ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

10.10.08
р.
Справа № 19/65

Господарський
суд Донецької області у складі головуючого судді Дучал Н.М.

При
секретарі судового засідання Капустіні А.Б.

За
участю представників сторін:

від
позивача: не з'явився

від
відповідача: Субботін О.І., за довіреністю, Карнач Г.А. -керівник

Розглянув
у відкритому судовому засіданні справу

за
позовом Суб'єкта підприємницької діяльності фізичної особи - ОСОБА_1,
м.Дебальцеве, Донецької області

до
відповідача Комунального підприємства “Універсал”, м.Дебальцеве, Донецької
області

про
стягнення грошей за договором позики № 3 від 21.06.07 р. у сумі 79 835,00 грн.
з яких: 57 000,00 грн. - сума заборгованості, 13 430,00 грн. - проценти від
суми позики, 9405,00 грн. -сума пені.

В
судовому засіданні 02.10.2008 р.
оголошувалася перерва до 10.10.2008р.

Суб'єкт
підприємницької діяльності фізична особа - ОСОБА_1, м.Дебальцеве Донецької
області звернувся до господарського суду Донецької області з позовом до
відповідача, Комунального підприємства “Універсал”, м.Дебальцеве Донецької
області, про стягнення коштів за договором позики № 3 від 21.06.07 р. у сумі 79
835,00 грн. з яких: 57 000,00 грн. - заборгованість, 13 430,00 грн. - проценти
від суми позики,            9 405,00 грн.
- пеня.

В
обґрунтування заявлених вимог позивач послався на договір позики №3 від
21.06.2007 року, укладений між ОСОБА_1 та Комунальним підприємством
“Універсал”, відповідно до якого відповідачем були отримані грошові кошти у
сумі 57000,00 грн. зі строком повернення не пізніше 30.03.08р.,  сплатою 25% річних за користування коштами;
невиконання відповідачем умов повернення позики, чим порушено п. 2.2. договору
позики, та наявність у відповідача заборгованості перед позивачем в сумі 79
835,00 грн., з яких: 57 000,00 грн. - заборгованість, 13 430,00 грн. - проценти
від суми позики, 9405,00 грн. - пеня. Посилаючись на приписи ч. 3 ст. 549, ч.1
ст. 1048, ст.ст. 1049, 1050 Цивільного кодексу України, позивач просить суд
стягнути зазначену заборгованість з відповідача.

З
клопотанням від 02.10.2008 р. позивач на підтвердження отримання відповідачем
суми позики надав лист № 257 від 21.06.2007 р. позивача на адресу ПП ОСОБА_1.,
лист ПП ОСОБА_1. № 2 від 21.06.2007 р. адресований УПФУ м. Дебальцеве, лист
УПФУ в                м. Дебальцево №
5613/04 від 08.07.2008 р. адресований СПД-ФО ОСОБА_1.

Відповідач,
Комунальне підприємство “Універсал” надав відзив (вх.№02-41/20828 від
24.06.08р.) відповідно до якого позов не визнає з наступних підстав.

Відповідач
зазначив, що між ФОП ОСОБА_1. та КП “Універсал” дійсно був укладений договір
позики №3 від 21.06.07р., але гроші за цим договором ані на рахунок ані в касу
КП “Універсал” не надходили, а тому відповідно до приписів ст. 1046 Цивільного
кодексу України, договір позики не можна вважати укладеним.

Відповідач
наполягає, що він не має жодних зобов`язань перед позивачем які б випливали з
вказаного договору. Одночасно відповідач звернув увагу суду на те, що ФОП
ОСОБА_1. не має ліцензії на право надання фінансових послуг.

Додатково,
в поясненнях від 02.10.2008 р., послався на приписи ст. 1046 Цивільного кодексу
України, наполягає, що договір позики є укладеним з моменту передання грошей
або інших речей, визначених родовими ознаками. В зв'язку з тим, що кошти на
рахунок або в касу підприємства від ОСОБА_1.
не надходили, що також підтверджено позивачем, вважає  договір позики неукладеним.

Наполягає,
що КП “Універсал” не має жодного первинного документу, як того вимагає ст. 9
Закону України “Про бухгалтерський облік та фінансову звітність”, який би
підтверджував одержання ним позики від позивача та погашення за рахунок цієї
позики зобов”язань підприємства по внесках на загальнообов”язкове державне
пенсійне страхування.

З
листом № 179 від 06.10.2008 р. надав до матеріалів справи ксерокопію журналу
реєстрації вихідної документації по комунальному підприємству “Універсал” за
червень-липень 2007 р.

Враховуючи наведене, відповідач просив
відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Позивачем з позовом надано заяву про
забезпечення позову.  Позивач не навів
обґрунтувань для застосування заходів забезпечення позову, тому заяву судом
задоволено не було.

Розгляд
справи  відкладався.

У
відповідності до п.п. 2, 3, 4 частини 3 ст.129 Конституції України, основними
засадами судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом
та судом, забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в
наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно
ст.4-2 Господарського процесуального кодексу України - правосуддя у
господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх учасників судового
процесу перед законом і судом.

Відповідно
ст.4-3 Господарського процесуального кодексу України - судочинство у
господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші
особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення
поданими суду доказами.

Стаття
33 Господарського процесуального кодексу України зазначає, що кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх
вимог і заперечень.

Вивчивши
матеріали справи, заслухавши в засіданні пояснення представників сторін,
Господарським судом,

В с т
а н о в л е н о.

21.06.2007
р. року між ОСОБА_1 (Позикодавцем) та Комунальним підприємством “Універсал”
(Позичальником) укладено договір позики №3, згідно п. 1.1 якого позикодавець
передає у власність, а позичальник приймає грошові кошти у розмірі 57 000,00
грн., які зобов`язується повернути позикодавцю у строк та на умовах,
передбачених цим договором.

За
користування позикою позичальник сплачує позикодавцю відсотки за весь час користування
позикою з розрахунку 25%  (п. 1.2
договору).

Відповідно
до п. 2.1. договору, позикодавець зобов”язався передати позичальнику грошові
кошти в розмірі, що зазначений в п. 1.1. договору, протягом 5-ти банківських
днів з дня підписання договору сторонами.

Згідно
п. 2.2 договору, позичальник зобов`язався повернути суму позики не пізніше “30”
березня 2008 року. Повернення позики має здійснюватися частками ( щомісячно в
сумі 6 333,00 грн., у березні 2008 р. 6 336,00 грн.).

Позика
буде вважатися повернутою з моменту передачі суми позики позичальнику (п. 2.4
договору).

Сплата
процентів здійснюється позичальником в строки, передбачені для повернення
позики ( п. 2.5. договору).

За
неналежне виконання або невиконання своїх зобов`язань по цьому договору сторони
несуть відповідальність у відповідності з діючим законодавством (сплачується
0,5% за кожний календарний день прострочення на залишок суми позики) (п. 3.1
договору).

Позивач
наполягає, що доказами видачі позики є:

-
лист директора КП “Універсал”   № 257 від
21.06.2007 р. адресований  ПП ОСОБА_1. з
проханням перерахувати отриману суму позики 57000,00 грн. згідно укладеного
договору грошової позики № 3 від 21.06.07 р. в рахунок погашення заборгованості
КП “Універсал” перед Пенсійним фондом;

-
платіжне доручення від 21.06.2007 р., платник ПП ОСОБА_1, отримувач Пенсійний
фонд м. Дебальцеве, сума 57 000,00 грн., призначення платежу - КП “Універсал”
погашення недоїмки 33,2%;

-
лист ПП ОСОБА_1. начальнику УПФУ м. Дебальцеве з проханням перераховані кошти в
сумі 57 000,00 грн. за платіжним дорученням 32 від 21.06.2007 р. зарахувати в
рахунок погашення заборгованості КП “Універсал”, згідно договору грошової
позики № 3 від 21.06.2007 р.;

-
лист УПФУ в м. Дебальцеве  № 5613/04 від
08.07.2008 р. адресований СПД-ФО ОСОБА_1., в якому повідомлено, що грошові
кошти в сумі 57 000,00 грн. за платіжним дорученням № 32 від 21.06.2007 р.
зараховані в рахунок погашення заборгованості комунального підприємства
“Універсал” відповідно до листа № 2 від 21.06.2007 р.

Відповідач
категорично заперечив проти отримання в такий спосіб від ОСОБА_1.            57 000,00 грн. позики за договором
позики № 3 від 21.06.2007 р. Наполягає, що ніяких листів, на які посилається
позивач, КП “Універсал” не надсилало, що підтвердив журналом вихідної кореспонденції
за період з 30.05.2007 р. по 17.07.2007 р. Повідомив, що згідно пояснень
головного бухгалтера КП “Універсал”, записи в Головній книзі підприємства про
вказані вище господарські операції були зроблені на підставі  усної вказівки колишнього директора КП
“Універсал”  ( копію сторінок Головної
книги додано до справи).

Відповідач
пояснити, в зв”язку з чим позивачем були перераховані  на рахунок ПФУ в м. Дебальцеве 57 000,00 грн.
в рахунок погашення заборгованості ( недоїмки) КП “Універсал” перед Пенсійним
фондом, не зміг, доказів, що вказана заборгованість перед ПФУ погашена
відповідачем самостійно - також не надав.

Отже,
листування, надане до справи доводить, що сторонами, фактично змінені умови п.
2.1. договору стосовно зміни порядку надання позивачем та отримання
відповідачем  суми позики.

Позивач
наполягає, що відповідач у строки, встановлені договором позики  № 3 від 21.06.07 р. та графіком повернення
позики, прийняті на себе зобов'язання за договором позики не виконував, в
результаті чого, станом на 01.06.2008 р. заборгованість відповідача перед
позивачем становила 79 835,00 грн., в тому числі: 57 000,00 грн. - сума
заборгованості, 13 430,00 грн. - проценти від суми позики, 9405,00 грн. -сума
пені, що вимагаються позивачем до стягнення.

Вимоги
позивача є обґрунтованими та підлягають частковому задоволенню з наступних
підстав.

Відповідно
до ст. 526 Цивільного Кодексу України зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння
відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо
інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Статтею
629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов'язковим для
виконання сторонами.

За
умовами ст. 599 Цивільного кодексу України, зобов'язання припиняється
виконанням, проведеним належним чином.

Наданий
до справи договір № 3 від 21.06.2007 р. є договором позики.

До
договору позики слід застосовувати приписи глави 71 Цивільного кодексу України.

Відповідно
до ст. 1046 Цивільного Кодексу України одна сторона (позикодавець) передає у
власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі,
визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість
речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту
передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Договір
позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів
перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів
громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від
суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути
представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання
йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей (ст.
1047 Цивільного кодексу України).

Згідно
ст.1048 Цивільного кодексу України, позикодавець має право на одержання від
позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або
законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо
договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні
облікової ставки Національного банку України.

Приписами
ст. 1049 Цивільного кодексу України встановлено, що позичальник зобов'язаний
повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі,
визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та
такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку,
що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання
позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової
суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

Відповідачем
не надано до матеріалів справи доказів повернення позики у сумі 57000,00 грн.
та відсотків  в сумі 13 430,00  грн.

Неналежне
виконання відповідачем своїх зобов'язань за договором позики №3 від 21.06.2007
р. призвело до порушення п.п. 1.2, 2.2 договору, у зв`язку з чим позивач, на
підставі п. 3.1 договору, має право вимагати сплату неустойки.

Позивач,
з посиланням на ст. 549 Цивільного кодексу України,  вимагає стягнення з відповідача пені в сумі
9405,00 грн.

За умовами ст.546 Цивільного кодексу
України, виконання  зобов'язання  може  забезпечуватися, зокрема, неустойкою.

Відповідно до ст.548 Цивільного кодексу
України, виконання  зобов'язання
(основного зобов'язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або
законом.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова
сума або інше майно, які боржник
повинен  передати  кредиторові
у  разі  порушення боржником зобов'язання ( ст. 549
Цивільного кодексу України).

Пенею  є
неустойка,  що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного  грошового  зобов'язання
за  кожен  день прострочення виконання.

Право
на  неустойку  виникає
незалежно  від  наявності у кредитора збитків, завданих
невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання ( ст. 550 Цивільного
кодексу України).

Предметом
неустойки  може  бути  грошова  сума,
рухоме  і нерухоме майно.  Якщо
предметом  неустойки  є
грошова  сума,  її
розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства ( ст.
551 Цивільного кодексу України).

Позивачем
до матеріалів справи наданий уточнений розрахунок пені, з якого вбачається, що
пеня розрахована виходячи зі ставки 0,05% за кожний календарний день
прострочення на суму 57 000,00 грн. Зменшення розміру неустойки є правом
позикодавця,  не суперечить чинному законодавству
та не порушує прав відповідача. Однак, розрахування пені здійснено позивачем
невірно.

Згідно
п. 2.2 договору, позичальник зобов`язався повернути суму позики не пізніше “30”
березня 2008 року. Повернення позики має здійснюватися відповідачем
частками            ( щомісячно - в сумі
6 333,00 грн., у березні 2008 р. - 6 336,00 грн.).

За
приписами ст. 232 Господарського кодексу України, нарахування штрафних санкцій
за прострочення виконання зобов”язання, якщо інше не встановлено законом або
договором, припиняється через 6 місяців від дня, коли зобов”язання мало бути
виконано.

Отже,
нарахування пені в сумі 9 405,00 грн. є перевищеним. Вимоги позивача по
стягненню пені підлягають частковому задоволенню в сумі 4 407,75 грн.

Враховуючи
вищевикладене, вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за
договором позики № 3 від 21.06.2007 р. в загальній сумі 79835,00 грн.
підлягають частковому задоволенню у сумі:
57 000,00 грн. - боргу, 13 430,00 грн. - відсотків за користування
позикою, 4 407,75 грн. - пені. У залишку вимог суд відмовляє.

Судові
витрати, відповідно до ст.49 Господарського процесуального Кодексу України, суд
покладає на відповідача пропорційно задоволених вимог.

Керуючись
ст. ст. 22, 33, 34, 43, 49, 77, 82, 84, 85 Господарського процесуального
Кодексу України, Господарський суд, -

В И Р І Ш И В:

Частково
задовольнити позовні вимоги Суб'єкта підприємницької діяльності фізичної особи
- ОСОБА_1, м. Дебальцеве Донецької області до Комунального підприємства
“Універсал” м.Дебальцеве Донецької області про стягнення заборгованості за
договором позики № 3 від 21.06.2007 р. у сумі 79 835,00 грн. з яких: 57 000,00
грн. - сума позики, 13 430,00 грн. - проценти від суми позики, 9 405,00 грн. -
пеня.

Стягнути
з Комунального підприємства “Універсал” м.Дебальцеве Донецької області  на користь Суб'єкта підприємницької
діяльності фізичної особи - ОСОБА_1 м.Дебальцеве 57 000,00 грн. боргу, 13
430,00 грн. процентів за користування, 4 407,75 грн. пені, 742,46 грн. витрат
по сплаті державного мита, 109,74 грн. витрат на інформаційно-технічне
забезпечення судового процесу.

У
залишку вимог відмовити.

Видати
наказ після набрання рішенням суду законної сили.

Текст
рішення оголошено в судовому засіданні 10.10.2008 р.

Рішення
набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його
прийняття.

Суддя