ПОСТАНОВА

"21" січня 2008 р.

Справа № 9а/192-4426

м. Тернопіль

Господарський суд Тернопільської області

у складі судді Кропивної Л.В.

при секретарі судового засідання Кулагіній Т. В.

Розглянув справу

за позовом Борщівської міжрайонної державної податкової інспекції вул. Кондри, 5, м.Борщів,Тернопільська область.

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Борщів-цукор" вул. В. Великого, 1, м.Борщів,Тернопільська область.

до відповідача-2: Товариства з обмеженою відповідальністю "ГазтрейдЛТД" проспект 40-річчя Жовтня, 120 корп. 1, м.Київ 127.

за участю представників сторін від :

позивача: Мельник О. А, старший державний податковий інспектор Тернопільської ОДПІ,

відповідача-1 : Кудінова Т, І., довір.

відповідача-2 не з’явився,

роз’яснивши учасникам судового процесу їх процесуальні права та обов’язки згідно ст.ст. 49, 51, 130 Кодексу адміністративного судочинства України,

встановив:

Позивач, Борівська міжрайонна державна податкова інспекція , у жовтні 2007 р. звернувся до господарського суду з позовом до Відповідачів та просить, з посиланням на частину 1 статті 203 ЦК України, визнати як такий, що не відповідає Цивільному кодексу та актам цивільного законодавства , правочинів - договору на постачання природного газу , укладений 22 .07.2005 р. між „Борщів –цукор”, як покупцем, та ТОВ „Газтрейд- ЛТД” ,як постачальником, та додаткових договорів щодо зміни ціни природного газу від 20.09.2005 р. та від 31.10.2005 р.

На думку Податкової інспекції, положення пункту 3 статті 9 Закону України „Про Державний бюджет України на 2005 рік” є підставою для висновку, що операції з продажу імпортованого природного газу споживачам безпосередньо імпортерами чи газотрейдерами - посередниками у 2005 році підлягали оподатковуванню податком на додану вартість за нульовою ставкою, незалежно на яких умовах ввезено (імпортовано) природний газ за зовнішньоекономічними контрактами, заключними на виконання міжурядових угод України

Позивач вважає, що умови договору від 22.07.2005 р. , від 20.09.2005 р та від 31.10.2005 р. , про які сторони дійшли згоди про включення до ціни природного газу, який постачається, податку на додану вартість у розмірі 20% суперечить актам цивільного законодавства, а саме : пункту 3 статті 9 Закону України „Про Державний бюджет України на 2005 рік” .

Вказує Позивач також на те, що:

- установчі документи ТОВ „Газтрейд- ЛТД” господарським судом м. Києва 15.06.2007 р. були визнані недійсними з часу реєстрації нової редакції статуту, тобто з 25.04.2005 р.;

- засновники Товариства Хомич Ю.І. та Ісько В.В. підписали зміни до статутних документів Товариства з метою отримання грошової винагороди, без подальших намірів займатися фінансово-господарської діяльності і фактично нею не займалися, не укладали цивільно-правових угод і їх не підписували;

- Товариство не знаходиться за юридичною адресою, вказаною у статутних документах та реєстрі юридичних осіб;

- згідно висновків судово-почеркознавчої експертизи , проведеною підчас розслідування кримінальної справи , договори та інші первинні документи, складені від імені Хомича Ю.І. ,як директора Товариства , ним не підписувалися.

На підставі наведеного , Податкова інспекція вважає, що дії осіб, які укладали та виконували правочин від імені ТОВ „Газтрейд- ЛТД”, не були спрямовані на реальне настання правових наслідків, що обумовлені цим правочином, а тому на підставі ст.. 243 ЦК України, цей правочин є фіктивним.

Відповідач-1, ТОВ „Борщів –цукор”, позов не визнає, а доводи Податкової інспекції спростовує , з посиланням на положення частини 3 ст. 1 Закону України „Про систему оподаткування” та норми пунктів 6.1.та 6.2. ст.. 6 , пунктів 11.3.та 11.4. статті 11 Закону України „Про податок на додану вартість”, тим, що ставки , механізм податків і зборів (обов’язкових платежів) , пільги щодо оподаткування не можуть встановлюватися або змінюватися іншими законами України , крім законів про оподаткування ,а зміна податкових ставок не може запроваджуватися Законом України про Державний бюджет України на відповідний рік; та пріоритетом норм Закону України „Про податок на додану вартість” над іншими законами , незалежно від часу їх прийняття. Вважає недоведеними доводи Позивача у частині тверджень про те, що придбаний ТОВ „Борщів-цукор” газ є імпортованим , тобто ввезеним на митну територію України , так як за змістом пункту 3.1. договору поставки від 22.07.2005 р., передача газу здійснюється між резидентами України і у пункті на території України .

Звертає увагу суду на те, що твердження Податкової інспекції про фіктивність договору поставки від 22.07.2005 р. спростовуються висновками її ж акту перевірки ,за яким податковий орган встанови факт виконання зобов’язань за договором як покупцем, так і постачальником газу.

Відповідач-2 ,ТОВ „Газтрейд-ЛТД” не взяв участі у розгляді справи.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши подані сторонами докази, заслухавши думку представників сторін, які взяли участь у адміністративному процесі, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги не підлягають до задоволення, з огляду на таке.

Статтею 714 ЦК України надається визначення договору постачання енергетичними та іншими ресурсами, до яких належить природний газ, через приєднану мережу . Цією ж нормою визначається обсяг прав та зобов’язань постачальника цих ресурсів та абонента (споживача).

Так відповідно до частини 1 цієї статті , за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу зміст зобов’язань однієї сторони складає обов’язок надавати через приєднану мережу другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов'язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів ; дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, забезпечувати безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

Як зазначено у частині 2 ст . 714 ЦК України , до договору постачання енергетичними та іншими ресурсами застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін.

Отже, необхідною умовою для укладення такого договору є наявність технічної можливості , тобто таких технічних засобів, за допомогою яких можливе постачання цих ресурсів і їх споживання, що означає необхідність приєднання мережі покупця до мережі постачальної організації. До того ж для укладення договору необхідне досягнення згоди за всіма іншими умовами договору, що визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умов, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства , і сукупність яких , в силу ч. 1 ст. 628 ЦК України, складає зміст договору.

У пункті 3.1. договору від 22.07.2005 р. між ТОВ „Газтрейд-ЛТД” та ТОВ „Борщів-цукор” , а також у цьому ж пункті договору № 06/05-1238 від 21.04.2005 р. , укладеного між ТОВ „Газтрейд-ЛТД” та ДК „Газ України” НАК „Нафтогаз України ” , йдеться саме про те, що постачальник передає покупцю газ у загальному потоці газу на газовимірювальних станціях (ГВС) , що знаходиться на кордоні України в пунктах приймання-передачі газу в газотранспортну систему ДК „Укртрансгаз” .

Водночас, предметом договору від 22.07.2005 р. є зобов’язання з постачання газу , придбаного у ДК „Газ України” НАК „Нафтогаз України ” згідно договору постачання природного газу №06/05-1238 від 21.04.2005 р. , та обов’язок покупця оплатити його на умовах цього договору , у той час, як за договором від 21.04.2005 р. , предмет договору складають зобов’язання постачальника ДК „Газ України” НАК „Нафтогаз України ” постачати у власність ТОВ „Газтрейд-ЛТД” природний газ для потреб промислових споживачів , а покупцю оплатити його.

Обидва договору , як той, що укладений 22.07.2005 р. , так і той, що укладений 21.04.2005 р., не є зовнішньоекономічними контрактами, оскільки не врегульовують відносин сторін , пов’язаних із перетинанням митного кордону України майном та/або робочою силою , що у розумінні частини ст.. 377 ГК України, складає зміст зовнішньоекономічної діяльності.

Таким чином, про постачанні газу Товариству „Газтрейд-ЛТД” та подальше постачання газу цим Товариством іншому абоненту - ТОВ „Борщів –цукор” природного газу здійснено не імпортерами і не на виконання зовнішньоекономічних контрактів .

Натомість , Податкова інспекція вважає, що пунктом 3 ст. 9 Закону України „Про державний бюджет України на 2005 р.” запроваджується нульова ставка податку на додану вартість на операції продажу природного газу на митній території України незалежно від того, на яких умовах ввезено (імпортовано) природний газ за зовнішньоекономічними контрактами, укладеними на виконання міжурядових угод України , і безвідносно до того , хто є продавцем такого газу – безпосередньо імпортер чи газотрейдер-посередник. Відтак, вважає Позивач, включення Відповідачами до умов договору про ціну природного газу ПДВ за ставкою 20% є порушенням діючих актів цивільного законодавства України.

З такими доводами суд погодитися не може, тому що відповідно до ч. 3 ст. 385 ГК України ставки податків встановлюються та скасовуються відповідно до законів про оподаткування.

Цивільне право, яке в силу свого характеру та спрямованості на врегулювання відносин, що складаються у сфері приватного права, не застосовуються до податкових правовідносин, які є різновидом відносин публічно-правових.

Сплата податків є публічно- правовим зобов’язанням, яке підлягає виконанню особисто платником податків відповідно до законів про оподаткування , тому встановлена частиною 1 статті 203 ЦК України вимога до чинності право чину , згідно із якою зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу та іншим актам цивільного законодавства , не підлягає розширеному тлумаченню та віднесенням до цивільного законодавства правових актів , які покликані врегульовувати відносини публічно-правового характеру , і при тому, що визначення цивільних актів надано у ст.. 4 ЦК України.

Водночас, пунктом 4.4.1 статті 4 Закону України „Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” закріплено презумпцію добросовісності платника податку , яка полягає у тому , що у разі коли норма закону чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі закону, або коли норми різних законів чи різних нормативно-правових актів припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов'язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу, рішення приймається на користь платника податків.

Крім того оцінені судом матеріали справи не дають підстав вважати ТОВ „Газтрейд -ЛТД” , з точки зору його публічно-правових зобов’язань платника податків , не лише імпортером природного газу , але й посередником, як це визначається ст..ст. 295-297 ЦК України .

Так суду не представлено доказів того, що ТОВ „Газтрейд -ЛТД” мав повноваження , які засновані на агентському договорі і діяв як комерційний представник при укладенні договору з ТОВ „Борщів-цукор” .

Навпаки, при укладенні 22.07.2005 р. договору з ТОВ „Борщів –цукор” Товариство діяло від власного імені .

Умови договору № 06/04-1275 від 21.04.2005 р. про ціну природного газу , який поставлений йому ДК „Газ України” НАК „Нафтогаз України ” , не обмежували ТОВ „Газтрейд -ЛТД” у праві перепродати отриманий ним природний газ іншому споживачеві ( абоненту) за цінами, які визначеними та погоджені ними у договорі відповідно до п. 10.1. Правил подачі та використання в народному господарстві України, затверджених Держкомнафтогаз України 01.11.1994 р. , правилам глави 21 ГК України.

Положення частини 3 ст. 9 Закону України „Про Державний бюджет України на 2005 рік ” також не зменшували обсяг прав учасника цивільних відносин на вільне, розумне та справедливе визначення умов цивільно-правового договору .

До того ж , відповідно до ч. 1 ст. 170 ЦК України держава набуває і здійснює цивільні права та обов'язки через органи державної влади у межах їхньої компетенції, встановленої законом.

Контроль за цінами і ціноутворенням , втручання у процес укладення та виконання приватно-правових договорів , не належить до компетенції державного податкового органу , який відповідно до п. 1.12. ст.. 1 та п. 2.1.4 ст. 2 Закону України „Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” , є державним органом, що у межах своєї компетенції, визначеної законодавством, здійснює контроль за своєчасністю, достовірністю, повнотою нарахування податків і зборів (обов'язкових платежів) та погашенням податкових зобов'язань чи податкового боргу, крім зазначених у підпунктах 2.1.1-2.1.3 цього пункту.

Доводи Податкової інспекції про нереальність договору від 22.07.2005 р. з тієї причини, що рішенням господарського суду м. Києва від 15.06.2007 р. № 32/320А були визнані недійсними статут ТОВ „Газтрейд -ЛТД” у новій редакції з дати його державної перереєстрації, тобто з 25.04.2005 р. та його свідоцтво платника податку на додану вартість від 15.07.2005 р. № 37103570 з моменту видачі з мотивів невідповідності вимогам законодавства , так як особи, які значаться засновниками та власниками товариства , до його діяльності відношення не мають, а за адресою , яка вказана в установчих документах , ТОВ „Газтрейд” не знаходиться, судом до уваги не приймаються, враховуючи наступне.

Наведені обставини не спростовують наявності ТОВ „Газтрейд -ЛТД” на момент укладення договору від 22.07.2005 р. та внесення до нього змін у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб ( у якому воно перебуває і зараз ) , наявності у нього статусу платника податку на додану вартість , забезпечення абонента (споживача) –ТОВ „Борщів-цукор” енергоресурсами через приєднану мережу, здійснення зобов’язань з оплати за природний газ за договором з ДК „Газ України” НАК „Нафтогаз України” у безготівкову порядку , шляхом перерахування грошових коштів на рахунок контрагентів у банку, складання актів приймання-передачі газу із своїми контрагентами, у тому числі з ТОВ „Борщів-цукор” та отримання від останнього коштів в оплату газу у безготівкомоу порядку.

Висновок судово-почеркознавчої експертизи, проведеної експертом Київського науково-дослідного інституту судових експертиз , поданий Позивачем , судом оцінюється критично , не визнається допустимим доказом у даній справі з тих підстав , що ця експертиза призначалася не судом , а слідчим у кримінальній справі, тому її висновок може бути врахований як доказ у кримінальній справі відповідним судом .

Податкова інспекція в акті перевірки, доданого до матеріалів справи, визнає фактичне виконання ТОВ „Газтрейд -ЛТД” укладених договорів та підтверджує реальну оплату ТОВ „Борщів –цукор” на виконання договору від 22.07.2005 р. та додатків до нього, тому її ж висновок про фіктивність договору суперечить фактичними обставинам справи.

У відповідності до пункту 2 частини 1 ст. 110 ЦК України правовим наслідком судового рішення про визнання недійсною державної реєстрації юридичної особи через допущені при її створенні порушення, які не можна усунути, а також в інших випадках, встановлених законом , є ліквідація юридичної особи у порядку, визначеному ст. 111 цього Кодексу.

Визнання судом недійсною нової редакції установчих документів та скасування державної ї реєстрації таких змін не є законною підставою для ліквідації юридичної особи, адже у цьому випадку буде діяти редакція установчих документів, яка існувала раніше, що , звичайно, потребує відновлення запису про це у Державному реєстрі юридичних собі та фізичних осіб-підприємців.

Але у будь-якому разі, закон не передбачає недійсності всіх правових дій юридичної особи, у разі визнання судом недійсними установчих документів цієї юридичної особи( змін до них ) , державної реєстрації юридичної особи , або державної реєстрації змін до установчих документів, оскільки відповідно до частини 4 ст. 91 ЦК України цивільна правоздатність юридичної особи виникає з моменту її створення і припиняється з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення.

Навіть судове рішення про визначення недійсною державної реєстрації юридичної особи може бути підставою лише для початку процедури ліквідації , але не замінює собою саму процедуру ліквідації.

Доводи Податкової інспекції з посиланням на висновки господарського суду м. Києва про те, що ТОВ „Газтрейд -ЛТД” не знаходиться за своєю юридичною адресою, вказаною в установчих документах , у момент розгляду адміністративного спору , не є свідченням того, що під час укладення та виконання договорів постачання природного газу , ТОВ „Газтрейд –ЛТД ” також не знаходилося за цією адресою.

Разом з тим, як видно з матеріалів справи , усі вчинені ТОВ „Газтрейд-ЛТД” та ТОВ „Борщів-цукор” правочини носили реальний характер, були спрямовані на отримання прибутку , у тому числі законних податкових вигод, отже мали реальний економічний зміст.

При таких обставинах справи, у задоволенні позову слід відмовити. Судові витрати не підлягають стягненню.

За наслідками розгляду справи і за згодою представників Позивача та Відповідача-1 , відповідно до ч. 4 ст. 167 КАС України у судовому засіданні 21.01.2008 р. оголошено лише вступну та резолютивну частини постанови господарського суду України та повідомлено про виготовлення та оголошення повного тексту постанови о 16:00 год. 25.01.08 р.

З огляду на наведене, керуючись ст. 22 Закону України „Про судоустрій України”, ст. 4, 6, 7, 18, 71, ст. 94, 162, 163, 167 КАС Украни та п.6 розділу УП Прикінцеві та перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України ,

ПОСТАНОВИВ :

1. Відмовити у задоволенні позову Борщівській міжрайонній державній податковій інспекції до Відповідача-1 - ТзОВ „Борщів-цукор” , м. Борщів, , та до Відповідача-2 - ТзОВ „Газтрейд ЛТД” ”,м. Київ, про визнання недійсним право- чинів на постачання природного газу , укладеного між ними 22 .07.2005 р. , з наступними змінами щодо ціни природного газу згідно додаткових угод від 20.09.2005 р. та 31.10.2005 р

На постанову суду сторони мають право подати заяву про апеляційне її оскарження протягом десяти днів з дня складення постанови в повному обсязі до адміністративного суду апеляційної інстанції, а протягом 20 днів після подання заяви подати апеляційну скаргу.

Суддя                                                            Л.В. Кропивна