ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа № 1/242

15.09.08

За позовом Акціонерної енергопостачальної компанії «Київенерго»в особі

Структурного відокремленого підрозділу «Енергозбут Київенерго»

до                      Київського клінічного санаторія «Перемога»

про стягнення 196 717, 62 грн.

Суддя Мельник В.І.

Представники:

Від позивача: Герасименко К.Г. –предст. за довір. № У 07/7948 від 18.12.2007;

Від відповідача: Шелягін С.Д. –предст. за довір. № 494 від 11.09.2008 р.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду міста Києва звернулась з позовом Акціонерна енергопостачальна компанія «Київенерго»в особі Структурного відокремленого підрозділу «Енергозбут Київенерго»(далі позивач) до Київського клінічного санаторія «Перемога»(далі відповідач) про стягнення з останнього 196 717,62 грн. за договором № 9005017 від 01.05.2001 року, а саме: 160 513,18 грн. –основного боргу; 31 882,48 грн. –інфляційна складова боргу; 4 321,96 грн. –3% річних, а також покладення на відповідача судових витрат (1 967,18 грн. –державного мита; та 118,00 грн. –витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу).

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач порушив взяті на себе зобов’язання щодо повноти та своєчасності внесення оплати за поставлену теплову енергію у гарячій воді, внаслідок чого за період з 01.09.2006 року по 01.06.2008 року основний борг становить 160 513, 18 грн.

Ухвалою суду від 08.08.2008 р. справу прийнято до свого провадежння суддею Мельник В.І. та призначено розгляд на 15.09.2008.

В судовому засіданні 15.09.2008 року позивач надав документи на вимогу ухвали суду про порушення провадження у справі та повідомив суд про те, що від відповідача на адресу позивача прийшов лист в якому відповідач визнав суму боргу у повному обсязі, та зобов’язався погасити заборгованість у повному обсязі.

Відповідач в судовому засіданні 15.09.2008 надав суду свої пояснення щодо виникнення суми заборгованості.

Розглянувши подані сторонами документи та матеріали, заслухавши пояснення позивача та відповідача, всебічно і повно з’ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об’єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

На підставі укладеного між сторонами Договору № 9005017 від 01.05.2001р. (далі-договір, копія якого наявна в матеріалах справи) (п.2.2.1.) позивач зобов’язався постачати теплову енергію, а відповідач зобов’язався оплачувати за отриману теплову енергію щомісяця своєчасно та в повному обсязі (п.2.3.1.).

Відповідно до п.5.1. договору визначення кількості спожитої протягом розрахункового періоду (місяця) теплової енергії здійснюється розрахунковим способом згідно з договірними навантаженнями з урахуванням середньомісячної фактичної температури теплоносія від теплових джерел енергопостачальної організації та кількості годин (діб) роботи тепловикористовуючого обладнання абонента в розрахунковому періоді.

Відповідно до п. 2.3.2 договору відповідач зобов’язаний виконувати умови та порядок оплати, в обсягах і терміни, які передбачені в додатку №4 до договору (копія наявна в матеріалах справи), відповідно до якого оплата повинна бути проведена не пізніше 25 числа місяця наступного за розрахунковим. Різниця між заявленою та фактично спожитою тепловою енергією сплачується відповідачем самостійно не пізніше 28 числа поточного місяця, наступного за розрахунковим.

Свої зобов’язання за зазначеним договором відповідач не виконує, внаслідок чого за період з 01.09.2006 по 01.06.2008 виникла заборгованість за використану теплову енергію, яка станом на 01.06.2008 року становить 160 513,18 грн., що підтверджується довідкою про розрахунок основного боргу (оригінал в матеріалах справи).

Доказів того, що відповідач звертався до позивача з повідомленням та з зауваженням щодо надання послуг суду не надано.

Згідно з вимогами ст.ст. 525, 526, 530, 629, 712 ЦК України зобов’язання повинні виконуватись належним чином відповідно до договору; за договором поставки постачальник, який здійснює підприємницьку діяльність, зобов’язується передати у встановлений строк товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або інших цілях, не пов’язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов’язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму ; одностороння відмова від виконання зобов’язання не допускається.

Позивач обгрунтовує свої вимоги тим, що станом на день подання позову відповідач не виконав, взятих на себе договором зобов’язань, заборгованість в 160 513,18 грн. не сплатив.

В судовому засіданні позивачем надано копію листа № 471 від 19.08.2008 року в якому відповідач повністю визнав суму заборгованості та зобов’язався сплатити борг у сумі 160 513, 18грн.

Укладений між сторонами договір за своєю юридичною природою є договором поставки.

Відповідно до п.1 ст.712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов’язується передати у встановлений строк товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов’язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов’язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до п.2 ст.712 ЦК України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин.

Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов’язковим для виконання.

Відповідно до ч. 2 ст.193 ГК України, кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов’язань, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до наявного в матеріалах справи розрахунку за спожиту від позивача теплову енергію у гарячій воді борг відповідача перед позивачем без нарахування штрафних санкцій становить 160 513,18 грн.

Відповідно до ст. 173 ГК України, один суб’єкт господарського зобов’язання повинен вчинити певну дію на користь іншого суб’єкта, а інший суб’єкт має право вимагати від зобов’язаної сторони виконання її обов’язку.

В своїй позовній заяві позивач просив стягнути з відповідача 160 513,18 грн. –основного боргу, 31 882,48 грн. –суми інфляційної складової, 4 321,96 грн. –3% річних.

Позивач також просить стягнути з відповідача сплачені державне мито в сумі 1 967,18 грн. та судово-інформаційні послуги у сумі 118, 00 грн.

Згідно ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини справи, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Вина відповідача в порушенні договірного зобов’язання доведена матеріалами справи.

На підставі викладеного, враховуючи, що наявні у справі матеріали свідчать про обгрунтованість вимог позивача, та той факт що відповідач визнав повністю суму своєї заборгованості, позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 49 ГПК України суми, які підлягають сплаті за витрати, пов’язані з розглядом справи, при задоволенні позову покладаються на відповідача, пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 173, 193 ГК України, ст.ст. 525, 526, 530, 625, 629, 712 ЦК України, ст.ст. 22, 33, 49, 81-1, 82-85 ГПК України, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити .

Стягнути з Київського клінічного санаторію «Перемога»(03129, м.Київ, вул. Бударіна 3, , МФО 321024, р/р 1 у Управлінні НБУ м.Києва і Київської області, або з будь-якого іншого рахунку виявленого державним виконавцем під час виконання судового рішення) на користь Акціонерної енергопостачальної компанії «Київенерго»в особі Структурного відокремленого підрозділу «Енергозбут Київенерго» (04050, м.Київ, вул. Мельникова 31, ) 160 513 (сто шістдесят тисяч п’ятсот тринадцять)грн., 18 коп. - основного боргу; 31 882 (тридцять одну тисячу вісімсот вісімдесят дві) грн., 48 коп. –інфляційної складової боргу; 4 321 (чотири тисячі триста двадцять одну) грн., 96 коп. – 3 % річних, держмито в розмірі 1 967 (одну тисячу дев’ятсот шістдесят сім)грн. 18 коп., витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в розмірі 118 (сто вісімнадцять) грн. Видати наказ.

Рішення набирає законної сили після закінчення 10-денного строку з дня його підписання.

Суддя В.І.Мельник