СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Постанова

Іменем України

11 лютого 2008 року

Справа № 2-2/11565.1-2007А

Севастопольський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді                                                  Фенько Т.П.,

суддів                                                                      Горошко Н.П.,

Дугаренко О.В.,

секретар судового засідання                                        Запорожець Т.О.

за участю представників сторін:

позивача: не з'явились

відповідача: не з'явились

розглянувши апеляційну скаргу Кримського республіканського відділення Фонду соціального захисту інвалідів на постанову господарського суду Автономної Республіки Крим (суддя Толпиго В.І.) від 08.11.2007 у справі №2-2/11565.1-2007А

за позовом           Кримського республіканського відділення Фонду соціального захисту інвалідів (пр. Кірова, 51-52/10-а, місто Сімферополь,95017)

до           Орендного підприємства "Кримтеплокомуненерго" (вул. Гайдара, 3-а, місто Сімферополь,95000)

про стягнення 43632,00 грн.

ВСТАНОВИВ:

Кримське республіканське відділення Фонду соціального захисту інвалідів звернувся до Господарського суду Автономної Республіки Крим з позовними вимогами до відповідача - Орендного підприємства «Кримтеплокомунєнерго»про стягнення 43632,00 грн.

Рішенням Господарського суду Автономної Республіки Крим від 01-08.11.2005 позивачу відмовлено у задоволенні позовної заяви.

Постановою Севастопольського апеляційного господарського суду від 21.12.2005 рішення Господарського суду Автономної Республіки Крим від 01-08.11.2005 залишено без змін, апеляційна скарга Кримського республіканського відділення Фонду соціального захисту інвалідів без задоволення.

Постановою Вищого господарського суду України від 07.08.2007 № 2-9/13855-2005, касаційна скарга Кримського республіканського відділення Фонду соціального захисту інвалідів на постанову Севастопольського апеляційного господарського суду від 21.12.2005 задоволена частково, рішення господарського суду АР Крим від 01-08.11.2005 та постанова Севастопольського апеляційного господарського суду від 21.12.2005 скасовані, справа передана до Господарського суду АР Крим для розгляду за правилами адміністративного судочинства.

Постановою господарського суду Автономної Республіки Крим від 08.11.2007 (суддя Толпиго В.І.) у справі № 2-2/11565.1-2007А у задоволенні позову Кримського республіканського відділення Фонду соціального захисту інвалідів до Орендного підприємства "Кримтеплокомуненерго" про стягнення 43632,00 грн відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду, позивач звернувся до Севастопольського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить постанову суду скасувати, прийняти нову, якою позов задовольнити.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовані тим, що суд прийшов до неправильного висновку про приналежність відповідача до суб’єкта електроенергетики і розповсюдження на нього дії Закону України „Про електроенергетику”.

Заперечень на апеляційну скаргу до суду не надходило.

Ухвалою від 21.01.2008 справа була відкладена на 11.02.2008.

Розпорядженням Севастопольського апеляційного господарського суду від 11.02.2008 склад судової колегії змінено, суддю Заплава Л.М. замінено на суддю Горошко Н.П.

В судове засідання представники сторін не з'явились, про місце та час судового засідання були повідомлені належним чином. Позивач надав в суд клопотання про розгляд справи в відсутність свого представника. Судова колегія вважає можливим розглянути спір за відсутністю представників сторін, оскільки матеріалів справи достатньо для розгляду спору по суті, а згідно частини 4 статті 196 Кодексу адміністративного судочинства України, неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Переглянувши постанову суду відповідно до вимог статті 195 Кодексу адміністративного судочинства України, судова колегія не погоджується з висновками суду апеляційної інстанції з наступних підстав.

Кримське Республіканське відділення Фонду соціального захисту інвалідів будучи уповноваженим органом зі здійснення контролю за створенням підприємствами робочих місць, призначених для працевлаштування інвалідів та виконанням ними нормативу робочих місць для працевлаштування інвалідів, встановив, що відповідно до середньооблікової чисельності штатних працівників (1 383 особи) відповідач мав створити 55 робочих місця для працевлаштування інваліда. Фактично в 2004 році на підприємстві працювало 49 інвалідів.

З урахуванням середньорічної заробітної плати на підприємстві в 2004 році ( 7 272,00 грн ) розмір штрафних санкцій за нестворення робочих місць для інвалідів становить 43 632, 00 грн. Відповідачем сплачено 0 грн.

Спір виник у зв’язку з тим, що позивач вважає, що відповідачем порушені соціальні інтереси держави внаслідок невиконання ним вимог діючого законодавства в сфері соціального захисту інвалідів, а саме: Закону України „Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні” в частині дотримання нормативу працевлаштування інвалідів.

Але відповідач з цим не погодився, оскільки переконаний, що на нього розповсюджується дія Закону України „Про електроенергетику”, і тому він керувався статтею 21 даного Закону, згідно якої створення робочих місць для працевлаштування інвалідів проводиться підприємствами електроенергетики у розмірі 4 % від чисельності працівників, зайнятих в непромисловому виробництві.

Кількість робочих місць, віднесених до непромислового виробництва на орендному підприємстві "Кримтеплокомуненерго" складає два робочі місця. Відповідач стверджує, що оскільки 4 % від 2 робочих місць, віднесених до непромислового виробництва, менше від одиниці, то норматив робочих місць, призначених для забезпечення працевлаштування інвалідів для нього становить 0 осіб.

Однак, судова колегія не погоджується з наведеними висновками відповідача і господарського суду Автономної Республіки Крим і вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до статті 4 Закону України „Про електроенергетику” в редакції Закону № 2921 від 10.01.2002 для об’єктів електроенергетики встановлюється особливий правовий режим і особливі умови в діяльності електроенергетичних об’єктів.

Таким чином, орендне підприємство "Феодосіятеплокомуненерго", що було попередником позивача, безпосередньо повинне управлятися з єдиного диспетчерського центру з’єднаної енергосистеми України.

Подача теплової енергії є похідною від електричної і здійснюється теплоелектроцентралями, тобто електростанціями, які генерують електричну енергію (ТЕЦ). Такі ТЕЦ, разом з іншими об’єктами електроенергетики входять в єдину енергетичну систему України і для здійснення своєї діяльності повинні мати спеціальні дозволи (ліцензії), які видаються Національною комісією по регулюванню електроенергетики в Україні.

Але відповідач на запит суду апеляційної інстанції не надав ні доказів того, що він входить в цю єдину енергосистему України, ні ліцензії, яка підтверджує зайняття таким видом діяльності як виробництво, передача і поставка електроенергії.

Суд першої інстанції прийшов до висновку, що на відповідача поширюється Закон України „Про електроенергетику”, оскільки в матеріалах справи представлена довідка про включення в єдиний Державний реєстр Підприємств і Організацій України вид діяльності (ОКОНОХ) № 90215- теплопостачання, (КВЕД)- 40.30.0 - виробництво і розподіл тепла.

Однак, даний висновок господарського суду Автономної Республіки Крим є необґрунтованим, оскільки у наведеній довідці не вказаний такий вид діяльності, як виробництво, передача і поставка електроенергії.

Судова колегія зазначає, що зі змісту статей 19 та 20 Закону України „Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні” вбачається, що штраф має компенсаційну форму за невиконання нормативу, оскільки згідно з частиною 5 статті 20 зазначеного Закону суми штрафних санкцій використовуються Фондом соціального захисту інвалідів для фінансування соціальних витрат на професійне навчання непрацюючих інвалідів, видачу підприємствам цільових кредитів на створення робочих місць для інвалідів, надання фінансової допомоги на здійснення заходів по соціальній, трудовій, фізкультурно-оздоровчій і професійній реабілітації інвалідів і т.п., і у суб’єкта підприємницької діяльності є альтернативний обов’язок або виконання нормативу шляхом працевлаштування інвалідів або оплата штрафних санкцій.

Крім того, згідно пункту 14 постанови Кабінету Міністрів України від 03.05.1995 № 314 підприємства зобов’язані інформувати державну службу зайнятості й місцеві органи соціального захисту населення про вільні робочі місця і вакантні посади, на яких може бути використана праця інвалідів.

Матеріалами справи не підтверджується, що орендне підприємство "Кримтеплокомуненерго" протягом 2004 року не інформувало про наявність у нього вільних робочих місць для забезпечення працевлаштування інвалідів. Відповідач в порушення норм статті 218 Господарського кодексу України, норм статей 33 та 34 Господарського процесуального кодексу України не надав суду належні докази того, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення.

Отже, відповідач не здійснив основний обов’язок для працевлаштування інвалідів, покладений на нього нормами діючого законодавства.

Таким чином, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що у скоєному правопорушенні є протиправна поведінка відповідача, причинний зв’язок між діями та протиправною поведінкою, а також є вина відповідача.

На підставі вищевикладеного судова колегія дійшла висновку, що суд першої інстанції не виконав всі вимоги процесуального закону і всебічно не перевірив обставини справи, вирішив спір з порушеннями норм матеріального права, у своєму рішенні, неповно відобразив обставини, що мають значення для даної справи, висновки суду не відповідають дійсності і не підтверджуються достовірними доказами, у зв’язку з чим постанова господарського суду Автономної Республіки Крим від 08.11.2007 у справі № 2-2/11565.1-2007А підлягає скасуванню, а апеляційна скарга задоволенню.

Керуючись статтею 195, пунктом 3 частини 1 статті 198, пунктом 4 частини 1 статті 202, частиною 2 статті 205, статтями 207, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційну скаргу Кримського республіканського відділення Фонду соціального захисту інвалідів задовольнити.

2. Постанову господарського суду Автономної Республіки Крим від 08.11.2007 у справі № 2-2/11565.1-2007А скасувати.

3.Прийняти нову постанову.

4.Позов задовольнити.

5.Стягнути з орендного підприємства "Кримтеплокомуненерго"(вул. Гайдара,3-а, місто Сімферополь, 95000, інших реквізитів в справі не має) на користь Кримського республіканського відділення Фонду соціального захисту інвалідів (пр.Кірова,51-52/10-а, місто Сімферополь,95017, інших реквізитів в справі не має) розмір штрафних санкцій за нестворення робочих місць для інвалідів у сумі 43 632, 00 грн.

6.Доручити надати господарському суду Автономної Республіки Крим виконавчий документ.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом одного місяця після набрання нею законної сили.

Головуючий суддя                                                  Т.П. Фенько

Судді                                                                                Н.П. Горошко

О.В. Дугаренко