ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2008 р.

№ 32/399

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Головуючого судді:

Шевчук С.Р.,

суддів:

Владимиренко С.В.,

Бернацької Ж.О.

розглянув касаційну скаргу

Підприємства "Ресурс" Всеукраїнської організації інвалідів "Союз організацій інвалідів України"

на постанову

Київського апеляційного господарського суду від 29.11.2007р.

та рішення

господарського суду м. Києва від 18.09.2007р.

у справі

№32/399

за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю "Черкасизалізобетонбуд"

до

1)          Підприємства "Ресурс" Всеукраїнської організації інвалідів "Союз організацій інвалідів України"

2)          Громадської організації "Народна кредитна спілка "Добробут"

про

стягнення 1973343,6грн.,

за участю представників:

-          позивача: Ніколаєв О.В., дов. №13 від 03.05.2007р.;

-          відповідача 1: Науменко О.Г., дов. №7 від 30.01.2007р.;

-          відповідача 2: Савченко І.Е., дов. №215 від 22.08.2007р.

В С Т А Н О В И В:

У липні 2007 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Черкасизалізобетонбуд" звернулось до господарського суду з позовом до Підприємства "Ресурс" Всеукраїнської організації інвалідів "Союз організацій інвалідів України" про стягнення 1973343,6грн., в тому числі 684467,68грн. орендної плати, 45427,49грн. пені, 18876,17грн. 3% річних від простроченої суми, 57906,76грн. інфляційних нарахувань за весь час прострочення та 1166665,5грн. неустойки у зв’язку з неналежним виконанням зобов’язання за договором-підряду оренди крану від 22.09.2005р.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 15.08.2007р. у справі №32/399 до участі у справі в якості другого відповідача залучено Громадську організацію "Народна кредитна спілка "Добробут".

10.09.2007р. позивач, в порядку ст. 22 ГПК України, уточнив позовні вимоги та просив стягнути солідарно з Підприємства "Ресурс" Всеукраїнської організації інвалідів та Громадської організації "Народна кредитна спілка "Добробут" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Черкасизалізобетонбуд" 1973343,6грн., в тому числі 684467,68грн. орендної плати, 45427,49грн. пені, 18876,17грн. 3% річних від простроченої суми, 57906,76грн. інфляційних нарахувань за весь час прострочення та 1166665,5грн. неустойки.

Рішенням господарського суду м. Києва від 18.09.2007р. у справі №32/399 (суддя Хрипун О.О.) позов задоволено повністю; стягнуто солідарно з Підприємства "Ресурс" Всеукраїнської організації інвалідів "Союз організацій інвалідів" та Громадської організації "Народна кредитна спілка "Добробут" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Черкасизалізобетонбуд" 1973343,6грн., в тому числі 684467,68грн. основного боргу, 45427,49грн. пені, 18876,17грн. 3% річних від простроченої суми, 57906,76грн. інфляційних нарахувань за весь час прострочення та 1166665,5грн. неустойки у зв’язку з неналежним виконанням зобов’язання за договором-підряду оренди крану від 22.09.2005р., 19733,43грн. державного мита та 118грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 17.12.2007р. у справі №32/399, винесеною на підставі ст.ст. 86, 89 ГПК України, виправлено описку в резолютивній частині рішення, а саме резолютивну частину рішення викладено у наступній редакції: "Позов задовольнити повністю; стягнути солідарно з Підприємства "Ресурс" Всеукраїнської організації інвалідів "Союз організацій інвалідів України" та Громадської організації "Народна кредитна спілка "Добробут" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Черкасизалізобетонбуд" 1973343,6грн., в тому числі 684467,68грн. основного боргу, 45427,49грн. пені, 18876,17грн. 3% річних від простроченої суми, 57906,76грн. інфляційних нарахувань за весь час прострочення та 1166665,5грн. неустойки у зв’язку з неналежним виконанням зобов’язання за договором –підряду оренди крану від 22.09.2005р.; стягнути солідарно з Підприємства "Ресурс" Всеукраїнської організації інвалідів "Союз організацій інвалідів України" та Громадської організації "Народна кредитна спілка "Добробут" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Черкасизалізобетонбуд" 19733,43грн. витрат по сплаті державного мита, 118грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу".

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 29.11.2007р. у справі №32/399 (колегія суддів у складі головуючого судді Зеленін В.О., суддів Рєпіна Л.О., Синиця О.Ф.) рішення господарського суду м.Києва від 18.09.2007р. у справі №32/399 залишено без змін, а апеляційні скарги відповідачів –без змін.

Не погоджуючись з рішенням місцевого суду та постановою суду апеляційної інстанції Підприємство "Ресурс" Всеукраїнської організації інвалідів "Союз організацій інвалідів України" звернулось до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просило рішення господарського суду м. Києва від 18.09.2007р. та постанову Київського апеляційного господарського суду від 29.11.2007р. у справі №32/399 скасувати, та прийняти нове рішення про відмову Товариству з обмеженою відповідальністю "Черкасизалізобетонбуд" в позові.

Відзиви на касаційну скаргу Підприємства "Ресурс" Всеукраїнської організації інвалідів "Союз організацій інвалідів України" на час розгляду справи в касаційній інстанції суду надані не були, що в силу положень статті 1112 ГПК України не перешкоджає перегляду судових рішень, що оскаржуються.

Розглянувши матеріали справи, касаційну скаргу, заслухавши суддю-доповідача, представників сторін, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Вищого господарського суду України дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Відповідно до Роз’яснень Пленуму Верховного Суду України, викладених у п.п.1, 6 постанови від 29.12.1976 №11 “Про судове рішення”, рішення є законним тоді, коли суд виконавши всі вимоги процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а за їх відсутності –на підставі закону, що регулює подібні відносини, або виходячи із загальних засад законодавства України. Обґрунтованим визнається рішення, в якому повністю відображені обставини, що мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими у судовому засіданні.

Рішення місцевого господарського суду та постанова суду апеляційної інстанції не відповідають зазначеним вимогам, оскільки не ґрунтуються на всебічному, повному і об’єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що 18.01.2002р. між Громадською організацією "Народна кредитна спілка "Добробут" (замовник-генінвестор) та Підприємством "Ресурс" Всеукраїнської організації інвалідів "Союз організацій інвалідів" (генпідрядник-інвестор) укладено генеральний довгостроковий інвестиційно-підрядний контракт №1/Б/02 про будівництво житлового комплексу за адресою: м. Київ, вул. Борщагівська, 208.

Відповідно до п.3.2 цього договору платежі та розрахунки за контрактом відбуваються безпосередньо від Громадської організації "Народна кредитна спілка "Добробут" до Підприємства "Ресурс" Всеукраїнської організації інвалідів "Союз організацій інвалідів", у тому числі суми по платежах за роботи, які виконуються субпідрядниками, генпроектувальником.

22.09.2005р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "Черкасизалізобетонбуд" (виконавець) та Підприємством "Ресурс" Всеукраїнської організації інвалідів "Союз організацій інвалідів" (генпідрядник) було укладено договір-підряду оренди крана КБ 674.

Згідно п.п.1.2-1.5 договору від 22.09.2005р. вартість експлуатації крану становить 100000грн. у місяць, вартість монтажу крану становить 80000грн., вартість перебазування крану становить 88000грн., вартість демонтажу крану становить 75000грн.

Розрахунки за виконані роботи між сторонами проводяться щомісячно за договірною ціною на підставі актів вартості виконаних робіт (надання послуг), підписаних уповноваженими представниками сторін і завірених печаткою (п.2.1 договору-підряду оренди крана).

Пунктом 5.4 договору від 22.09.2005р. передбачено, що в разі несвоєчасної сплати орендної плати генпідрядник сплачує замовнику за кожен день прострочення платежу, пеню в розмірі 0,1% від суми простроченого платежу.

Судами встановлено, що Підприємство "Ресурс" Всеукраїнської організації інвалідів "Союз організацій інвалідів України" прийняло у строкове платне користування баштовий кран КБ 674, згідно з підписаним актом приймання передачі від 10.01.2006р., та зобов’язалося сплачувати орендну плату та інші платежі по договору оренди до 5 числа місяця наступного за звітним. Розмір орендної плати за період з 10.01.2006р. по 18.10.2006р., плати за монтаж, перебазування та демонтаж крану КБ 674 складає 1173967,68грн. Підприємство "Ресурс" Всеукраїнської організації інвалідів "Союз організацій інвалідів України" розрахувалося по договору-підряду оренди крану частково, в сумі 489500грн.: 30.09.2005р. –140000грн., 25.05.2006р. –349500грн. Таким чином, борг Підприємства "Ресурс" Всеукраїнської організації інвалідів "Союз організацій інвалідів України" по договору-підряду оренди крана від 22.09.2005р. складає 684467,68 грн.

Водночас судами зазначено, що 09.10.2006р. Товариство з обмеженою відповідальністю "Черкасизалізобетонбуд" надіслало Підприємству "Ресурс" Всеукраїнської організації інвалідів "Союз організацій інвалідів України" повідомлення-вимогу про відмову від договору-підряду оренди крана. Повідомлення про відмову Підприємство "Ресурс" Всеукраїнської організації інвалідів "Союз організацій інвалідів України" отримало 18.10.2006р.

З чого суди дійшли висновку про розірвання 18.10.2006р. договору-підряду оренди крану від 22.09.2005р.

Задовольняючи позовні вимоги позивача про стягнення суми боргу, пені, 3% річних та інфляційних нарахувань суд першої інстанції, з чим погодився і суд апеляційної інстанції, зазначив, що відповідачем порушено умови договору в частині своєчасного внесення орендної плати та настанням відповідальності за вказане порушення.

Водночас судами зазначено, що Підприємство "Ресурс" Всеукраїнської організації інвалідів "Союз організацій інвалідів України" в результаті припинення договору оренди відповідно до ст.785 ЦК України зобов’язане негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, але останнє продовжувало безоплатно користуватися орендованим майном, чим порушило права позивача. Враховуючи наведене, господарські суди визнали правомірними вимоги позивача щодо стягнення неустойки у розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення, що за період з 18.10.2006р. по 11.04.2007р. складає 1166665,5грн.

Суди першої та апеляційної інстанцій, задовольняючи позов шляхом стягнення солідарно з відповідачів загальну суму заборгованості, виходили з того, що баштовий кран КБ-674, що був переданий Підприємству "Ресурс" Всеукраїнської організації інвалідів "Союз організацій інвалідів" в оренду на підставі договору-підряду оренди крану від 22.09.2005р. використовувався для будівництва житлового будинку, розташованого за адресою: м. Київ, вул. Борщагівська, 208. При укладанні зазначеного договору-підряду оренди крану від 22.09.2005р. його умови були погоджені з Громадською організацією "Народна кредитна спілка "Добробут", про що свідчить підпис уповноваженою особи, завірений печаткою Громадської організації "Народна кредитна спілка "Добробут".

З урахуванням викладених обставин суди попередніх інстанцій дійшли висновку, що Громадська організація "Народна кредитна спілка "Добробут" була обізнана про умови договору-підряду оренди крану від 22.09.2005р., погодила його та фактично зобов’язалася сплачувати орендну плату за користування баштовим краном, що відповідно до ст. ст. 541, 543 ЦК України, є підставою про стягнення суми боргу солідарно з відповідачів.

Проте зазначені висновки судів першої та апеляційної інстанцій є передчасними, виходячи з наступного.

В п.1.1 договору-підряду оренди крану від 22.09.2005р. сторони домовились, що генпідрядник для механізації будівництва та виконання будівельно-монтажних робіт, замовляє баштовий кран КБ-674, а виконавець за письмовою заявою виконує монтаж, демонтаж та перебазування баштового крану та підкранових колій в обидва кінці згідно ПВР.

При розгляді даної справи суди не встановили дотримання сторонами зазначених договірних умов, а саме: надання зазначеної письмової заяви виконавцю.

Відповідно до п.2.1 договору-підряду оренди крану від 22.09.2005р. розрахунки за виконані роботи проводяться щомісячно за договірною ціною на підставі актів вартості виконаних робіт (надання послуг), підписаних уповноваженими представниками Генпідрядника, Виконавця і завірених печаткою.

Суди першої та апеляційної інстанцій залишили поза увагою зазначений пункт договору, не витребували у сторін акти вартості виконаних робіт (надання послуг) та не надали їм належної правової оцінки.

Пунктом 6.2 договору-підряду оренди крану від 22.09.2005р. передбачено, що цей договір має бути розірвано тільки за згодою сторін або по рішенню господарського суду.

Відповідно до ч.3 ст.291 Господарського кодексу України договір оренди може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний з підстав, передбачених Цивільним кодексом України для розірвання договору найму, в порядку, встановленому статтею 188 цього Кодексу.

Підстави розірвання договору найму передбачено ст.783 ЦК України, згідно якої наймодавець має право вимагати розірвання договору найму, якщо: 1) наймач користується річчю всупереч договору або призначенню речі; 2) наймач без дозволу наймодавця передав річ у користування іншій особі; 3) наймач своєю недбалою поведінкою створює загрозу пошкодження речі; 4) наймач не приступив до проведення капітального ремонту речі, якщо обов'язок проведення капітального ремонту був покладений на наймача.

Тому посилання суду на ст.782 ЦК України щодо розірвання договору-підряду оренди крану шляхом вчинення наймодавцем одностороннього правочину –відмови від договору, суперечить умовам договору та ст.783 ЦК України.

При вирішенні даного господарського спору, суди попередніх інстанцій належно не перевірили всі обставини справи, зокрема щодо дотримання сторонами порядку розірвання господарського договору відповідно до ст.188 ГК України.

Відповідно до ст.291 ГК України договір оренди припиняється у разі закінчення строку, на який його було укладено. Правові наслідки припинення договору оренди визначаються відповідно до умов регулювання договору найму Цивільним кодексом України.

Враховуючи викладене щодо передчасності висновків про припинення договору підряду-оренди крану, застосування судами ч.2 ст.785 ЦК України зі стягненням неустойки у розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення, що за період з 18.10.2006р. по 11.04.2007р. складає 1166665,5грн., є передчасним.

Суди першої та апеляційної інстанцій в оскаржуваних рішенні та постанові зазначили, що при укладанні договору-підряду оренди крану від 22.09.2005р. його умови були погоджені з Громадською організацією "Народна кредитна спілка "Добробут", про що свідчить підпис уповноваженою особи, завірений печаткою Громадської організації "Народна кредитна спілка "Добробут". З урахуванням викладених обставин суди дійшли висновку, що Громадська організація "Народна кредитна спілка "Добробут" була обізнана про умови договору-підряду оренди крану від 22.09.2005р., погодила його та фактично зобов’язалася сплачувати орендну плату за користування баштовим краном.

Згідно з приписами ч.1, п.2 ч.1 ст.11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є: договори та інші правочини.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст.509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку; зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Сторонами у зобов’язанні є боржник і кредитор (ч.1 ст.510 ЦК України).

Зобов'язання не створює обов'язку для третьої особи. У випадках, встановлених договором, зобов'язання може породжувати для третьої особи права щодо боржника та (або) кредитора (ст.511 ЦК України).

Статтею 541 ЦК України передбачено, що солідарний обов'язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов'язання.

Викладене свідчить про передчасність висновків судів першої та апеляційної інстанцій щодо виникнення у Підприємства "Ресурс" Всеукраїнської організації інвалідів "Союз організацій інвалідів України" та Громадської організації "Народна кредитна спілка "Добробут" солідарного обов’язку по договору-підряду оренди крану від 22.09.2005р. без з'ясування судами встановлення солідарного обов’язку у вказаному договорі, а також неподільності предмета зобов’язання.

У зв’язку із вищевикладеним колегія суддів Вищого господарського суду України вважає, що суди попередніх інстанцій, приймаючи оскаржувані рішення та постанову, надали неповну та невірну юридичну оцінку обставинам справи, чим порушили норми процесуального права, не застосували до спірних правовідносин відповідні норми матеріального права, у зв’язку з чим, враховуючи межі перегляду справи в касаційній інстанції (ст.1117 ГПК України), оскаржувані рішення та постанова підлягають скасуванню, а дана справа передачі на новий розгляд до місцевого господарського суду в іншому складі суду.

Під час нового розгляду справи господарському суду необхідно врахувати вищенаведене, повно та всебічно з'ясувати всі суттєві обставини справи, надати належну оцінку зібраним доказам та постановити законне й обґрунтоване рішення.

Відповідно до ст.11112 ГПК України вказівки, що містяться у постанові касаційної інстанції, є обов'язковими для суду першої інстанції під час нового розгляду справи.

Керуючись ст.ст.1115, 1117, 1119 - 11112 ГПК України, Вищий господарський суд України

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Підприємства "Ресурс" Всеукраїнської організації інвалідів "Союз організацій інвалідів України" задовольнити частково.

Постанову Київського апеляційного господарського суду від 29.11.2007р. та рішення господарського суду м. Києва від 18.09.2007р. у справі №32/399 скасувати.

Справу №32/399 передати на новий розгляд до господарського суду м. Києва в іншому складі суду.

Головуючий суддя:

С. Шевчук

Судді:

С. Владимиренко

Ж. Бернацька