ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2008 р.

№ 6/200

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

В. Овечкін –головуючого,

Є. Чернов

В. Цвігун

розглянув касаційну скаргу

Приватного підприємства "К.І.К.-Л."

на постанову

Львівського апеляційного господарського суду від 21.11.2007

у справі

№ 6/200 господарського суду Львівської області

за позовом

Регіонального відділення Фонду державного майна України по Львівській області

до

Приватного підприємства "К.І.К.-Л."

про

розірвання договору купівлі-продажу, зобов'язання передати об'єкт незавершеного будівництва

В С Т А Н О В И В:

Рішенням господарського суду Львівської області від 26.09.2007 (суддя: В.Мартинюк) позов про розірвання договору незавершеного будівництва задоволено. Розірвано договір купівлі-продажу № 400 від 23.11.2001 об'єкту незавершеного будівництва –трубопровід стиснутого повітря. Зобов'язано ПП "К.І.К.-Л." передати по акту приймання-передачі об'єкт незавершеного будівництва –трубопровід стиснутого повітря регіональному відділенню Фонду державного майна України по Львівській області.

Рішення суду мотивовано тими обставинами, що відповідач за умовами п. 5.4. договору зобов'язався добудувати об'єкт на протязі п'яти років без збереження первісного призначення, тоді як згідно висновку акту перевірки виконання умов договору від 19.12.2006 умови договору відповідачем не виконано, будівництво придбаного об'єкта не завершено. За умовами п. 7.3 договору у разі невиконання покупцем умов договору продавець має право у встановленому порядку на розірвання договору.

Доводи відповідача про не надання йому проектно-кошторисної документації відхилено, оскільки відповідач не вживав заходів для її розроблення, змін умов договору щодо продовження терміну завершення будівництва придбаного об'єкту, договором не передбачено обов'язку продавця щодо передачі відповідної документації.

Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 21.11.2007 (судді: М.Городечна, М.Краєвська, В.Кузь) рішення господарського суду першої інстанції залишено без змін з аналогічних мотивів та підстав.

Відповідач в касаційній скарзі просить апеляційну постанову та рішення господарського суду першої інстанції скасувати з підстав порушення норм матеріального права, в позові відмовити.

В обґрунтування своїх доводів скаржник посилається на те, що господарськими судами не з'ясовано фактичні обставини справи, а саме щодо не вчинення позивачем відповідних дій по наданню проектно-кошторисної документації, що є порушенням ст. 186 ЦК України. Судом не прийняті до уваги ст.ст. 612, 613 ЦК України за приписами яких виконання зобов'язання може бути відстрочено, якщо кредитор (в даному випадку позивач) не вчинив дії, до вчинення яких боржник (відповідач) не міг виконати свій обов'язок.

Сторони, повідомленні належним чином про час та місце розгляду справи, не скористалися наданим процесуальним законом правом на участь свого представника в засіданні суду касаційної інстанції.

Вищий господарський суд України у відкритому судовому засіданні дослідив матеріали справи, доводи касаційної скарги, вважає, що скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Господарськими судами встановлено, що між позивачем та відповідачем 23.11.2001 було укладено договір купівлі-продажу об'єкта незавершеного будівництва –трубопровід стиснутого повітря.

02.04.2002 об'єкт, що є предметом договору, було передано відповідачу за актом приймання-передачі.

За умовами п. 5.4 договору відповідач зобов'язаний добудувати об'єкт на протязі п'яти років без збереження первісного призначення.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Актом поточної перевірки виконання умов договору купівлі-продажу об'єкта незавершеного будівництва –трубопровід стиснутого повітря від 23.11.2001 № 400 від 19.12.2006 встановлено, що умови договору в частині добудови об'єкту на протязі п'яти років без збереження первісного призначення не виконані.

Відповідно до п. 7.3 договору у разі невиконання покупцем (відповідач) умов цього договору продавець (позивач) має право у встановленому порядку на розірвання договору та повернення об'єкту незавершеного будівництва у власність продавця (позивач).

Відповідно до п. 11.3 договору у разі невиконання однією із сторін умов договору він може бути розірваний на вимогу іншої сторони.

Однією з обов'язкових умов приватизації об'єктів незавершеного будівництва, крім продажу під розбирання, є :встановлення строку завершення будівництва об'єкта незавершеного будівництва (абз. 1 ч. 1 ст. 19 Закону України "Про особливості приватизації об'єктів незавершеного будівництва").

Згідно з частиною другою ст. 19 Закону України "Про особливості приватизації об'єктів незавершеного будівництва" у разі невиконання умов, зазначених у цій статті, договір купівлі-продажу підлягає розірванню в установленому законодавством порядку.

Порядок розірвання договору визначений ст.188 Господарського кодексу України.

Сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором.

Сторона договору, яка одержала пропозицію про зміну чи розірвання договору, у двадцятиденний строк після одержання пропозиції повідомляє другу сторону про результати її розгляду.

У разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду.

30.05.2007 позивач звернувся до відповідача з претензією згідно якої запропонував відповідачу розірвати договір у зв'язку з невиконанням останнім його умов.

За таких обставин господарські суди дійшли правильного висновку про правомірність заявлених позивачем вимог та обґрунтовано задовольнили позов.

Доводи касаційної скарги відхиляються, оскільки встановлених обставин не спростовують.

Господарський суд правильно зазначив, що відповідач не довів, що ним вживалися заходи щодо розроблення проектно-кошторисної документації, на відсутність якої він посилається, як і не вживав заходів щодо зміни умов договору в частині терміну виконання свого обов'язку, договором не передбачено обов'язку продавця (позивача) передати певну документацію.

Касаційна інстанція зазначає, що норми Закону України "Про особливості приватизації об'єктів незавершеного будівництва" не визначають серед обов'язків продавця передати проектно-кошторисну документацію, такий обов'язок не визначений серед обов'язкових умов приватизації об'єктів незавершеного будівництва.

За таких обставин, посилання скаржника на неправильне застосування норм ст.ст. 186, 612, 613 ЦК України відхиляється, як таке, що не ґрунтується на правильному розумінні зазначених норм права.

Виходячи з викладеного, керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1118, 1119, 11111 ГПК України, Вищий господарський суд України

П О С Т А Н О В И В:

Постанову Львівського апеляційного господарського суду від 21.11.2007 та рішення господарського суду Львівської області від 26.09.2007 у справі № 6/200 господарського суду Львівської області залишити без зміни, а касаційну скаргу –без задоволення.

Головуючий                                         В. Овечкін

судді                                         Є. Чернов

В. Цвігун