ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

02.07.08 р.                     Справа № 36/65

Господарський суд Донецької області у складі головуючого судді Н.В.Будко, при секретарі судового засідання К.М.Крючковой, розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщені суду матеріали справи

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю „Торговий Дім „Три ведмеді” м.Макіївка

до відповідача: Товариство з обмеженою відповідальністю „Іділлія” м.Горлівка

про: стягнення 78 959грн. 06коп.

за участю:

представників сторін:

від позивача: Колбаєв О.В. по дов.;

від відповідача: не з’явився;

З 25.06.08р. по 02.07.08р. у судовому засіданні

згідно ст. 77 Господарського процесуального

кодексу України оголошувалась перерва

СУТЬ СПОРУ:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю „Торговий Дім „Три ведмеді” м.Макіївка, звернувся до господарського суду Донецької області з позовною заявою до відповідача, Товариства з обмеженою відповідальністю „Іділлія” м.Горлівка, про стягнення заборгованості в сумі 78 959грн. 06коп., яка складається з основного боргу в сумі 70 640грн. 30коп., пені в сумі 3 488грн. 92коп., та нарахованих на підставі ст. 625 Цивільного кодексу України 3% річних в сумі 653грн. 29коп. і суми інфляції 4 176грн. 55коп.

Також, з метою забезпечення позову, позивач просить суд накласти арешт на майно та грошові кошти, що належать відповідачеві, в розмірі 78 959грн. 06коп.

Під час розгляду спору позивач надав суду письмові пояснення б/н та дати, які фактично є уточненням позовних вимог згідно ст. 22 Господарського процесуального кодексу України, та просить суд стягнути з відповідача суму основного боргу – 47 272грн. 28коп., пеню в сумі 3 488грн. 92коп., суму інфляції 4 176грн. 55коп., 3% річних в сумі 653грн. 29коп., а всього 55 591грн. 04коп.

Крім того, письмовою заявою №61 від 20.06.08р. позивач вдруге уточнив позовні вимоги згідно ст. 22 Господарського процесуального кодексу України та просить суд стягнути з відповідача 36 491грн. 73коп., з яких основний борг - 25 603грн. 95коп., пеня - 3 931грн. 59коп., сума інфляції 6 357грн. 35коп., 3% річних - 598грн. 84коп.

Господарський суд розглядає вимоги позивача з урахуванням уточнення.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на дистриб’юторський договір №20/11/07 від 20.11.2007р., видаткові накладні, довіреності, претензію №14 від 04.03.2008р., розрахунки.

Відповідач у судові засідання 07.05.08р., 04.06.08р., 02.07.08р. не з’явився, відзив на позов не представив, у зв’язку з чим господарський суд розглядає справу відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України за наявними в ній матеріалами.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши подані докази господарським судом ВСТАНОВЛЕНО:

20.11.2007р. позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю „Торговий Дім „Три ведмеді”, та відповідач, Товариство з обмеженою відповідальністю „Іділлія”, уклали договір №20/11/07, підписаний з протоколом розбіжностей.

Пунктом 2.1 означеного договору передбачено, що позивач передає, а відповідач купує продукцію з метою її подальшого розповсюдження та продажу.

На виконання умов договору позивач передав відповідачу продукцію за видатковими накладними №ВН-ТД-799 від 21.11.07р. на суму 12 610грн. 84коп., №ВН-ТД-853 від 28.11.07р. на суму 26 277грн. 96коп., №ВН-ТД-1040 від 24.12.07р. на суму 13 953грн. 91коп., №ВН-ТД-891 від 05.12.07р. на суму 28 446грн. 40коп., №ВН-ТД-1071 від 28.12.07р. на суму 4 240грн. 00коп., №ВН-ТД-941 від 11.12.07р. на суму 32 215грн. 72коп., а всього на суму 117 744грн. 83коп.

Відповідачем товар отриманий, що підтверджується вищевказаними видатковими накладними а також довіреностями ЯОИ №529834 від 26.12.07р. та ЯОИ №529823 від 19.12.07р.

Згідно п.6.7 договору відповідач здійснює оплату за поставлену продукцію на розрахунковий рахунок позивача протягом 21 календарного дня з моменту отримання продукції

Однак взяті на себе договірні зобов’язання по оплаті товару відповідач виконав частково, перерахувавши позивачу 21.12.07р. - 12 610грн. 84коп. у рахунок оплати видаткової накладної №ВН-ТД-799 від 21.11.07р., 11.01.08р. – 24 503грн. 76коп. у рахунок оплати видаткової накладної №ВН-ТД-853 від 28.11.07р., 18.01.08р. – 5 215грн. 72коп., 11.02.08р. – 3 000грн., 31.03.08р. – 4 000грн. у рахунок оплати видаткової накладної №ВН-ТД-941 від 11.12.07р., а всього 49 330грн. 32коп., про що свідчить довідка про надходження грошових коштів від 03.06.08р. з вказанням прямого призначення платежу.

Також відповідач за накладною б/н від 28.11.07р. частково повернув позивачу товар на суму 1 774грн. 21коп., отриманий за накладною №ВН-ТД-853 від 28.11.07р.

У зв’язку з цим, на день пред’явлення позову, який згідно поштової квитанції заявлений 10.04.08р., заборгованість відповідача перед позивачем складала 66 640грн. 30коп.

Направлена позивачем претензія №14 від 04.03.08р. про погашення боргу відповідачем була залишена без відповіді та задоволення.

Крім того, як вбачається з довідки про надходження грошових коштів від 03.06.08р. та платіжних доручень №2180 від 06.06.08р. та №2209 від 11.06.08р., після пред’явлення позову, у рахунок погашення боргу за видатковою накладною №ВН-ТД-941 від 11.12.07р., відповідач перерахував позивачу 5 000грн. – 17.04.08р., 5 000грн. – 30.04.08р., 4 370грн. 80коп. - 06.05.08р., 5 000грн. – 21.05.08р., 7 714грн. 41коп. – 06.06.08р., 13 953грн. 91коп – 11.06.08р., а всього 41 039грн. 12коп.

Таким чином, на день вирішення спору заборгованість відповідача перед позивачем складає 25 601грн. 18коп., а не 25 603грн. 95коп., як вказує позивач у заяві про збільшення позовних вимог №61 від 20.06.08р.

Доказів оплати залишку боргу в сумі 25 601грн. 18коп. відповідач не представив, у зв’язку з чим господарський суд робить висновок, що на момент прийняття рішення грошове зобов’язання відповідача перед позивачем залишилось невиконаним, що є порушенням норм статей 525 та 526 Цивільного кодексу України, які передбачають, що зобов’язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, причому одностороння відмова від виконання зобов’язання не допускається.

За таких обставин, враховуючи те, що факт заборгованості підтверджений матеріалами справи, договором №20/11/07 від 20.11.2007р., видатковими накладними, довіреностями, претензією №14 від 04.03.2008р., довідкою про надходження грошових коштів, платіжними дорученнями, господарський суд вважає, що вимоги позивача в частині стягнення основного боргу з урахуванням уточнення підлягають частковому задоволенню в сумі 25 601грн. 18коп.

Згідно ст. 625 Цивільного кодексу України прострочення відповідачем грошового зобов’язання також тягне за собою обов’язок сплати суми боргу з урахуванням індексу інфляції та трьох процентів річних з простроченої суми.

За розрахунком позивача сума 3% річних складає 598грн. 84коп., а сума інфляції – 6 357грн. 35коп.

Перевіривши арифметично наданий позивачем розрахунок 3% річних господарський суд вважає, що він не повністю відповідає вимогам діючого законодавства.

Зокрема, за видатковою накладною №ВН-ТД-799 від 21.11.07р. позивач здійснює розрахунок 3% річних виходячи з суми боргу 10 836грн. 63коп. враховуючи часткове повернення відповідачем товару на суму 1 774грн. 21коп., однак згідно накладної б/н від 28.11.07р. відповідач частково повернув товар, отриманий за накладною №ВН-ТД-853 від 28.11.07р., а не за накладною №ВН-ТД-799 від 21.11.07р., а розраховуючи 3% річних за накладною №ВН-ТД-853 від 28.11.07р. позивач навпаки не зараховує часткове повернення відповідачем товару, отриманого за означеною накладною.

Крім того, як вбачається з довідки про надходження грошових коштів від 03.06.08р., відповідач у рахунок оплати накладної №ВН-ТД-941 від 11.12.07р. перерахував позивачу 18.01.08р. 5 215грн. 72коп., 11.02.08р. – 3 000грн. та 31.03.08р. – 4 000грн., але у своєму розрахунку позивач безпідставно зараховує ці кошти у рахунок погашення відповідачем заборгованості по накладній №ВН-ТД-891 від 05.12.07р.

У розрахунку 3% річних по накладних №ВН-ТД-1040 від 24.12.07р. та №ВН-ТД-1071 від 28.12.07р. позивачем були допущені суто арифметичні помилки.

За таких обставин, розмір 3% річних за розрахунком суду складає 605грн. 05коп. із розрахунку: (за накл. №ВН-ТД-799 від 21.11.07р. за період з 13.12.07р. по 20.12.07р.: 12610,84грн.х8дн.х3%/365) + (за накл. №ВН-ТД-853 від 28.11.07р. від 28.11.07р. за період з 20.12.07р. по 10.01.08р.: 24503,75грн.х22дн.х3%/365) + (за накл. №ВН-ТД-891 від 05.12.07р. за період з 27.12.07р. по 04.04.08р.:28446,40х100дн.х3%/365) + (за накл. №ВН-ТД-941 від 11.12.04р. за період з 02.01.08р. по 04.04.08р. враховуючи часткову оплату відповідачем 18.01.07р. – 5 215,72грн., 11.02.08р. – 3 000грн., 31.03.08р. – 4 000грн.: (32215,72грн. х16дн.х3%/365) + (27000грн. х24дн.х3%/365) + (24000грн. х49дн.х3%/365) + (19000грн. х5дн.х3%/365) = 200,08грн.) + (за накл. №ВН-ТД-1040 від 24.12.07р. за період з 15.01.08р. по 04.04.08р.: 13953,91грн. х80дн.х3%/365) + (за накл.№ВН-ТД-1071 від 28.12.07р. за період з 18.01.08р. по 04.04.08р.: 4240грн. х77дн.х3%/365).

Однак враховуючи те, що позивач просить суд стягнути з відповідача 3% річних в сумі 598грн. 84коп., тобто в меншому розмірі, з огляду на наявність заборгованості, господарський суд вважає вимоги позивача в цій частині доведеними належним чином та такими, що підлягають задоволенню.

Водночас, не повністю відповідає вимогам діючого законодавства і наданий позивачем розрахунок суми інфляції – 6 357грн. 35коп., оскільки він здійснений не помісячно, а за кількістю днів, без зазначення який саме індекс інфляції застосовувався позивачем за відповідний період.

У зв’язку з цим позовні вимоги в цій частині підлягають частковому задоволенню в сумі 6 015грн. 12коп. із розрахунку: (за накл. №ВН-ТД-891 від 05.12.07р. за лютий-березень 2008р.: 28446,40грн.х(102,7%х103,8%) -28446,40грн.) + (за накл. №ВН-ТД-941 від 11.12.04р. за період з 02.01.08р. по 04.04.08р. враховуючи часткову оплату відповідачем 18.01.07р. – 5 215,72грн., 11.02.08р. – 3 000грн., 31.03.08р. – 4 000грн.: (за січень 2008р. 32215,72грн.х102,9%-32215,72грн.) + (за лютий-березень 2008р. 24000грн.х(102,7%х103,8%)-24000грн.) + (за накл.№ВН-ТД-1040 від 24.12.07р. за січень-березень 2008р.: 13953,91грн.х(102,9%х102,7%х103,8%) -13953,91грн.) + (за накл. №ВН-ТД-1071 від 28.12.07р. за лютий-березень 2008р.: 4240грн.х(102,7%х103,8%)-4240грн.).

За приписами п.10.1 договору порушення відповідачем строків оплати тягне за собою обов’язок сплати пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла на момент порушення від суми неоплаченої продукції за кожен день прострочення платежу.

Однак, при розрахунку пені позивачем були допущені ти ж самі помилки, що і при розрахунку 3% річних.

За розрахунком суду сума пені складає 3 951грн. 75коп. із розрахунку: (за накл. №ВН-ТД-799 від 21.11.07р. за період з 13.12.07р. по 20.12.07р.: 12610,84грн.х8дн.х16%/365) + (за накл. №ВН-ТД-853 від 28.11.07р. від 28.11.07р. за період з 20.12.07р. по 31.12.07р.: 24503,75грн.х11дн.х16%/365+за період з 01.01.08р. по 10.01.08р.: 24503,75грн.х10х20%/365) + (за накл. №ВН-ТД-891 від 05.12.07р. за період з 27.12.07р. по 31.12.07р.:28446,40х4дн.х16%/365+за період з 01.01.08р. по 04.04.08р. 28446,40грн.х95дн.х20%/365) + (за накл. №ВН-ТД-941 від 11.12.04р. за період з 02.01.08р. по 04.04.08р. враховуючи часткову оплату відповідачем 18.01.07р. – 5 215,72грн., 11.02.08р. – 3 000грн., 31.03.08р. – 4 000грн.: (32215,72грн. х16дн.х20%/365) + (27000грн. х24дн.х20%/365) + (24000грн. х49дн.х20%/365) + (19000грн. х5дн.х20%/365) = 1 333грн.92коп.) + (за накл. №ВН-ТД-1040 від 24.12.07р. за період з 15.01.08р. по 04.04.08р.: 13953,91грн. х80дн.х20%/365) + (за накл.№ВН-ТД-1071 від 28.12.07р. за період з 18.01.08р. по 04.04.08р.: 4240грн. х77дн.х20%/365).

Оскільки позивач просить суд стягнути пеню в сумі 3 931грн. 59коп., тобто в меншому розмірі, з огляду на порушення відповідачем грошових зобов’язань, господарський суд позовні вимоги в цій частині вважає обґрунтованими, доведеними належним чином та такими, що підлягають задоволенню.

Разом з тим, господарський суд відмовляє у заявленому позивачем клопотанні в частині накладання арешту на майно та грошові кошти відповідача у розмірі 78 959,06грн., оскільки позивач жодним чином не довів той факт, що невжиття таких заходів може ускладнити або зробити неможливим виконання рішення.

Судові витрати відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача пропорційно задоволеній частині позову.

На підставі вищенаведеного, згідно ст. ст. 509, 525, 526, 614, 625 Цивільного кодексу України, ст. ст. 173, 193 Господарського кодексу України, керуючись ст. ст. 22, 33, 49, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю „Торговий Дім „Три ведмеді” м.Макіївка до Товариства з обмеженою відповідальністю „Іділлія” м.Горлівка з урахуванням уточнення задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю „Іділлія” на користь Товариства з обмеженою відповідальністю „Торговий Дім „Три ведмеді” основний борг в сумі 25 601грн. 18коп., суму інфляції 6 015грн. 12коп., 3% річних – 598грн. 84коп., пеню в сумі 3 931грн. 59коп., витрати по сплаті держмита в сумі 361грн. 47коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 116грн. 88коп.

Видати наказ.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття.

Рішення може бути оскаржене через господарський суд Донецької області в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня прийняття рішення або в касаційному порядку протягом одного місяця з дня набрання рішенням законної сили.

Суддя Будко Н.В.