ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2008 р.

№ 18/69

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючий суддя : Першиков Є.В.

суддів: Данилова Т.Б., Ходаківська І.П.

розглянувши матеріали касаційної скарги

державного підприємства "Донецька залізниця" в особі вагонного депо Іловайськ

на постанову

Донецького апеляційного господарського суду від 02.09.2008р.

у справі

господарського суду

№18/69

Донецької області

за позовом

державного підприємства "Донецька залізниця" в особі вагонного депо Іловайськ

до

відкритого акціонерного товариства "Концерн Стирол"

про

за участю представників сторін:

позивача -

відповідача -

стягнення 67 012,22грн.

не з'явився

пр. Гарбуз О.О. –дов. №10 від 07.02.08р.

В С Т А Н О В И В:

У травні 2008 року державне підприємство "Донецька залізниця" в особі вагонного депо Іловайськ звернулось до господарського суду Донецької області з позовом до відкритого акціонерного товариства "Концерн Стирол" про стягнення з відповідача на користь позивача 67 012,22грн. заборгованості за виконані роботи по ремонту вагонів у лютому 2008 року.

23.06.2008р. державне підприємство "Донецька залізниця" в особі вагонного депо Іловайськ звернулось до господарського суду Донецької області з заявою №287 про зменшення позовних вимог і просило суд стягнути з відповідача на користь позивача 62 878,79грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідно до договору позивачем були здійсненні у лютому місяці 2008 року ремонтні роботи і надані акти для підписання, але відповідач підписав акти з зауваженнями і не прийняв роботи на суму 67 012,22грн., з якої обґрунтованою він вважає до сплати лише на суму 4138,43грн.

Рішенням господарського суду Донецької області від 01.07.2008р. (суддя Овсяннікова О.В.), залишеним без змін постановою Донецького апеляційного господарського суду від 02.09.2008р. (головуючий суддя Скакун О.А., суддів Акулова Н.В., Колядко Т.М.) в задоволенні позовних вимог відмовлено, посилаючись на те, що збільшення вартості ремонту вагонів на заявлену до стягнення суму було здійснено позивачем з порушенням порядку, встановленого договором, і відмова відповідача від прийняття робіт на збільшену суму є обґрунтованою.

Не погоджуючись з рішеннями судів попередніх інстанцій, державне підприємство "Донецька залізниця" в особі вагонного депо Іловайськ звернулось до Вищого господарського суду України із касаційною скаргою, в якій посилається на порушення норм матеріального права, просить судові рішення по справі скасувати та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Заслухавши присутнього в судовому засіданні представника відповідача, перевіривши наявні матеріали справи на предмет правильності юридичної оцінки обставин справи та повноти їх встановлення в рішенні і постанові, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню.

Переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, касаційна інстанція на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє застосування судом першої чи апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права.

Судами попередніх інстанцій встановлено і це підтверджується матеріалами справи, що 31.01.2008р. між сторонами був укладений договір підряду №Д/В-015/4, за умовами якого позивач (Підрядник) зобов'язався виконати за завданням відповідача (Замовник) деповський ремонт 20 напіввагонів, 200 мінераловозів та 80 цистерн.

Протоколом погодження ціни ремонту вагона (додаток №2 до договору) сторони узгодили вартість ремонту одного вагона Замовника, а саме: мінераловоз – 7 356,24грн., напіввагон-7 411,78грн., цистерна –6 713,64грн.

Пунктом 4.1. Договору сторони передбачили, що вартість робіт по ремонту одного вагону визначається актом виконаних робіт відповідно до фактично понесених витрат в залежності від виконання того чи іншого виду ремонту колісних пар, кількості встановлених надресорних балок, бокових рам візків та кришок розвантажувальних люків взамін неремонтопридатних, проведення повного фарбування, з урахуванням прибутку від собівартості цих робіт у розмірі 35% (у подальшому –змінено на 30%).

Пунктом 4.3 Договору також передбачено право сторін змінювати вартість робіт шляхом підписання відповідного додатку та/або додаткової угоди.

Пунктом 4.4. Договору Підряднику надано право вимагати збільшення вартості робіт шляхом направлення Замовнику письмового повідомлення, яке містить перелік робіт, ціна яких збільшується, і якщо протягом двох днів, з моменту отримання повідомлення, Замовник не повідомить про результати розгляду повідомлення Підрядника, то вартість робіт вважається погодженою Сторонами та підлягає оплаті.

Але судами попередніх інстанцій встановлено, що фактично, вартість робіт була збільшена позивачем без підписання додатку або додаткової угоди, без повідомлення відповідача, що є порушенням умов п.4.4 Договору.

Стаття 526 Цивільного кодексу передбачає, що зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Відповідно до ч.2 ст.189 Господарського кодексу України ціна є істотною умовою договору.

Судами також встановлено, що будь-які зміни ціни або вартості робіт мають бути в обов'язковому порядку узгоджені сторонами, тому виставлений позивачем на оплату рахунок-фактура №70 від 29.02.2008р. оплачений відповідачем частково, за виключенням спірної суми.

Згідно із п.1 ст.844 Цивільного кодексу України якщо робота виконується відповідно до кошторису, складеного Підрядником, кошторис набирає чинності та стає частиною Договору підряду з моменту підтвердження його замовником.

Посилання позивача на те, що кошторис сторонами не складався і не підписувався, судами не були прийняті до уваги з приводу того, що протокол погодження ціни ремонту вагона, як додаток до Договору, узгоджений і підписаний сторонами і є фактично тим кошторисом, який визначає вартість робіт.

Пункт 4 статті 844 Цивільного кодексу України передбачає, що у разі виникнення необхідності проведення додаткових робіт і у зв'язку з цим істотного перевищення визначеного приблизного кошторису, підрядник зобов'язаний своєчасно попередити про це Замовника. Замовник, який не погодився на перевищення кошторису, має право відмовитися від договору підряду. У цьому разі Підрядник може вимагати від Замовника оплати виконаної частини роботи.

Підрядник, який своєчасно не попередив Замовника про необхідність перевищення приблизного кошторису, зобов'язаний виконати Договір підряду за ціною, встановленою Договором.

Таким чином, судами першої та апеляційної інстанції встановлено, що збільшення вартості ремонту вагонів було здійснено позивачем з порушенням порядку встановленого договором та чинним законодавством, тому суди дійшли висновку, що відмова відповідача від прийняття робіт на збільшену суму є цілком обґрунтованою.

На підставі викладеного колегія суддів Вищого господарського суду України вважає, що судами першої та апеляційної інстанцій було повно та всебічно з'ясовано обставини, що мають значення для справи, надано їм належну правову оцінку та прийнято судові рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Статтею 1117 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, касаційна інстанція на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ними, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази, а доводи касаційної скарги зводяться до переоцінки доказів.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст.1115, 1117, 1119, 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України, -

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу державного підприємства "Донецька залізниця" в особі вагонного депо Іловайськ залишити без задоволення.

Постанову Донецького апеляційного господарського суду від 02.09.2008р. у справі №18/69 залишити без змін.

Головуючий                                                   Є. Першиков

Судді                                                             Т. Данилова

І. Ходаківська