ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

Суддя Бурда
Н.М., розглянувши позовну
заяву № б/н від б/д Суб'єкта підприємницької діяльності -фізичної особи ОСОБА_1
АДРЕСА_1до відповідача -Приватного підприємства “ТОП”, вул. С. Крушельницької,
18/214, м. Тернопіль про стягнення 4557грн.16коп. заборгованості та розірвання
договору суборенди нежилого приміщення, вважає матеріали недостатніми для
порушення провадження з огляду на те, що:

- документи,
додані до позовної заяви не можуть бути належними доказами, оскільки подані
всупереч ч. 2 ст. 36 ГПК України в неналежним чином засвідчених копіях (у
відповідності до вимог п.4.10.1 ПРИМІРНОЇ ІНСТРУКЦІЇ з діловодства у
міністерствах, інших центральних органах виконавчої влади, Раді міністрів
Автономної Республіки Крим, місцевих органах виконавчої влади, затвердженої
постановою Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 1997р. №1153, яка
відповідно до п.2 постанови обов'язкова для здійснення діловодства на
підприємствах, в установах та організаціях -копія документа виготовляється
рукописним, машинописним способами, текст документа відтворюється повністю,
включаючи елементи бланка, і засвідчується підписом посадової особи, яка
підтверджує відповідність копії оригіналу. Відмітка „копія” зазначається у
верхній правій частині лицьового боку першого аркуша документа. Напис про
засвідчення документа складається із слова „Згідно”, найменування посади,
особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати
засвідчення копії і проставляється нижче реквізиту „Підпис”);

- до матеріалів
позовної заяви не додано доказів сплати державного мита у встановленому
розмірі, оскільки, згідно ст. 3 Декрету Кабінету Міністрів “Про державне мито”
від 21 січня 1993 року (з наступними змінами та доповненнями) із позовних заяв
майнового характеру сплачується державне мито в сумі 1% ціни позову, але не
менше 6 неоподаткованих мінімумів доходів громадян (102 грн.00 коп.) і не
більше 1500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян. Пунктом 2 ст. 3
Декрету  Кабінету Міністрів України “Про
державне мито” передбачено, що державне мито із позовних заяв немайнового
характеру оплачується за ставками у розмірі 5 неоподаткованих мінімумів доходів
громадян (85 грн.). Крім того, якщо в одній позовній заяві об'єднані вимоги
майнового та немайнового характеру, то у відповідності з п. 36 Інструкції ГДПІ
України від 22.04.1993р. „Про порядок обчислення та справляння державного
мита”, затвердженої наказом ГДПІ України від 22.04.1993 року №15, державне мито
підлягає оплаті як за ставками, встановленими для позовів майнового, так і
немайнового характеру, відповідно 102грн. 00коп. та 85 грн. 00 коп. (всього
187грн. 00коп.). Однак позивачем згідно платіжного доручення №16 від 22.09.2008р.
сплачено лише  102грн. 00коп. державного
мита, тобто у меншому, ніж встановлено нормою Декрету Кабінету Міністрів
розмірі.

За таких
обставин позовна заява та додані до неї документи підлягають поверненню без
розгляду на підставі п. п. 3, 4 ст. 63 ГПК України.

На підставі
наведеного, керуючись ст. ст. 43, п. п. 3, 4 ст. 63, 86 ГПК України, суддя
господарського суду

УХВАЛИВ:

1. Позовну
заяву № б/н від б/д Суб'єкта підприємницької діяльності -фізичної особи ОСОБА_1
АДРЕСА_1та додані до неї документи повернути без розгляду.

2. Повернути
Суб'єкту підприємницької діяльності -фізичній особі ОСОБА_1АДРЕСА_1, ідент. код
НОМЕР_1 з Державного бюджету державне мито в сумі 102 (сто дві) грн. 00коп.,
сплачене згідно платіжного доручення №16 від 22.09.2008р.

Повернення
позовної заяви без розгляду не перешкоджає повторному зверненню з позовом до
Господарського суду в загальному порядку після усунення допущених порушень.

Суддя
Н.М. Бурда