ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.01.2008 Справа № 15/59

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді –Тищик І.В. (доповідач),

суддів – Сизько І.А., Чоха Л.В.

при секретарі –Савін В.Ю.

за участю представників сторін:

позивач: Жигаленко О.В.

відповідач: Попов А.І.

розглянувши у судовому засіданні апеляційну скаргу закритого акціонерного товариства „Будівельне управління №4 „Кіровоградоблагробуд”, м. Кіровоград на рішення господарського суду Кіровоградської області від 21.06.07р. у справі №15/59

за позовом дочірнього підприємства „Кіровоградтепло” товариства з обмеженою відповідальністю „Центр науково-технічних інновацій Української нафтогазової академії”, м. Кіровоград

до закритого акціонерного товариства „Будівельне управління №4 „Кіровоградоблагробуд”, м. Кіровоград

про стягнення 44687,09 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Кіровоградської області від 21.06.2007 року у справі № 15/59 (суддя Мохонько К.М.) позов задоволено частково та стягнуто на користь позивача 34184,90грн. боргу, 2340,74 грн. пені, 2647,90 грн. інфляційних втрат, 694,04 грн. 3% річних, 398,67 грн. державного мита та 105,27 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу. В задоволенні решти позову відмовлено.

Рішення господарського суду вмотивоване тим, що згідно з умовами договору на виробництво та постачання теплової енергії позивач зобов’язався постачати відповідачу теплову енергію, а відповідач –прийняти та оплатити її. Внаслідок невиконання відповідачем умов даного договору в останнього виникла заборгованість у розмірі 34184,90грн. Доказів погашення боргу відповідач не надав, а відтак суд дійшов до висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача суми заборгованості за поставлену теплову енергію, пені за прострочку виконання грошового зобов’язання, інфляційних втрат та %річних.

Не погоджуючись з рішенням суду, відповідач –ЗАТ „Будівельне управління №4 „Кіровоградоблагробуд”, звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду та направити справу на новий розгляд. При цьому скаржник посилається на неповне дослідження господарським судом обставин справи, а саме, інформації про зміну власника житла, опалення якого здійснювалося позивачем.

Позивач у відзиві на апеляційну скаргу вважає доводи апеляційної скарги необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню та просить рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Клопотання скаржника щодо перенесення розгляду справи на інший термін задоволенню не підлягає.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення господарським судом обставин справи та правильність їх юридичної оцінки, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного:

Як убачається з матеріалів справи, 16.11.2005р. між позивачем (постачальник) та відповідачем (споживач) був укладений договір на виробництво та постачання теплової енергії №502, за яким сторони зобов’язалися: позивач - подавати теплову енергію на об’єкт споживача (у приміщення за адресою: вул. Повітрянофлотська, 57 площею 1452 кв.м.), а споживач - оплачувати її на умовах та в термін, визначених у договорі.

У судових засіданнях було з’ясовано, що опалювану площу складали площі 5-го (кв. №№61-75) та 6-го (кв. №№76-90) під’їздів будинку по вул. Повітряно- флотській, 57.

На виконання зобов’язань за договором позивачем у період з листопада 2005 року по грудень 2006 року включно було подано на узгоджений об”єкт теплової енергії на суму 44154,75 грн.

За умовами договору відповідач повинен був сплачувати за спожиту тепло енергію до 10 числа місяця наступного за звітним на підставі наданих позивачем рахунків. З боку відповідача умови договору щодо оплати отриманої теплової енергії не виконувалися; оплату тепла було здійснено частково в сумі 2100 грн.

Матеріалами справи посвідчується, що з жовтня 2006 року оплата послуг теплопостачання здійснювалася безпосередньо мешканцями квартир №№ 76-90 (лист позивача від 17.04.07р. за № 862/12), внаслідок чого, за листопад та грудень 2006р. позивачем був проведений відповідний перерахунок нарахованих відповідачу сум (по 6-му під’їзду: за листопад 2006р. - 3512,54 грн., за грудень 2006р. –4357,33 грн., а всього на суму 7869,87грн.).

З урахуванням перерахунку та сплачених коштів сума заборгованості відповідача перед позивачем склала 34184,90 грн. (44154,75 –2100 –7869,87).

Відповідач суму заборгованості визнає частково у розмірі 19850,40 грн., у тому числі: заборгованість за період з 01.12.05р. по 01.02.06р. у сумі 13 385,81 грн. (нарахування по 5-му та 6-му під’їздах) та з 01.02.06р. по 01.04.06р. у сумі 6464,59 грн. (нарахування по 5-му під’їзду); нарахування за послуги теплопостачання в іншій частині відповідач вважає безпідставними, оскільки в подальшому спірні приміщення були передані у власність територіальної громади міста.

Згідно зі ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства. Одностороння відмова від зобов’язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до зазначених норм чинного законодавства відповідач не вправі в односторонньому порядку на власний розсуд змінити умови договору чи відмовитися від його виконання.

Порядок внесення змін до договору встановлено ст. 188 Господарського кодексу України, згідно якої сторона, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором, Сторона договору, яка одержала пропозиції про зміну чи розірвання договору, у двадцятиденний строк після одержання пропозиції повідомляє другу сторону про результати її розгляду. У разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду. Зміни у договір за рішенням суду можуть вноситися у разі істотної зміни обставин та при наявності одночасно умов, що визначені ст. 652 Цивільного кодексу України.

Всупереч наведеним вимогам відповідач не направляв позивачу в установленому порядку пропозицій щодо внесення змін до договору відносно змін опалюваної площі; повноваженнями самостійно вносити зміни до договорів суд не наділений. Листи, що направлялися відповідачем на адресу позивача, не можна вважати пропозиціями щодо внесення змін до договору, оскільки ці листи таких пропозицій не містять. Відповідно, позивачем здійснювалися нарахування за надані послуги з теплопостачання на площу, вказану у додатку №1 до договору від 16.11.05р.

За вказаних обставин господарський суд правомірно дійшов висновку про неналежне виконання відповідачем договірних зобов’язань та задовольнив позов в частині основного боргу в сумі 34 184,90 грн.

Відповідальність за прострочення терміну оплати фактично спожитої теплової енергії у вигляді сплати пені передбачена укладеним між сторонами договором (п. 7.1.1), внаслідок чого висновок господарського суду щодо стягнення пені за період з липня по грудень 2006р. у сумі 2340 грн. також являється обґрунтованим.

В силу ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов’язання і у випадку прострочення виконання грошового зобов’язання повинен сплатити кредитору суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції та 3% річних від простроченої суми. Висновок господарського суду щодо стягнення з відповідача суми інфляційних втрат у розмірі 2647,90грн. та 3% річних у сумі 694,04грн. відповідає вимогам законодавства і являється правомірним.

З огляду на відповідність висновків, викладених у рішенні суду, обставинам справи та чинному законодавству колегія суддів дійшла висновку про безпідставність вимог відповідача щодо скасування рішення господарського суду. За викладених обставин колегія суддів вважає, що рішення господарського суду повністю відповідає матеріалам справи, нормам процесуального і матеріального законодавства і повинно бути залишено без змін. В силу викладеного доводи відповідача не приймаються колегією суддів.

Керуючись ст.ст. 101, 103 –105 ГПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Рішення господарського суду Кіровоградської області від 21.06.2007 року у справі № 15/59 залишити без змін, а апеляційну скаргу закритого акціонерного товариства „Будівельне управління №4 „Кіровоградоблагробуд” –без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом одного місяця до Вищого господарського суду України.

Головуючий І.В. Тищик

Судді: І.А. Сизько

Л.В.Чоха