
до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не
заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше
прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не
встановлено судом.

Згідно
п. 1, п.2 ст. 331 Цивільного кодексу України право власності на нову річ, яка
виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено
договором або законом. Особа, яка виготовила (створила) річ зі своїх матеріалів
на підставі договору, є власником цієї речі. Право власності на новостворене
нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту
завершення будівництва (створення майна).

Житловий
будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним
будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не
була відведена для цієї мети, або без належно затвердженого проекту, або з
істотними порушеннями будівельних норм і правил (п. 1 ст. 376 ЦК України).

Право
власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду
визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що
не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у
встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно (п. 3 ст. 376 ЦК
України).

На
вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право
власності на нерухоме майно, яке самочинно побудоване на ній (п. 5 ст. 376 ЦК
України).

Відносини,
пов'язані з державною реєстрацією речових прав на нерухоме майно всіх форм
власності, їх обмежень та правочинів щодо нерухомості регулюються нормами
Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх
обмежень», що визначено ст. 1 цього Закону.

Крім
того, відповідно до п. 1 ст. 4 зазначеного Закону обов'язковій державній
реєстрації підлягають речові права на нерухоме майно, що знаходиться на
території України, фізичних та юридичних осіб, держави, територіальних громад,
іноземців та осіб без громадянства, іноземних юридичних осіб, міжнародних
організацій, іноземних держав, зокрема, право власності на нерухоме майно.

У
відповідності з п. 5 Прикінцевих положень зазначеного Закону, до створення
єдиної системи органів реєстрації прав, а також до формування Державного
реєстру прав у складі державного земельного кадастру реєстрація об'єктів
нерухомості проводиться комунальними підприємствами бюро технічної
інвентаризації. Повноваження бюро технічної інвентаризації щодо реєстрації прав
власності на нерухоме майно на час звернення позивача щодо здійснення
реєстрації також визначені п. 1.3 Тимчасового положення про порядок реєстрації
прав власності на нерухоме майно, що затверджено наказом Міністерства юстиції
України від 7 лютого 2002 року № 7/5.

Відповідно
зазначеного положення до правовстановлювальних документів, на підставі яких
проводиться реєстрація прав власності на об'єкти нерухомого майна відноситься,
зокрема, рішення судів, третейських судів про визнання права власності на
об'єкти нерухомого майна про встановлення факту права власності на об'єкти
нерухомого майна, про передачу безхазяйного нерухомого майна до комунальної
власності.

За
таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані, матеріалами справи
доведеними, а відтак, підлягають задоволенню.

Витрати
по сплаті державного мита та витрати за інформаційно-технічне забезпечення
судового процесу за клопотанням позивача, з відповідача не стягуються.

На
підставі наведеного, керуючись ст. 124 Конституції України, ст. ст. 1, 49,
82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В :

1.
Позов задовольнити повністю.

2.
Визнати за Приватним підприємцем ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, код НОМЕР_1) право
власності на нежитлову будівлю з підвалом (магазин по продажу автозапчастин з
офісними приміщеннями) - літера «А-3»площею 527,8 м2, що знаходиться
за адресою АДРЕСА_2.

Суддя

Є.П.
Євграфова