ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" вересня 2008 р.
Справа № 21/133-08

вх.
№ 5244/5-21

Суддя
господарського суду

при секретарі
судового засідання

за участю
представників сторін:

позивача -
ОСОБА_3 довіренність від 28.07.2008 року
відповідача - не з"явився

розглянувши
справу за позовом СПДФО ОСОБА_2., м. Харків

до  СПДФО ОСОБА_1, м. Харків

про
стягнення 32737,91 грн.

ВСТАНОВИВ:

Позивач
звернувся до господарського суду з позовною заявою в якій просить суд стягнути
з відповідача  18722,61 грн. основного
боргу,  штраф в сумі 1872,26 грн.,  пені в сумі 5023,79 грн., інфляційні в сумі
6285,28 грн., три відсотки річних в сумі 833,97 грн. та судові витрати,
посилаючись на те, що позивач на підставі
договору № 08/1106 від 25.11.2006 р. передав відповідачеві  товар
по видатковим накладним № 22/1206 від 25.11.2006 р. на суму 8578,85
грн., № 23/1206 від 25.11.2006 р. на суму 19304,76 грн., а відповідач свої
зобов'язання щодо оплати товару в термін, передбачений п. 4.3 договору здійснив
частково в сумі 9161,00 грн.

В судове
засідання 09 вересня 2008 року позивач з'явився, надав заяву про уточнення
позовних вимог в частині стягнення пені, відповідно до якої просить стягнути з
відповідача пеню за період з 05.01.2007 року по 05.07.2007 року в сумі 1568,58
грн. Крім того, позивач зазначив про те, що при поданні позову в позовній заяві
було помилково зазначено по-батькові відповідача та замість
"ІНФОРМАЦІЯ_1" вказано "ІНФОРМАЦІЯ_2", відповідно до чого
просить суд вважати відповідачем по справі Фізичну особу - підприємця ОСОБА_1,
в підтвердження чого надав суду свідоцтво про державну реєстрацію відповідача
та витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців.

Відповідно до
ст. 22 ГПК Уrраїни, позивач вправі до прийняття рішення по справі змінити
підставу або предмет позову, відмовитись від позову або зменшити розмір
позовних вимог.

Відповідач   відзив
на   позовні   вимоги
та витребувані  господарським
судом  документи не  надав, представник  відповідача
на виклик господарського суду не з'явився,  про причину неявки  суд не повідомив, про час та місце засідання
суду був повідомлений належним чином ухвалою господарського суду.

Заявлена вимога
розглядається за наявними в матеріалах справи документами в порядку
передбаченому ст.75 ГПК України.

Позивач  звернувся до суду з заявою про розгляд справи
без застосування  технічних засобів
фіксування судового процесу. Ця заява розглянута судом та задоволена  як така, що не суперечить чинному
законодавству.

Розглянувши
матеріали справи, вислухавши пояснення представника позивача, судом
встановлено, що 25 листопада 2006 року між позивачем та відповідачем був
укладений договір купівлі-продажу з відстрочкою платежу № 08/1106.

Згідно з умовами
п .1.1. вищевказаного договору постачальник (позивач по справі) зобов'язується
передати у власність покупця (відповідача по справі) комп'ютерну, копіювальну
та офісну  техніку, та комплектуючі до
них (надалі товар), а останній, в свою чергу, зобов'язується прийняти та
сплатити товар на умовах договору.

Відповідно до
п. 4.3. договору покупець проводить оплату за поставлений товар в термін
25  банківських днів з дати поставки.

Відповідно до
ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона
посилається  як на підставу своїх вимог і
заперечень. Докази  подаються сторонами
та іншими учасниками процесу.

Як свідчать
матеріали справи, позивач по видатковим накладним № 22/1206 та № 23/1206 від 25
листопада 2006 року передав  відповідачеві
товар за договором на загальну суму 27883,61 грн., проте відповідач оплатив
поставлений товар лише частково в сумі 9161,00 грн., про що свідчить товарний
чек № 12/0107 від 05.01.2007 року, наданий позивачем до матеріалів справи.
Таким чином, на момент подання позивачем позову до суду не сплаченою залишилась
сума основного боргу в розмірі 18722,61 грн.

Відповідно до
ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію
(передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або
утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання
його обов'язку. Враховуючи, що вказана сума відповідачем не оспорена,
відповідач не надав суду доказів погашення суми боргу, а також враховуючи, що
відповідно  ст./ 526 ЦК України,
зобов'язання повинно виконуватись належним чином і у встановлений строк,
позовні вимоги позивача в сумі 18722,61 грн. обґрунтовані, підтверджуються
наданими суду доказами та підлягають задоволенню.

Якщо у
зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає
виконанню у цей строк (термін) (ст. 530 ЦК України).

Згідно ч. 2 ст.
193 ГК України кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних  для належного виконання нею зобов'язання,
враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського
інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських
санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договорами.

Відповідно до
п. п. 6.2, 6.3. договору № 08/1106, в разі порушення встановленого строку
розрахунків за поставлений товар відповідач сплачує позивачу пеню в розмірі 36%
річних від суми заборгованості за кожен день прострочення здійснення платежу та
штраф в розмірі 10% від суми заборгованості.

Суд,
розглянувши цю частину позовних вимог, з огляду на те, що відповідно до Закону
України “Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань”
розмір пені не може перевищувати подвійної облікової ставки НБУ та приймаючи до
уваги, що відповідач не виконав прийнятий на себе обов'язок по оплаті в термін,
встановлений договором, визнав нараховані позивачем пеню в сумі 1568,58 грн. та
штраф в розмірі 1872,26 грн. обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
По  позовним  вимогам на суму 3455,21 грн. провадження у
справі припинити по п.4 ст.80 ГПК України.

Відповідно ст. 625 ЦК України, боржник, який
прострочив виконання грошового зобов'язання повинен на вимогу кредитора
сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції та трьох
відсотків  річних  з простроченої суми, якщо законом або
договором  не встановлено інший розмір відсотків.

Враховуючи, що
відповідач не виконав своїх обов'язків по оплаті, позовні вимоги в частині
стягнення інфляційних витрат в розмірі 6285,28 грн. та 3% річних в розмірі
833,97 грн. підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до
ст. 49 ГПК України державне мито у розмірі, передбаченому статтею 3 Декрету
Кабінету Міністрів України “Про державне мито”, що становить 292,82 грн. та
згідно зі ст. 44 ГПК України, Постанови Кабінету Міністрів України від
29.03.2002 р. № 411 судові витрати на інформаційно-технічне забезпечення
судового процесу у сумі 118,00 грн. слід покласти на відповідача з вини якого
спір доведено до суду.

Керуючись
ст.ст. 22, 33, 44, 49, п. 4, ст. 80, 82-85 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги
задовольнити частково.

Стягнути з
Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 АДРЕСА_1, ІНН НОМЕР_1, р/рНОМЕР_3ХОД АКБ
"Укрсоцбанк", МФО 351016) на користь Фізичної особи - підприємця
ТОСОБА_2( АДРЕСА_2 ІНН НОМЕР_2, р/р НОМЕР_4 АБ "Факторіал-Банк", МФО
351715) - 18722,61 грн. основного боргу, 1568,58 грн. пені, 1872,26 грн.
штрафу, 6285,28 грн. інфляційних витрат, 833,97 грн. річних, 292,82 грн. державного
мита та 118,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового
процесу.

Наказ видати
після вступу  рішення в  законну силу.

По  позовним
вимогам  на суму 3455,21 грн.
провадження у справі припинити по п. 4 ст.80 ГПК України.

Рішення підписано
12  вересня 2008 року.

Суддя