ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
У Х В А Л А

№ 14/111

22.10.08

Господарський суд міста Києва у складі судді Нарольського М.М.,

розглянувши матеріали справи

№ 14/111

за позовом

Відкритого акціонерного товариства “Авіакомпанія “Національні Авіалінії України”

до

Відділу державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції у міста Києві

про

звільнення майна з-під арешту

за участю представників сторін:

від позивача

- Дуденко Ю.Є.

від відповідача

- не з'явився

ВСТАНОВИВ:

Відкрите акціонерне товариство “Авіакомпанія “Національні Авіалінії України” звернулось до господарського суду міста Києва з позовом до Відділу державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції у міста Києві про звільнення майна з-під арешту.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 15.08.2008 р. порушено провадження у справі, призначено розгляд справи у судовому засіданні, зобов’язано сторони виконати певні дії.

Розгляд справи № 14/111 неодноразово відкладався відповідно до ст. 77 ГПК України.

В судове засідання 22.10.2008 р. представник відповідача не з’явився, вимог попередньої ухвали суду не виконав, про причини неявки суд не повідомив.

Заслухавши пояснення представника позивача, розглянувши матеріали справи, оцінивши доводи сторін, дослідивши подані докази, суд дійшов висновку про необхідність припинення провадження у справі, виходячи із наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 20.06.1998 р. відділом державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції у місті Києві, на підставі виконавчих листів згідно рішень Залізничного районного суду м. Києва про стягнення з ВАТ “Авіакомпанія “Національні Авіалінії України“ на користь працівників авіакомпанії заборгованості по заробітній платі та державного мита у сумі 639565,39 грн. був складений акт опису майна № 430/8, в якому описані 27 транспортних засобів на загальну суму 148442,03 грн. Протягом 1998 р. частина описаного майна була продана відділом виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві, а інша частина майна була залишена та передана на зберігання позивачу.

Посилаючись на погашення в повному обсязі заборгованості по заробітній платі згідно виконавчих листів, позивач звернувся до відділу державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції у місті Києві з заявою № 249-А7 від 03.07.2008 р. про звільнення майна з-під арешту.

Листом № 1/6 від 07.07.2008 р. відділ державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції у місті Києві повідомив, що зняття арешту є неможливим, оскільки на виконанні знаходиться зведене виконавче провадження про виконанню виконавчих документів на загальну суму 6956366,00 грн.

Враховуючи викладене, позивач звернувся до суду з позовною заявою про зняття арешту, накладеного відділом державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції у місті Києві на транспортні засоби в кількості 19 одиниць.

Відповідно до ст. 59 Закону України “Про виконавче провадження” особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутись до суду з позовом про визнання права на майно і про звільнення майна з під арешту.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Частиною 3 ст. 22 Закону України “Про судоустрій України” передбачено, що місцеві господарські суди розглядають справи, які виникають з господарських правовідносин, а також інші справи, віднесені процесуальним законом до їх підсудності.

Згідно зі ст. 1 ГПК України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі і іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статус суб’єкта підприємницької діяльності, мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбаченим цим кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушення випадках, передбачених законодавчими актами України, до господарського суду мають право також звертатися державні та інші органи, громадяни, що не є суб’єктами підприємницької діяльності.

Відповідно до ст. 4 ГПК України господарські суди вирішують господарські спори у порядку позовного провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України “Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом”.

Згідно з ч. 1 ст. 21 ГПК України сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути підприємства та організації, зазначені у статті 1 ГПК України.

Таким чином, господарські суди вирішують спори у порядку позовного провадження, коли склад учасників спору відповідає ст. 1 ГПК України, а правовідносини, щодо яких виник спір, носять господарський характер.

Водночас, порядок оспорювання та оскарження дій чи бездіяльності органів Державної виконавчої служби передбачений ст. 121 ГПК України, ст. 181 Кодексу адміністративного судочинства України, розділом VII ЦПК України.

Відповідно до заперечень проти арешту (опису) майна, які не пов'язані зі спором про право на це майно, а стосуються порушень вимог виконавчого провадження з боку органів державної виконавчої служби, то їх слід розглядати за правилами ст. 121 ГПК України, ст. 181 Кодексу адміністративного судочинства України, розділу VII ЦПК України.

Враховуючи, що сторонами у даній справі є юридичні особи, проте між сторонами відсутній спір про право, а правовідносини стосуються оскарження дій органів Державної виконавчої служби щодо виконання рішень Залізничного районного суду міста Києва, у місцевого господарського суду відсутні підстави для розгляду справи по суті.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 80 ГПК України господарський суд припиняє провадження у справі, якщо спір не підлягає вирішенню в господарських судах України.

Керуючись ст. 86, п. 1 ч. 1 ст. 80 ГПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Припинити провадження у справі.

Суддя М.М. Нарольський