ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

18.11.08 р.                     Справа № 40/192

Суддя господарського суду Донецької області Підченко Ю.О.

При секретарі судового засідання Домановій Ю.Ю.

Розглянув у відкритому судовому засіданні господарського суду справу

за позовом державного підприємства „Шахта”Постніківська” м. Шахтарськ

до відповідача вугільного підприємства товариство з обмеженою відповідальністю „Фірма”Карбон” м. Шахтарськ

про стягнення 37767 грн. 11 коп.

за участю:

представників сторін:

від позивача Воронов В.В. – заступник головного бухгалтера

від відповідача не з’явився

Суть спору:

Заявлені вимоги про стягнення збитків в розмірі 37 767 грн. 11 коп., заподіяних державному підприємству „ Шахта” Постніківська” у зв’язку з втратою, розкомплектованого та непридатного для подальшої експлуатації майна, яке знаходилося на відповідальному зберіганні вугільного підприємства товариства з обмеженою відповідальністю „Фірма” Карбон” згідно акту прийому-передачі від грудня 2005р.

Відповідач з урахуванням уточнень позивача позовні вимоги не визнав, мотивуючи свої заперечення наступними обставинами:

-          договір зберігання обладнання в письмовій формі між сторонами не укладався;

- згідно договору оренди № 352/99 від 22.06.1999р. укладенного між Регіональним відділенням фонду державного майна України по Донецькій області та вугільним підприємством товариства з обмеженою відповідальністю „Фірма”Карбон” , велася промислово - господарська діяльністьна на шахті №20 пос. Гірне м. Шахтарь. Майно вказане в позовній заяві з моменту розірвання цього договору знаходиться на теріторії підприємства відповідача, Регіональним відділенням фонду державного майна України по Донецькій області забрано не було, акти огляду ( опису технічного стану устаткування не складалися), з підприємства не витребувалися.

-          ствердження позивача про наявність правовідносин відповідно договору зберігання обладнання, стягнення збитків в розмірі 37 767 грн. 11 коп., заподіяних державному підприємству „ Шахта” Постніківська” , вважає необґрунтованими та неправомірними, оскільки договір не укладався і вказані документи не містять доказів, що майно було передано на зберігання;

Відповідач у засідання суду не з’явився, однак був належним чином повідомлений про час і місце проведення судового засідання, тому справа розглядається за наявними в неї матеріалами згідно ст. 75 ГПК України.

Сторін було належним чином повідомлено про час та місце проведення судового засідання, тому судом з урахуванням вимог ст. ст. 42, 43 ГПК України створені всі необхідні умови для вирішення спору на принципах змагальності, рівності учасників процесу перед законом.

З’ясувавши фактичні обставини справи, докази на їх підтвердження, надавши правову кваліфікацію відносинам сторін і виходячи з фактів, встановлених у процесі розгляду справи та правову норму, яка підлягає застосуванню, приймаючи до уваги доводи відповідача, суд встановив:

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідно за актом прийому - передачі в грудні 2005р. державним підприємством „Шахта”Постніківська” (по шахті № 20) було передано вугільному підприємству товариство з обмеженою відповідальністю „Фірма”Карбон” на відповідальне зберігання обладнення, прийнятого на баланс підприємства в грудні 2005 року.

Згідно проведеної інвентаризації по шахті № 20 актом від 30.11.2007р. було встановлено відсутність, розукомплектованість та непридатність к подальшої експлуатації обладнання, яке знаходиться на відповідольном зберіганні у відповідача.

Позивач наполягає на задоволенні заподіяних йому збитків в сумі 37 767 грн. 11 коп., у зв’язку з розкомплектованістю, відсутністю та непридатного для подальшої експлуатації обладнання.

Надавши правову кваліфікацію відносинам сторін , суд дійшов висновку, що доводи позивача є хибними та не підлягають задоволенню за наступними обставинами:

Стаття 937 ЦК України зазначає, що договір зберігання між юридичними особами укладається у письмової формі у випадках, встановлених статтею 208 ЦК України.

Під суттєвими умовами договору (ч.1 ст.638 ЦК України) слід розуміти:

-          умови про його предмет;

-          умови, які визначені за законом як суттєві і необхідні для договору даного виду;

-          умови, відносно яких за заявою однієї із сторін у обов’язковому порядку потрібно досягнути згоди.

Обґрунтування позову, позивач посилається на Порядок визначення розміру збитків від розкрадання, нестачі, знищення (псування) матеріальних цінностей, далі Порядок затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 22 січня 1996 р. N 116., та наполягає на тому, що відповідач у Зв’язку з порушенням умов зберігання, йому заподіяни збитки.

Згідно пункту 2 цього Порядку розмір збитків від розкрадання, нестачі, знищення (псування) матеріальних цінностей визначається за балансовою вартістю цих цінностей (з вирахуванням амортизаційних відрахувань), але не нижче 50 відсотків від балансової вартості на момент встановлення такого факту з урахуванням індексів інфляції, які щомісячно визначає Мінстат, відповідного розміру податку на добавлену вартість та розміру акцизного збору за формулою:

Рз = [(Бв - А) х Iінф. + ПДВ + Азб] х 2,

де Рз - розмір збитків ; Бв - балансова

вартість на момент встановлення факту розкрадання,

нестачі, знищення (псування) матеріальних цінностей

А - амортизаційні відрахування;

Іінф. - загальний індекс інфляції,

який розраховується на підставі щомісячно визначених

Мінстатом індексів інфляції;

ПДВ - розмір податку на

добавлену вартість ;

Азб - розмір акцизного збору.

Позивачем не було надано суду обґрунтований розрахунок збитків «шкоди», пов’язаних з нестачою, знищення, (псування) матеріальних цінностей, нібито переданих на відповідальне зберігання відповідачу, що недостає на час інвентаризації, в сумі 37 767 грн. 11 коп.

Законодавець зазначає, що статті 623 ЦК України, як загальна норма, та ст.ст. 224, 225 ГК України 2003р. як спеціальні норми, передбачають, що у випадку невиконання або неналежного виконання зобов’язань боржником він повинен відшкодувати кредитору заподіяні цим збитки.

На позивачеві лежить обов’язок довести суду згідно ст. 33 ГПК України наступне:

-          по-перше, факт заподіяння збитків;

-          по-друге, розмір зазначених збитків та докази невиконання зобов’язань;

-          по-третє, причинно-наслідковий зв’язок між невиконанням зобов’язань та заподіяними збитками.

Так позивачем не зазначена вартість амортизаційних відрахувань на момент визначення збитків.

Доказів укладення договору на відповідальне зберігання та розкрадання, нестачі, знищення (псування) обладнання, позивач суду не надав, та утворенням, з цього приводу збитків, причинно-наслідковий зв’язок між неналежним виконанням обов’язків щодо відповідального зберігання обладнання та утворенням збитків.

За таких обставин суд дійшов висновку, про те, що позовні вимоги державного підприємства „Шахта”Постніківська” відносно стягнення збитків в розмірі 37 767 грн. 11 коп., у зв’язку з втратою майна, яке знаходилося нібито на відповідальному зберіганні вугільного підприємства товариства з обмеженою відповідальністю „Фірма” Карбон” згідно акту прийому-передачі від грудня 2005р., не обґрунтовані.

Згідно статті 49 ГПК України державне мито, від сплати якого позивач у встановленому порядку звільнений, стягується з відповідача в доход бюджету пропорційно розміру задоволених вимог, якщо відповідач не звільнений від сплати державного мита.

У зв’язку з тим, що у судовому засіданні за згодою позивача було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення згідно частини третьої ст. 85 ГПК України, воно набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання, оформленого згідно статті 84 ГПК України.

На підставі викладеного, Порядок затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 22 січня 1996 р. N 116, керуючись ст.ст.208, 623, 638 ЦК України ЦК України, ст.ст. 224, 225 ГК України 2003р., ст.ст. 42, 33, 43, 44, 82, 84, ч. ч. 2, 3 ст. 85 ГПК України, суддя

В И Р І Ш И В:

1. У задоволенні позовних вимог державного підприємства „Шахта”Постніківська” м. Шахтарськ щодо стягнення з вугільного підприємства товариство з обмеженою відповідальністю „Фірма”Карбон” збитків в розмірі 37 767 грн. 11 коп., заподіяних у зв’язку з неналежним виконанням умов договору відповідального зберігання та втратою, розкомплектованістю та непридатного для подальшої експлуатації обладнання, відмовити.

2. Витрати по державному миту та забезпеченню судового процесу відносяться на позивача.

3. Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання.

Суддя