ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
=======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" березня 2008 р. Справа № 8/47/08

м. Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області

у складі судді Гриньової Т.В.,

при секретарі Скрипник О.В.,

за участю представника позивача –Єрмакова А.В., дов. від 12.02.2008р.,

представник відповідача у судове засідання не з’явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю (ТОВ) “Легион-Оил”,

54003, м. Миколаїв, вул. Колодязна, 10, кв. 53,

до відкритого акціонерного товариства (ВАТ) “Автотранспортне підприємство

14827”, 54001, м. Миколаїв, вул. Комінтерна, 34,

про стягнення коштів у сумі 40117 грн. 95 коп., -

ВСТАНОВИВ:

ТОВ “Легион-Оил” (далі - позивач) звернулося до господарського суду з позовною заявою № 103 від 06.02.2008р. про стягнення з ВАТ “Автотранспортне підприємство 14827” (далі - відповідач) коштів у сумі 40117 грн. 95 коп., у тому числі 39172 грн. 44 коп. –основного боргу, 819 грн. 94 коп. пені та 125 грн. 57 коп. –3% річних на підставі договору № 8 від 27.11.2007р., а також про стягнення коштів на погашення судових витрат по справі.

Заявою від 05.03.2008р. за № 544 позивач, користуючись правом наданим йому ст. 22 ГПК України, збільшив розмір позовних вимог і просить суд стягнути з відповідача 39172 грн. 44 коп. –основного боргу, 1592 грн. 66 коп. пені, 241 грн. 47 коп. –3% річних та 1136 грн. збитків від інфляції.

Про час і місце судового засідання з розгляду спору сторони повідомлені у встановленому ГПК України порядку, про що свідчать повідомлення про вручення поштового відправлення №№ 717290, 717295 від 28.02.2008р.

07.03.2008р. на адресу суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній зазначає те, що від виконання зобов’язань за договором поставки № 8 від 27.11.2007р. він не відмовляється, проте через фінансові труднощі, що виникли на підприємстві, розрахуватися за поставлений товар не має можливості. На даний час відповідачем розглядається можливість виділення вільних коштів на погашення заборгованості. Вказаний відзив від імені відповідача підписаний в.о. голови правління Василенко В.В., при цьому будь-яких документів в підтвердження повноважень в.о. Василенко В.В. до відзиву не додано. Поряд з цим доданий до відзиву витяг з Єдиного державного реєстру свідчить про те, що особою, яка має право вчиняти юридичні дії від імені юридичної особи без довіреності є Соколовський О.Г. –керівник. За таких обставин, судом не береться до уваги відзив на позовну заяву, оскільки останній підписаний особою, повноваження якої не підтверджені.

11.03.2008р. на адресу господарського суду від відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, у зв’язку з неможливістю забезпечення присутності представника підприємства у судовому засіданні, через перебування уповноваженої особи на лікарняному. Вислухавши думку представника позивача, суд не вбачає підстав для задоволення клопотання відповідача, оскільки клопотання не підтверджено жодним доказом, як того вимагає ст. 33 ГПК України, також відповідач є юридичною особою, що передбачає можливість представляти інтереси даної юридичної особи не лише одній конкретній особі. Крім цього, відповідач не був позбавлений права надати відзив на позовну заяву, в якому викласти свої заперечення та обґрунтувати їх відповідними документами. Поряд з цим слід зазначити, що суд не зобов’язував представників сторін явкою в судове засідання. З огляду на викладене, клопотання відповідача про відкладення розгляду справи судом відхилено.

Отже, слід вважати, що відповідач відзив на позовну заяву не надав, позов не заперечив і не спростував, правом участі у судовому засіданні не скористався. Неподання відзиву на позовну заяву не перешкоджає розгляду спору по суті, тому, відповідно до ст. 75 ГПК України, справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

У судовому засіданні представник позивача збільшені позовні вимоги підтримав і наполягав на їх задоволенні у повному обсязі.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши подані докази, вислухавши представника позивача, суд визнає збільшені позовні вимоги обґрунтованими, при цьому суд виходить з такого:

27.11.2007р. між сторонами укладено договір поставки № 8 (далі - Договір), за умовами якого постачальник (позивач) зобов’язався поставити покупцю (відповідач) продукцію (паливно-мастильні матеріали), а покупець, в свою чергу, прийняти продукцію та оплатити її вартість, на умовах, визначених Договором.

На виконання умов Договору позивачем поставлено відповідачу продукції на загальну суму 39172 грн. 44 коп., що підтверджується видатковою накладною № 000000684 від 07.12.2007р., податковою накладною № 000668 від 07.12.2007р. та рахунком фактурою № 000000689 від 07.12.2007р.

Факт отримання товару представником відповідача Танасевичем Д.В. підтверджується довіреністю ЯОЛ № 302125 від 07.12.2007р. виписаною на його ім’я.

Відповідно до п. 3.1 Договору, оплата кожної партії продукції здійснюється на протязі 20 календарних днів з дати поставки продукції. При цьому, датою поставки продукції є дата виписки постачальником податкової накладної (п. 2.1 Договору).

Оскільки поставка продукції була здійснена позивачем 07.12.2007р., то відповідно її оплата мала бути здійснена відповідачем на протязі 20 календарних днів - в строк до 28.12.2007р.

Згідно ст. ст. 525, 526 ЦК України зобов’язання мають виконуватись належним чином відповідно до умов договору та актів цивільного законодавства. Одностороння відмова від виконання зобов’язання не допускається.

Однак, відповідачем, в порушення умов договору, оплата за поставлену продукцію на суму 39172 грн. 44 коп. до теперішнього часу не здійснена.

Відповідно до п. 5.2 Договору, у разі порушення покупцем строків оплати поставленої продукції, останній сплачує постачальнику пеню у розмірі 0,3% від простроченої суми за кожний день прострочення.

Оскільки відповідно до ст. 3 Закону України “Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов’язань” розмір стягуваної пені не може перевищувати подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який стягується пеня, то позивач, з урахуванням вказаних вимог закону, просить стягнути з відповідача пеню за період 28.12.2007р. по 11.03.2008р., що становить 1592 грн. 66 коп. (розрахунок наведений позивачем на а. с. 22).

У відповідності до ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Отже відповідно до приписів вказаної статті позивач просить стягнути з відповідача суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції, що складає 1136 грн. та три проценти річних з простроченої суми, що розраховані позивачем за період 28.12.2007р. по 11.03.2008р. і становлять 241 грн. 47 коп. (розрахунок наведений позивачем на а. с. 22).

З огляду на викладене, суд вважає, що вимоги позивача ґрунтуються на Договорі сторін, чинному законодавстві, матеріалами справи підтверджені, відповідачем не заперечені і не спростовані отже, підлягають задоволенню повністю.

Відповідно до вимог ст. 49 ГПК України судові витрати покладаються на відповідача повністю.

На підставі ст. ст. 525, 526, 625 ЦК України, керуючись ст. ст. 44, 49, 75, 82-85 ГПК України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з відкритого акціонерного товариства “Автотранспортне підприємство 14827” (54031, м. Миколаїв, вул. Комінтерна, 34; ідентифікаційний код 03117843) на користь товариства з обмеженою “Легион-Оил” (54003, м. Миколаїв, вул. Колодязна, 10, кв. 53; ідентифікаційний код 32507210) 39172 (тридцять дев’ять тисяч сто сімдесят дві) грн. 44 коп. –основного боргу, 1592 (одна тисяча п’ятсот дев’яносто дві) грн. 66 коп. пені, 241 (двісті сорок одна) грн. 47 коп. – 3% річних та 1136 (одна тисяча сто тридцять шість) грн. збитків від інфляції, 421 (чотириста двадцять одна) грн. 43 коп. держмита; 118 (сто вісімнадцять) грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття.

Суддя Т.В.Гриньова