ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД Луганської
м.Луганськ пл.Героїв ВВВ 3а тел.55-17-32
ХОЗЯЙСТВЕННЫЙ СУД Луганской
г.Луганск пл.Героев ВОВ 3а тел.55-17-32
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

24.01.08
Справа № 3/594.

Суддя
Доманська М.Л., розглянувши матеріали справи за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю "Основа Папір",
м. Київ

до Суб'єкта підприємницької діяльності-фізичної особи
ОСОБА_1,                с. Родакове
Луганської області

про
стягнення 25 468 грн. 81 коп.

за
участю представників сторін:

від
позивача - Замотаєв В.С.,

від
відповідача -Кулєшов В.Є.,

в с т а н о в и в:

Суть спору: заявлено вимогу про стягнення з відповідача
на користь позивача               15 168
грн. 81 коп., з них: 10 330 грн. 28 коп. -основний борг, 2 273 грн. 64 коп.
-пеня, 2 145 грн. 74 коп. -інфляційні нарахування та 419 грн. 15 коп. -3 %
річних (з урахуванням заяви про зменшеня розміру позовних вимог від 16.01.08 №
03/14).

Відповідно до ст. 77 ГПК України у судовому засіданні
оголошувалась перерва з 18.01.08 по 24.01.08.

Заявою про зменшення позовних вимог від 16.01.08 № 03/14, позивач
у справі зменшив розмір позовних вимог на суму 10 300 грн. 00 коп. та просить
стягнути з відповідача 15 168 грн. 81 коп., з них: 10 330 грн. 28 коп.
-основний борг, 2 273 грн. 64 коп. - пеня, 2 145 грн. 74 коп. -інфляційні
нарахування та 419 грн. 15 коп. -3 % річних, у зв'язку з частковою сплатою
заявленої до стягнення заборгованості.

Відзивом на позовну заяву, зданим до суду 12.12.07, відповідач у
справі позовні вимоги визнав у повному обсязі.

Дослідивши
обставини справи, додатково надані
матеріали, вислухавши представників сторін, суд прийшов до наступного.

Вищевказаною заявою від 16.01.08 № 03/14 позивач в порядку ст.22
ГПК України зменшив розмір позовних вимог на суму 10 300 грн. 00 коп.  Вказана заява прийнята судом. Позовними
вимогами слід вважати вимогу про стягнення з відповідача 15 168 грн. 81 коп., з
них: 10 330 грн. 28 коп. -основний борг, 2 273 грн. 64 коп. -пеня, 2 145 грн.
74 коп. -інфляційні нарахування та 419 грн. 15 коп. -3 % річних.

Між сторонами у справі укладено договір  поставки від 03.10.06 № 154 (а.с.12-14)
(далі-Договір), за умовами  якого
“Продавець” (позивач у справі) прийняв на себе зобов'язання передати у
власність “Покупця” (відповідача у справі) товар на умовах даного договору, а
“Покупець” (відповідач у справі) -прийняти та оплатити товар на умовах цього
договору.

Відповідно до умов договору оплата товару здійснюється
"Покупцем" (відповідачем у справі) за кожну поставлену партію
протягом двадцяти банківських днів після дати передачі (поставки)
"Продавцем" (позивачем у справі) такої партії товару
"Покупцю", на підставі виставленого "Продавцем" рахунку
шляхом перерахування коштів на поточний рахунок "Продавця" (п. 3.1
Договору).

Як вбачається з матеріалів справи, позивач виконав свої
зобов'язання за вказаним договором та поставив відповідачеві відповідний товар
за видатковою накладною від 24.01.07 № 00131, за який відповідач у справі
розрахувався лише частково, у зв"язку з чим за ним утворилась
заборгованість перед позивачем на суму 10 330 грн. 28 коп., яку позивач просить
стягнути з відповідача на свою користь.

Крім того, відповідно до вимог чинного законодавства та умов
договору позивач нарахував та заявив до стягнення з відповідача за даним
позовом 2 273 грн. 64 коп. -пені,
2 145 грн. 74 коп. -інфляційних нарахувань та 419 грн. 15 коп. -3 %
річних за період прострочення грошового зобов'язання .

Відповідач визнав позов у повному обсязі.

Згідно ч.5 ст.78 ГПК України у разі визнання відповідачем позову
господарський суд приймає рішення про задоволення позову за умови, що дії
відповідача не суперечать законодавству або не порушують прав і охоронюваних
законом інтересів інших осіб.

Судом встановлено, що дії відповідача не суперечать законодавству
та не порушують прав і охоронюваних законом інтересів інших осіб.

Оцінивши доводи сторін та обставини справи, суд вважає позовні
вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення частково у сумі
основного боргу -10 330 грн. 28 коп., пені -2 264 грн. 60 коп., інфляційних
нарахувань - 2 145 грн. 74 коп. та                3 % річних -417 грн. 46 коп. з
огляду на наступне.

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Керуючись ст. 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин в їх сукупності,
керуючись законом.

Стаття 526 Цивільного кодексу
України встановлює, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно
до умов договору.

Зобов'язання сторін ґрунтуються на умовах договору від  03.10.06 № 154.

Несвоєчасно сплачений борг в сумі 10 330 грн. 28 коп.
підтверджений матеріалами справи та визнаний відповідачем, тому позов в частині
стягнення боргу, що виник за договором від 03.10.06 № 154  у сумі 10 330 грн. 28 коп. підлягає до
задоволення.

Відповідно до ст.625 ЦК України позивачем обґрунтовано та
правомірно нараховані та заявлені до стягнення інфляційні нарахування - 2 145
грн. 74 коп., 3 % річних за прострочення оплати суми боргу у сумі 417 грн. 46
коп., та пеня -2 145 грн. 74 коп. Позовні вимоги в цій частині позову
підлягають до задоволення.

Пеня та 3% річних за позовом нараховані за період з 13.04.07 до
13.11.07 із врахуванням періодичних оплат, здійснених відповідачем. При цьому
сума пені за період з 08.10.07 по 13.11.07, нарахована за прострочення оплати
боргу у сумі 20630 грн. 28 коп. за розрахунком позивача складає 343 грн. 65
коп., тоді як вірною є сума пені за цей період (37 днів) - 334 грн. 61 коп. (на
09 грн. 04 коп. менше). Сума 3% річних за цей же період за розрахунком позивача
складає 64 грн. 43 коп., тоді як вірно (за прострочення оплати боргу у сумі
20630 грн. 28 коп. на 37 днів) - 62 грн. 74 коп. (на 01 грн. 69 коп. менше).
Тому у задоволенні решти позову  в
частині стягнення пені у сумі 09 грн. 04 коп. та 3 % річних  - 01 грн. 69 коп. слід відмовити за
необґрунтованістю.

Клопотанням від 17.01.08, зданим у засіданні суду 18.01.08,
відповідач у справі звернувся до суду з проханням зменшити розмір нарахованої
пені відповідно до п. 3 ст. 83 ГПК України, посилаючись на тривале лікування.
Виходячи з обставин справи, вказаної норми закону, суд дійшов висновку, що у
задоволенні цього клопотання слід відмовити за необгрунтованістю.

Згідно з ч. 3 п.38 Інструкції про порядок обчислення та справляння
державного мита, затвердженої наказом Головної державної податкової інспекції
України від 22.04.1993 № 15, при зменшенні позовних вимог внесене мито не
повертається.

Відповідно до ст.ст.44,49 ГПК України судові витрати покладаються
на відповідача пропорційно розміру задоволених вимог: витрати по сплаті
державного мита -151 грн. 58 коп. та 70 грн. 23 коп. - витрати на
інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

На підставі
викладеного,   керуючись ст.ст.44, 49,
ч.5 ст.78, ст.ст. 82, 84, 85 ГПК України,
суд

в и р і ш и в :

1.Позов задовольнити частково.

2.Стягнути з
Суб'єкта підприємницької діяльності-фізичної особи ОСОБА_1, АДРЕСА_1,                 ід. номер НОМЕР_1, на користь
Товариства з обмеженою відповідальністю "Основа Папір",                   м. Київ, вул.
Предславинська, 39, код 33939476,

витрати по державному миту -151 грн. 59 коп. та 70 грн. 23 коп. -
витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, видати наказ
позивачу після набрання рішенням законної сили.

3.У
задоволені решти позову відмовити.

Рішення набирає
законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання,
оформленого відповідно до ст. 84 ГПК України.

Дата підписання
рішення -28.01.08.

Суддя
М.Л. Доманська