ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"25" лютого 2008 р.

Справа № 20/279-07-9286

За позовом: ТОВ „УКРАГРОТЕХНОЛОГІЇ”;

До відповідача: Приватного сільськогосподарського підприємства „Врожай”;

про стягнення 132 069 грн. 14 коп.

Суддя Щавинська Ю.М.

Представники:

від позивача: Мільчев І.І., паспорт серія КЕ 116667;

від відповідача: не з’явився;

СУТЬ СПОРУ: ТОВ „УКРАГРОТЕХНОЛОГІЇ” звернулося до господарського суду Одеської області з позовною заявою про стягнення з Приватного сільськогосподарського підприємства „Врожай” 130 069 грн.14 коп., в тому числі 120 582 грн. 80 коп. заборгованості за куплений в кредит товар, 4440 грн. 09 коп. пені, 6 223 грн. 65 коп. індексу інфляції та 822 грн. 60 коп. 3% річних. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на порушення відповідачем умов договору №20-05-МИ від 20.03.2007р. та договору №2206 МИ від 22.06.2007р. Позивач також просить стягнути з відповідача витрати по сплаті державного мита та витрати на ІТЗ судового процесу.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

У зв'язку з поверненням судової ухвали як неврученої, судом до відділу державних реєстраторів було направлено запит встановленої форми про надання відомостей щодо відповідача. Як вбачається із наданої довідки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців, місцезнаходженням Приватного сільськогосподарського підприємства „Врожай” (ідентифікаційний код 32478426) є: Одеська область, Біляївський район, с. Вигода, вул. Сонячна, 6, тобто адреса, що міститься у матеріалах справи. Крім того, судом ухвалу надіслано на вказану позивачем адресу директора підприємства. За таких обставин, відповідач про час та місце судового засідання повідомлений належним чином.

У судове засідання належний представник відповідача не з"явився, але у засіданні, що відбулося 20.02.2007р., була присутня, без допущення до участі у справі в якості представника відповідача, дружина директора, яка повідомила про відсутність у Одесі її чоловіка. Враховуючи викладене, справа розглядається за наявними в ній матеріалами відповідно до ст. 75 ГПК України.

Крім того, із вищевказаної довідки вбачається, що 21.08.2007р. до єдиного державного реєстру внесено запис про судове рішення про припинення юридичної особи, що не пов"язано з її банкрутством, між тим, запису про припинення юридичної особи реєстр не містить.

Дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення представника позивача, суд встановив:

20.03.2007р. між ТОВ „УКРАГРОТЕХНОЛОГІЇ” (Продавець) та Приватним сільськогосподарським підприємством „Врожай” (Покупець) було укладено договір №20-05-МИ, відповідно до якого ТОВ „УКРАГРОТЕХНОЛОГІЇ” (Продавець) є постачальником технологічного обладнання та інших сільськогосподарських пристосувань, власником ноу-хау по установленню цього обладнання для відкритого та закритого ґрунту, а Приватне сільськогосподарське підприємство „Врожай” (покупець) зацікавлений в придбанні у ТОВ „УКРАГРОТЕХНОЛОГІЇ” комплекту технологічного обладнання (на підставах які оговорені у договорі). Пунктами 7 та 8 договору передбачено, що постачальник зобов"язується поставити комплект системи, а покупець має своєчасно здійснювати платежі за контрактом.

Згідно до п. п. 4.3, 4.5 договору №20-50-МИ комплекти систем мають бути доставлені у строк 30 днів після отримання продавцем передплати. Прийом комплекту систем буде здійснюватися актом прийому –передачі, який повинен бути підписаний обома сторонами.

Відповідно до п. 6.4 Приватне сільськогосподарське підприємство „Врожай” (покупець) сплачує продавцю - ТОВ „УКРАГРОТЕХНОЛОГІЇ” 138 216,10 грн. у відповідності з графіком платежем додатку „В”.

Відповідно до п.п. 14.1, 14.2 у випадку нездійснення оплати з боку покупця, продавець має право стягнути штраф у розмірі 0,5% від суми несплати за кожен день прострочення платежу. У випадку прострочення поставки комплексу системи проти строків, вказаних в п. 4.3, покупець має право стягнути штраф у розмірі 0,5 % від суми договору за кожен день прострочення недопоставленої частини комплектної системи.

Згідно додатку „А” до договору №20-05-МИ від 20.03.2007р. вартість Комплекту системи складає 138 216, 10 грн., шефмонтаж та технічне супроводження складає 11 730,00 грн.

Згідно додатку „В” до договору №20-05-МИ від 20.03.2007р. загальна сума договору буде переведена з рахунку покупця (Приватне сільськогосподарське підприємство „Врожай”) на рахунок продавця (ТОВ „УКАГРОТЕХНОЛОГІЇ”) в якості передплати до 25 березня 2007 року.

Відповідно до акту прийому-передачі матеріально-технічних цінностей від 18.06.2007р. замовник Приватне сільськогосподарське підприємство „Врожай” за період з квітня 2007р. по червень 2007р. отримав товарно-матеріальні цінності, згідно видаткових накладних на обладнання для крапельного зрощення, а виконавець ТОВ „УКРАГРОТЕХНОЛОГІЇ” відпустив обладнання, передбачене договором №20-05-МИ від 20.03.2007 року, на загальну сум 103 179, 40 грн.

Факт отримання товару підтверджується підписами відповідача на накладних №2022 від 28.04.2007р., № 2132 від 17.05.2007р.№ 2156 від 22.05.2007р., №2168 від 24.05.2007р., №2148 від 21.05.2007р., №2034 від 17.04.2007р., №2081 від 28.04.2007р., №2231 від 13.06.2007р., №2229 від 12.06.2007р. та відповідачем у належному порядку не спростовано.

Відповідно до акту №ОУ-0000001 здачі - приймання робіт виконавцем ТОВ „УКРАГРОТЕХНОЛОГІЇ були проведені роботи (установка та монтаж гідрантів, з’єднання LFT к гідрантам, монтаж фільтростанції та добривого вузла, установка з’єднальної фурнітури) на загальну суму 10 200 грн.

Крім того, сторонами було укладено договір купівлі-продажу №2206МИ від 22.06.2007р. На підставі зазначеного договору продавець ТОВ "УКРАГРОТЕХНОЛОГІЇ" зобов’язаний передати у власність покупцю (Приватне сільськогосподарське підприємство „Врожай”) продукцію, перелічену у договорі - засоби захисту рослин та семена, а покупець зобов’язаний прийняти продукцію та сплатити її вартість.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем, відповідно до зазначеного договору, за накладними поставлено продукцію на загальну суму 18 022,75 грн., яка була оплачена відповідачем Приватним сільськогосподарським підприємством „Врожай” на суму 10 819 грн. 00 коп.

Неналежне виконання відповідачем умов договорів зумовило звернення ТОВ „УКАГРОТЕХНОЛОГІЇ” до суду із відповідним позовом.

Проаналізувавши надані сторонами докази у сукупності, суд дійшов наступних висновків:

Відповідно до ст.175 ГК України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов'язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов'язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку. Майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно до ст.193 ГК України, яка цілком кореспондується із ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Враховуючи, що виконання зобов’язання ТОВ „УКРАГРОТЕХНОЛОГІЇ” підтверджується матеріалами справи, а докази виконання свого обов’язку відповідач, в порушення ст. 33 ГПК України, не надав, вимоги позивача про стягнення 120 582,80 грн. заборгованості за поставлений товар відповідають чинному законодавству, є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Щодо вимог позивача про стягнення індексу інфляційних та 3% річних суд зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, своїми діями сторони фактично змінили умови договору щодо поставлення продукції, оскільки умовами договору, а саме додатком „В” до договору передбачена передплата до 25.03.2007р., за таких обставин суд вважає за необхідне застосувати ч. 2 ст. 530 ЦК України, відповідно до якої якщо строк (термін) виконання боржником обов’язку не встановлений або визначений моментом пред’явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов’язок у семиденний строк від дня пред’явлення вимог, якщо обов’язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Приймаючи до уваги, що позивач, в порушення ст. 33 ГПК України, не подав доказів надіслання відповідачу вимоги про сплату боргу за договором №20-05-МИ від 20.03.2007року, суд доходить висновку про відсутність підстав для задоволення вимог про стягнення інфляції, пені та 3% річних за зазначеним договором.

Разом з тим, договором №2206МИ від 22.06.2007року п. 3.2 передбачено, що 100% сплата проводиться на рахунок продавця до 01.10.2007року.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ГПК України, якщо у зобов’язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За таких обставин, стягненню на користь позивача, згідно із зробленим судом розрахунком, підлягає 531,07 грн. індексу інфляції та 50,33 грн. 3% річних.

Щодо вимог про стягнення пені за договором від 22.06.2007р., суд зазначає наступне. Згідно наданого позивачем розрахунку пені, ним використана подвійна облікова ставка НБУ, разом з тим п. 4.1 договору №2206МИ передбачено, що за необґрунтовану відмову або ухилення від сплати продукції покупець сплачує продавцю штраф у розмірі 5 % суми, від сплати якої він відмовився або ухилився.

Таким чином, позовні вимоги в цій частині не відповідають умовам договору у зв’язку з чим задоволенню не підлягають.

Відповідно до положень ст.ст. 44, 49 ГПК України витрати по сплаті державного мита та ІТЗ судового процесу покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 44, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд –

ВИРІШИВ:

1.          Позов задовольнити частково.

2.          Стягнути з ПСП „Врожай” (67620, Одеська область, Біляївський район, с. Вигода, вул. Сонячна, 6, ідентифікаційний код 32478426) на користь ТОВ „УКРАГРОТЕХНОЛОГІЇ” (65020, м. Одеса, вул. Дігтярна 7 оф. 4, ідентифікаційний код 33017189) –120 583 /сто двадцять тисяч п’ятсот вісімдесят три/ грн. 15 коп. основного боргу, 531 /п’ятсот тридцять одна/ грн. 07 коп. індексу інфляції, 50 /п’ятдесят/ грн. 33 коп. 3% річних, 1 211 /одна тисяча двісті одинадцять/ грн. 64 коп. державного мита та 108 /сто вісім/ грн. 25 коп. витрати на ІТЗ судового процесу.

3.          В решті позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку ст. 85 ГПК України.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

рішення підписано 28.02.2008р.

Суддя Щавинська Ю.М.