ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа № 1/222

12.09.08

За позовом Відкрите акціонерне товариство "Запорізька кондитерська фабрика"

до Підприємство "Укрпроменерго" Українського Союзу Промисловців Підприємців

про стягнення 8 679 грн. заборгованності та 545,17 грн. річних за використування чужими грошовими коштами Всього 9 224,24 грн

Суддя Мельник В.І.

Представники:

Від позивача: Алипова М.В. –предст. за довір. № 57 від 28.12.2007

Від відповідача: Пилипенко Ю.В. - предст. за довір. № б/н від 08.04.2008;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду міста Києва звернулось з позовом Відкрите акціонерне товариство «Запорізька кондитерська фабрика»(далі - позивач) до Підприємства «Укрпроменерго»УСПП (далі відповідач) про стягнення з останнього 9 224,24 грн. за договором № 04/04/ГС від 23.12.2003 року, а також покладення на відповідача судових витрат ( 111,93 грн. –державного мита; та 118,00 грн. –витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу).

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач порушив взяті на себе зобов’язання щодо виконання свого зобов’язання за договором поставки природного газу та не повернення останнім грошових коштів перерахованих позивачем на рахунок відповідача за поставку природного газу (далі –газ), внаслідок чого основний борг становить 9 224,24 грн.

Ухвалою суду від 07.08.2008 р. справу прийнято до свого провадежння суддею Мельник В.І. та призначено розгляд на 12.09.2008.

Представник позивача в судовому засіданні надав документи на вимогу ухвали суду про порушення провадження у справі.

Представником відповідача надано відзив на позовну заяву, яким відповідач визнає повністю суму боргу, але просить його розстрочити.

В судовому засіданні представниками позивача та відповідача надані пояснення по суті спору, також представниками позивача та відповідача надано клопотання про прийняття рішення з розстрочкою виконання згідно графіку, затвердженого сторнами.

Розглянувши подані документи та матеріали, заслухавши пояснення позивача та відповідача, всебічно і повно з’ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об’єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

На підставі укладеного між сторонами Договору № 04/04/ГС від 23.12.2003р. (далі-договір, копія якого наявна в матеріалах справи) п.1.1 відповідач зобов’язується постачати позивачу з січня 2004 року природний газ, в обсягах згідно з додатковими угодами, що є невід’ємною частиною договору, а позивач зобов’язується прийняти та оплатити його на умовах договору.

п.4.1.2. договору передбачено, що порядок на умови проведення розрахунків встановлюється додатковими угодами до договору.

Згідно п.4 додаткової угоди № 19 від 30.01.2007 (копія в матеріалах справи) позивач проводить оплату наступним чином: 50% - за 5 днів до початку місяця споживання; - 50% до 13 числа місяця споживання.

На виконання умов договору за постачання газу в червні 2007 року, позивачем було перераховано платіжними дорученнями: № 4750 від 22.05.2007р. –25 000,00 грн.; №4773 від 23.05.2007 –15 000,00 грн. Позитивне сальдо на 01.06.2007р. складало 22 679,07 грн.

З червня 2007 року природний газ не постачався.

Грошові кошти за не поставлений газ відповідачем повернуті частково, а саме платіжними дорученнями : №366 від 13.06.2007 –20 000,00 грн.; № 392 від 17.07.2007 –12 000, 00 грн.; № 421 від 13.08.2007 –10 000,00 грн.; № 450 від 20.09.2007 –5 000,00 грн. Всього на загальну суму 47 000,00 грн.

Станом на 01.10.2007 року відповідачем не повернуто 15 679,07 грн., що підтверджується актом звірки взаєморозрахунків.

21.11.2007 відповідачеві направлена претензія № 01/09-2149, яка залишена без відповіді , але було перераховано 5 000,00 грн. платіжним дорученням № 516 від 21.11.2007р., та 2 000,00 грн. платіжним дорученням № 693 від 20.06.2008.

Сума загального боргу відповідача перед позивачем складає 8 679,07 грн., також позивач просить стягнути з відповідача 545,17 грн. річних відсотків за користування чужими грошовими коштами.

Позивач в судовому засіданні 12.09.2008 року надав пояснення по суті спору та підтримав свої позовні вимоги в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні надав відзив на позовну заяву, в якому повністю визнав суму заборгованості, надав пояснення чому саме виникла вищенаведена заборгованість та просив укласти мирову угоду та розстрочити стягнення суми боргу.

Позивач наголосив на винесенні судового рішення, тому позивач та відповідач надали клопотання про прийняття рішення з розстрочкою виконання рішення згідно такого графіку: 20.10.2008 року відповідач сплачує на рахунок позивача платіж у розмірі 50 % від суми основного боргу, а саме 4 612,00 грн, 20.11.2008 року відповідач сплачує 4 612,00 грн.

Згідно з вимогами ст.ст. 525, 526, 530, 629, 712 ЦК України зобов’язання повинні виконуватись належним чином відповідно до договору; продавець зобов’язуєтья у встановлений строк передати товар у власність покупця; одностороння відмова від виконання зобов’язання не допускається.

Позивач обгрунтовує свої вимоги тим, що станом на день подання позову відповідач не виконав, взятих на себе договором зобов’язань, заборгованість в сумі 8 679,07грн. не повернув.

Укладений між сторонами договір за своєю юридичною природою є договором поставки.

Відповідно до ст.712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов’язується передати у встановлений строк товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов’язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов’язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов’язковим для виконання.

Відповідно до ч. 2 ст.193 ГК України, кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов’язань, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ст. 173 ГК України, один суб’єкт господарського зобов’язання повинен вчинити певну дію на користь іншого суб’єкта, а інший суб’єкт має право вимагати від зобов’язаної сторони виконання її обов’язку.

В позовній заяві позивач просив стягнути з відповідача 9 224,24 грн. –боргу, а саме 8 679, 07 грн. –основного боргу, та 545,17 грн. –відсотків за користування чужими грошовими коштами.

Позивач також просить стягнути з відповідача сплачені державне мито в сумі 111,93 грн. та судово-інформаційні послуги у сумі 118, 00 грн.

Згідно ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини справи, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Вина відповідача в порушенні зобов’язань за договором надання послуг доведена матеріалами справи.

На підставі викладеного, враховуючи, що наявні у справі матеріали свідчать про обгрунтованість вимог позивача, позовні вимоги підлягають повному задоволенню .

Відповідно до ст. 49 ГПК України суми, які підлягають сплаті за витрати, пов’язані з розглядом справи, при задоволенні позову покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 173, 193 ГК України, ст.ст. 525, 526, 530, 625, 629, 712 ЦК України, ст.ст. 22, 33, 49, 81-1, 82-85 ГПК України, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Підприємства «Укрпроменерго»УСПП (01002, м.Київ, вул.Прорізна, 2, р/р 5101 в КФС «Експобанк»м.Київ, МФО 322294, , або з будь-якого іншого рахунку виявленого державним виконавцем під час виконання судового рішення) на користь Відкритого акціонерного товариства «Запорізька кондитерська фабрика» (69063, м.Запоріжжя, вул.Артема, 7, р/р 5101 в КФС «Експобанк»м.Київ, МФО 322294, ) 8 679 (вісім тисяч шістсот сімдесят дев’ять)грн., 07 коп. - боргу; 545 (п’ятсот сорок п’ять)грн., 17 коп. –відсотків за користування грошовими коштами; держмито в розмірі 111 (сто одинадцять)грн. 93 коп., витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в розмірі 118,00 грн. Видати наказ.

Рішення набирає законної сили після закінчення 10-денного строку з дня його підписання.

Суддя В.І.Мельник