ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа № 28/272

21.10.08

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Видавництво МАГНАТ", м. Київ

до товариства з обмеженою відповідальністю "Видавничій дім „Медіа Інформ ", м. Київ

про стягнення 32 319,52 грн.

Суддя Копитова О.С.

При секретарі судового засідання Павлюк А. О.

За участю представників сторін:

від позивача: Тимофєєв А. Т. –довіреність № 10 від 23.09.2008

від відповідача: не з'явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Видавництво МАГНАТ" звернулось до суду з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "Видавничий дім "Медіа Інформ" про стягнення 32319,52 грн.

Обґрунтовуючи свою заяву позивач посилається на неналежне виконання відповідачем своїх зобов'язань за договором щодо проведення розрахунків за надані послуги у встановлені строки.

Під час розгляду справи позивач неодноразово збільшував заявлену до стягнення суму за рахунок збільшення періоду нарахування штрафних санкцій.

З урахуванням вказаних збільшень позов заявлено про стягнення основного боргу в сумі 17693,10 грн. та штрафу в сумі 21231,72 грн.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 30.07.2008 було порушено провадження в справі № 28/272.

В зв'язку з неявкою відповідача та необхідністю витребовування додаткових документів розгляд справи відкладався.

Ухвалою Заступника Голови господарського суду міста Києва від 01.10.2008 року строк вирішення спору у справі № 28/272 продовжено.

Незважаючи на належне повідомлення про час і місце засідання у справі, в тому числі на адресу реєстрації, представники відповідача в судове засідання не з’явились, письмових доказів, пояснень та заперечень по суті спору не надали, вимоги ухвал суду не виконали, причини неявки в судове засідання невідомі.

Справа розглядається, згідно статті 75 Господарського процесуального Кодексу України, за наявними в ній матеріалами.

В судовому засіданні 21.10.2008 року за згодою представника позивача оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд -

ВСТАНОВИВ:

30.05.2007 року між товариством з обмеженою відповідальністю "Видавництво "Магнат" ( надалі по тексту ТОВ "Видавництво "Магнат") ( Видавець) та товариством з обмеженою відповідальністю "Видавничий дім "Медіа-інформ" (надалі по тексту ТОВ "Видавничий дім "Медіа-інформ") (Замовник) уклали договір про надання послуг № 141 (далі Договір), відповідно до умов якого Замовник доручає, а Видавець зобов’язується здійснити друг газети „ЦРУ” („Ціни Реклама Успіх”) власними силами на власному обладнанні вчасно та належної якості. Згідно п. 2.2 Договору Замовник бере на себе обов'язок сплачувати за друк по узгодженій ціні згідно виставлених рахунків.

Відповідно до п. 1.2 Договору умови друку, а саме тираж, формат, колірність, кількість шпальт повідомляються відповідачем позивачу щоразу у вигляді замовлення.

Відповідно до п. 2.4 Договору приймання робіт здійснюється шляхом підписання Акту приймання виконаних робіт.

На виконання умов Договору на підставі доданих до позовної заяви замовлень позивач у 2008 році надав відповідачу послуг на загальну суму 49566,42 грн., що підтверджується доданими до матеріалів справи належним чином засвідченими копіями актів здачі –прийняття робіт (надання послуг) № ОУМ –00003 від 11.01.2008 року, №№ ОУМ –000012 від 18.01.2008 року, ОУМ –000020 від 25.01.2008 року, № ОУМ –000353 від 25.02.2008 року, № 000343 від 15.02.2008 року, № ОУМ –000034 від 05.02.2008 року, № ОУМ –000043 від 11.02.2008 року, № ОУМ –001017 від 10.03.2008 року, № ОУМ –000363 від 03.03.2008 року. Вказані акти підписані відповідачем без зауважень.

Відповідно до п. 3.1 Договору розрахунки за виконану роботу здійснюються в порядку передоплати шляхом перерахування суми вартості робіт на рахунок позивача на підставі виставлених рахунків.

Відповідач у 2008 році перерахував позивачу кошти в сумі 32689,70 грн., що підтверджується доданою до матеріалів справи довідкою Мінського відділення КМФ АКБ „Укрсоцбанк” № 37.06-09/67-5057 від 17.09.2008 року.

Проте, як слідує з доданої до матеріалів справи картки рахунку: 3614: Контрагенти: Медіа Ін форм Вид. Дім за підписами директора та головного бухгалтера позивача частина з перерахованих у 2008 році коштів в сумі 816,38 грн. була зарахована позивачем в рахунок погашення заборгованості, що виникла у 2007 році.

Таким чином заборгованість відповідач перед позивачем за виконані в 2008 році за умовами Договору роботи складає 17693,10 грн.

Як свідчить доданий до матеріалів справи Акт звірки взаєморозрахунків за період з 01.01.2008 року по 15.04.2008 року, підписаний позивачем і відповідачем, відповідач проти наявності вказаної заборгованості не заперечує.

Основні засади господарювання в Україні визначає Господарський кодекс України, який регулює господарські відносини, що виникають у процесі організації та здійснення господарської діяльності між суб'єктами господарювання, а також між цими суб'єктами та іншими учасниками відносин у сфері господарювання (ст. 1 Господарського кодексу України).

Стаття 193 Господарського кодексу України встановлює, що суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов’язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно п.1 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ч. 1 ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно ч. 1 ст. 903 Цивільного кодексу України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Матеріалами справи встановлено, що позивачем умови договору виконані в повному обсязі, послуги надані, а відповідач в установлені строки за надані послуги не розрахувався. Факт наявності боргу у відповідача перед позивачем в сумі 17 693,1 грн. належним чином доведений, документально підтверджений та відповідачем не спростований, тому позовні вимоги в частині стягнення основного боргу в сумі 17 693,1 грн. визнаються судом обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов’язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов’язання (неналежне виконання).

Згідно п. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов’язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Як слідує з умов Договору відповідач мав здійснювати оплату за виконані роботи шляхом передоплати, чого в даному випадку не відбулось.

13.05.2008 року позивач звернувся до відповідача з претензією № 220 в якій просив в 10-ти денний строк перерахувати позивачу заборгованість за Договором в сумі 17693,10 грн. На доказ направлення вказаної претензії до матеріалів справи додано фіскальний чек № 3086 від 13.05.2008 року.

Відповідач на вказану претензію не відповів, заборгованість не погасив.

Стаття 611 Цивільного кодексу України встановлює, що у разі порушення зобов’язання, настають наслідки, передбачені договором або законом в тому числі, сплата неустойки.

Дії відповідача є порушенням грошових зобов’язань, тому є підстави для застосування встановленої договором відповідальності.

Відповідно до п 4.2 Договору у випадку затримки оплати надрукованого тиражу, Замовник сплачує Виконавцю штраф у розмірі 1% від вартості робіт по Договору за кожний день затримки.

Суд враховує зазначені положення договору, однак звертає увагу на наступні обставини.

Відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Отже, визначена сторонами в договорі неустойка за своєю правовою природою є пенею.

Відповідно до частини першої статті 231 Господарського кодексу України, законом щодо окремих видів зобов’язань може бути визначений розмір штрафних санкцій (неустойки, штрафу, пені), зміна якого за погодженням сторін не допускається.

Договірні правовідносини між платниками та одержувачами грошових коштів щодо відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань, між іншим, регулюється Законом України “Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов’язань”.

Відповідно до ст. 1 зазначеного закону платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Стаття 3 зазначеного Закону передбачає, що розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

З огляду на зазначене, вимоги позивача про стягнення з відповідача пені підлягають задоволенню за уточненим розрахунком суду за період, визначений в розрахунку позивача, а саме в розмірі 1 345,83 грн.

Таким чином позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Згідно ст. 33 Господарського процесуального кодексу України обов'язок доказування тих обставин, на які посилається сторона як на підставу своїх вимог та заперечень, покладається на сторону.

Відповідач не скористався наданим йому правом на судовий захист, наведених позивачем обставин не спростував.

При цьому господарський судвраховує, що позивачем в ході судового розгляду справи було збільшено позовні вимоги майнового характеру, однак державне мито при цьому сплачено не було. Приймаючи до уваги той факт, що судом розглянуті по суті всі заявлені позивачем вимоги, господарський суд вважає за доцільне стягнути з позивача несплачену суму державного мита. Однак враховуючи той факт, що позовні вимоги задоволені частково, керуючись приписами ст. 49 Господарського процесуального кодексу України суд вважає за необхідне відшкодувати позивачу за рахунок відповідача судові витрати пропорційно розміру задоволених вимог.

За таких обставин, керуючись Цивільним кодексом України, Господарським кодексом України, ст. ст. 1, 33, 44, 49, 82-85 ГПК України, договором сторін, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Видавничій дім „Медіа Інформ " (04074, м. Київ, вул. Автозаводська, 18, ідентифікаційний код 31865277, р/р 7561 в Мінському відділенні Київської міської філії АКБ „Укрсоцбанк” м. Києва, МФО 322012,або з будь –якого іншого рахунку, виявленого державним виконавцем під час виконання рішення) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Видавництво МАГНАТ” (04205, м. Київ, проспект Оболонський, 16 –Е, кв. 472, ідентифікаційний код 31749740, р/р 7171 в Мінському відділенні Київської міської філії АКБ „Укрсоцбанк” м. Києва, МФО 322012) основний борг в сумі 17693 (сімнадцять тисяч шістсот дев’яносто три) грн. 10 коп., пеню в сумі 1 345 (одна тисяча триста сорок п'ять) грн. 83 коп., витрати по сплаті державного мита в сумі 190 (сто дев'яносто) грн. 39 коп., 57 (п'ятдесят сім) грн. 72 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

В задоволенні решти позову відмовити.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Видавництво МАГНАТ” (04205, м. Київ, проспект Оболонський, 16 –Е, кв. 472, ідентифікаційний код 31749740, р/р 7171 в Мінському відділенні Київської міської філії АКБ „Укрсоцбанк” м. Києва, МФО 322012) на користь державного бюджету 66 (шістдесят шість) грн. 05 коп.

Видати накази.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його складання та підписання в повному обсязі.

Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його складання та підписання в повному обсязі до Київського апеляційного господарського суду або протягом місяця до Вищого господарського суду України.

Суддя                                                                      О. С. Копитова

Дата складання та підписання повного тексту рішення 17.11.2008