ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2008 р.

№ 6/1

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Дунаєвської Н.Г. –головуючого,

Воліка І.М.,

Михайлюка М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві касаційну скаргу Відкритого акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Чернівцігаз" на постанову Львівського апеляційного господарського суду від 3 червня 2008 року у справі № 6/1 Господарського суду Чернівецької області за позовом Дочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України", м. Київ, до Відкритого акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Чернівцігаз", м. Чернівці, про стягнення 3 277 315 грн.,

за участю представників сторін:

позивача –не з'явилися;

відповідача –ВАТ по газопостачанню та газифікації "Чернівцігаз" –Мацегорін А.О. (дов. № 107/10 від 15.07.08 р.);

встановив:

У січні 2004 року позивач –Дочірня компанія "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" звернувся до господарського суду з позовом до відповідача –Відкритого акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Чернівцігаз" про стягнення 3 277 315 грн.

Вказував, що на підставі укладеного між ДК "Торговий дім "Газ України" НАК "Нафтогаз України", правонаступником якого є ДК "Газ України" НАК "Нафтогаз України", (постачальником) та ВАТ по газопостачанню та газифікації "Чернівцігаз" (покупцем) договору на постачання природного газу № 10/1-562 від 19 березня 2001 року позивач поставив відповідачу протягом квітня 2001 року природній газ в обсязі 10 436 128 куб.м. на загальну суму 3 381 305,47 грн.

Посилаючись на неналежне виконання відповідачем своїх зобов'язань, в частині оплати за поставлений природній газ, позивач просив стягнути з відповідача 3 272 217,64 грн. заборгованості, 5 098,12 грн. трьох відсотків річних та судові витрати.

Ухвалою Господарського суду Чернівецької області від 17 березня 2004 року (суддя Паскарь А.Д.) провадження по справі припинено на підставі п. 7 ст.80 ГПК України, а саме: сторони уклали мирову угоду від 16 березня 2004 року і вона затверджена судом.

У січні 2008 позивач звернувся до Господарського суду Чернівецької області з заявою про приведення вказаної ухвали у відповідність з вимогами ст. 19 Закону України "Про виконавче провадження".

Заява обґрунтована посиланнями на те, що відповідно до норм чинного законодавства ухвала суду про затвердження мирової угоди є виконавчим документом, зміст якого має відповідати вимогам визначеним ст. 19 Закону України "Про виконавче провадження".

Ухвалою Господарського суду Чернівецької області від 29 січня 2008 року (суддя Паскарь А.Д.) заяву позивача задоволено.

Суд ухвалив викласти пункт 1 ухвали Господарського суду Чернівецької області від 17 березня 2004 року у справі № 6/1, яка набрала законної сили 30 січня 2004 року та підлягала пред'явленню до виконання у строк до 1 березня 2007 року, викласти у наступній редакції : "Затвердити укладену між ДК "Газ України" НАК "Нафтогаз України" та ВАТ по газопостачанню та газифікації "Чернівцігаз" мирову угоду від 16.03.2004 року, згідно якої ВАТ по газопостачанню та газифікації "Чернівцігаз" (74900, м. Чернівці, вул. Винниченка, 9а) зобов'язалось позовні вимоги в сумі 3 277 315,76 грн. погасити з 01.02.2004 року до 01.12.2013 року шляхом перерахування ДК "Газ України" НАК "Нафтогаз України" (03035, м. Київ, вул. Урицького, 45) щомісячно по 27 540,40 грн., а в грудні 2013 року –27 548,86 грн. та протягом 10 днів з дня затвердження мирової угоди відповідач зобов'язався відшкодувати позивачеві судові витрати в сумі 1 818 грн."

12.02.2008 року через місцевий господарський суд відповідач, ВАТ "Чернівцігаз", подав на зазначену ухвалу апеляційну скаргу, яка надійшла до апеляційного господарського суду згідно реєстраційного штампу 19.02.2008 року.

25.02.2008 року через місцевий господарський суд позивач, ДК "Газ України" НАК "Нафтогаз України", подав на зазначену ухвалу касаційну скаргу, яка надійшла до апеляційного господарського суду згідно реєстраційного штампу 03.03.2008 року.

Львівський апеляційний господарський суд ухвалою від 6 березня 2008 року прийняв апеляційну скаргу до свого провадження та зупинив провадження у зв'язку з надходженням на дану ухвалу касаційної скарги позивача.

Ухвалою Вищого господарського суду України від 9 квітня 2008 року касаційну скаргу ДК "Газ України" НАК "Нафтогаз України" прийнято до провадження та призначено розгляд справи на 7 травня 2008 року о 10 год. 30 хв. у приміщені суду за адресою: м. Київ, вул. Копиленка, 6, зал № 211.

Ухвалою Вищого господарського суду України від 7 травня 2008 року припинено касаційне провадження. Справу передано до Львівського апеляційного господарського суду для здійснення апеляційного провадження.

Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 3 червня 2008 року (колегія суддів у складі: Галушко Н.А. –головуючого, Краєвська М.В., Орищин Г.В.) ухвалу Господарського суду Чернівецької області від 29 січня 2008 року скасовано в частині визначення в п. 2, що ухвала суду від 17 березня 2004 року підлягала пред’явленню до виконання у строк, визначений ст. 21 Закону України "Про виконавче провадження".

Постановлено, що ухвала Господарського суду Чернівецької області від 17 березня 2004 року підлягає пред’явленню до виконання у строк, визначений ст. 21 Закону України "Про виконавче провадження". В решті ухвалу суду залишено без змін.

Постанова мотивована посиланнями на ст. 19 Закону України "Про виконавче провадження" та на помилковість висновку суду про те, що ухвала суду від 17 березня 2004 року про затвердження мирової угоди підлягає пред’явленню до виконання до 6 березня 2007 року, оскільки, як випливає із положень мирової угоди від 16 березня 2008 року, останнім терміном здійснення платежу ВАТ "Чернівцігаз" є 2013 рік.

У касаційній скарзі ВАТ по газопостачанню та газифікації "Чернівцігаз", посилаючись на порушення судом першої та апеляційної інстанції норм процесуального права, а саме: ст. 4-2, 4-3, 22 ГПК України, ст. 19 Закону України "Про виконавче провадження", – просить скасувати постанову Львівського апеляційного господарського суду від 3 червня 2008 року та ухвалу Господарського суду Чернівецької області від 29 січня 2008 року та передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Розглянувши матеріали справи і доводи касаційної скарги, перевіривши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права у вирішенні даного спору, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволення з наступних підстав.

Відповідно до роз’яснень Пленуму Верховного Суду України, що викладені в п.1 Постанови від 29.12.1976 року № 11 “Про судове рішення”, рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин.

Обґрунтованим визнається рішення, в якому повністю відображені обставини, що мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими у судовому засіданні.

Постанова апеляційного суду відповідає зазначеним вимогам.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судами попередніх інстанцій, позивач –ДК "Газ України" НАК "Нафтогаз України" звернувся в Господарський суд Чернівецької області із заявою про приведення ухвали Господарського суду Чернівецької області від 17 березня 2004 року про затвердження мирової угоди у відповідність з вимогами ст. 19 Закону України "Про виконавче провадження" в якій просив вказати: текст мирової угоди; місцезнаходження стягувача і боржника; дату набрання чинності рішенням; строк пред'явлення виконавчого документу до виконання, а також скріпити ухвалу гербовою печаткою суду.

Відповідно до частини 1 та 3 ст. 78 ГПК України одним із способів вирішення господарського спору є мирова угода сторін, яка може стосуватися лише прав і обов'язків сторін щодо предмета позову. Умови мирової угоди мають бути викладені чітко й неоднозначно з тим, щоб не виникало неясності і спорів з приводу її змісту під час виконання.

Про затвердження мирової угоди сторін господарський суд виносить ухвалу, якою одночасно припиняє провадження у справі.

Вимоги до виконавчого документа визначені в ст. 19 Закону України "Про виконавче провадження".

Ухвала господарського суду про затвердження мирової угоди, яка відповідає вимогам ст. 19 Закону "Про виконавче провадження", є виконавчим документом у розумінні п. 2 ст. 3 названого закону і підлягає виконанню державною виконавчою службою.

З огляду на викладене вимога ДК "Газ України" НАК "Нафтогаз України" про приведення ухвали Господарського суду Чернівецької області від 17 березня 2004 року про затвердження мирової угоди у відповідність з вимогами ст. 19 Закону України "Про виконавче провадження" обгрунтовано задоволена Господарським судом Чернівецької області.

Проте, як вірно встановлено судом апеляційної інстанції, ухвала господарського суду першої інстанції від 29 січня 2008 року підлягає скасуванню в частині визначення в п. 2, що ухвала суду від 17 березня 2004 року про затвердження мирової угоди підлягає пред’явленню до виконання до 6 березня 2007 року, оскільки, як випливає із положень мирової угоди від 16 березня 2008 року останнім терміном здійснення платежу ВАТ "Чернівцігаз" є 2013 рік.

Відповідно до ст. 21 Закону України "Про виконавче провадження" рішення і вироки суддів у частині майнових стягнень можуть бути пред’явлені до виконання з наступного дня після набрання рішенням законної сили чи закінчення строку, встановленого у разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а у випадках, коли рішення підлягає негайному виконанню, - з наступного дня після його постановлення; виконавчі листи та інші судові документи –протягом трьох років.

З висновками апеляційного суду про те, що ухвала Господарського суду Чернівецької області від 17 березня 2004 року про затвердження мирової угоди підлягає пред’явленню до виконання у строк визначений статтею 21 Закону України "Про виконавче провадження", повністю погоджується судова колегія Вищого господарського суду України, оскільки вони відповідають матеріалам справи, встановленим судом обставинам та вимогам закону.

З огляду на викладене, колегія суддів Вищого господарського суду України не вбачає підстав для скасування постанови Львівського апеляційного господарського суду від 3 червня 2008 року.

Твердження касаційної скарги про те, що постанова апеляційного господарського суду прийнята внаслідок порушення норм матеріального права та неправильного застосування норм процесуального права не заслуговують на увагу та спростовуються вищевикладеним.

Посилання скаржника в касаційній скарзі на те, що справа розглянута в суді апеляційної інстанції за відсутності представника відповідача, якого не було неналежним чином повідомлено про час і місце слухання, не заслуговують на увагу та спростовується наявною в матеріалах справи ухвалою апеляційного суду від 2 червня 2008 року про поновлення провадження у справі та призначення розгляду справи на 17 червня 2008 року, з якої випливає, що сторонам було відомо про час і місце судового засідання, однак відповідачем не забезпечено явку свого представника у судове засідання та не надано доказів неможливості представництва його інтересів у суді іншими особами.

Враховуючи те, що у касаційній інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи у суді першої інстанції за винятком процесуальних дій, пов'язаних із встановленням обставин справи та їх доказуванням, прийнята постанова відповідає нормам чинного законодавства та підстав для її скасування не вбачається.

Керуючись статтями 1115, 1117, 1119, 11111 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Відкритого акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Чернівцігаз" залишити без задоволення.

Постанову Львівського апеляційного господарського суду від 3 червня 2008 року у справі № 6/1 залишити без змін.

Головуючий:

Н. Дунаєвська

Судді:

І. Волік

М. Михайлюк