ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

17.01.08р.

Справа № А36/518-07

За позовом Державного підприємства "Придніпровська залізниця", м.Дніпропетровськ

до Спеціалізованої державної податкової інспекції по роботі з великими платниками податків у м.Дніпропетровську, м.Дніпропетровськ

про визнання недійсними податкових повідомлень-рішень № /2/9444 від 30.03.2007р., № /3/9444 від 12.06.2007р.

Суддя Кожан М.П.

Секретар судового засідання Тесля М.М.

Представники:

від позивача: Романов Д.М., довіреність № 59 від 01.01.08р.

від відповідача: Харитоненко Н.Ю., довіреність № 741/10/08-10/2-08 від 14.01.08р.

від відповідача: Конько О.С., довіреність № 38/10/08-10/2-08 від 08.01.08р.

СУТЬ СПОРУ:

Справа розглядається на підставі ч.6 Розділу VІІ Прикінцевих та перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Позивач звернувся до господарського суду з позовом, в якому просить з врахуванням заяви про уточнення позовних вимог №7170-1/4077 від 30.11.07р. визнати нечинним та скасувати податкові повідомлення-рішення Спеціалізованої державної податкової інспекції по роботі з великими платниками податків у м.Дніпропетровську №/2/9444 від 30.03.2007р., № /3/18037 від 12.06.2007р. в частині нарахування суми основного зобов’язання у розмірі 18070,44грн. та застосованої штрафної санкції у розмірі 65267,61грн.

Позовні вимоги обґрунтовані невідповідністю висновків, викладених в акті перевірки фактичним обставинам та невірним застосування відповідачем податкового законодавства.

Відповідач вважає, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення винесені у відповідності з діючим законодавством та просить в позові відмовити.

06.11.2007р., 15.11.07р., 04.12.07р., 20.12.07р., 15.01.08р. розгляд справи було зупинено.

Згідно ст.160 Кодексу адміністративного судачинства України в судовому засіданні було оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представників сторін, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідачем була проведена планова документальна перевірка позивача з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.04.2005р. по 30.09.2006р., за результатами якої був складений акт № 904/230-20240048 від 29.12.2006р.

На підставі вказаного акту перевірки з врахуванням адміністративного оскарження у порядку ст. 5 Закону України „Про порядок погашення зобов’язань платниками податків перед бюджетами і державними цільовими фондами” №2181-III від 21.12.2000р. із змінами та доповненнями (в подальшому „Закон №2181”) відповідачем винесені податкові повідомлення-рішення №/2/9444 від 30.03.2007р., №/3/18037 від 12.06.2007р., яким визначено позивачу податкове зобов’язання з земельного податку на загальну суму 137908грн.19коп., в тому числі за основним платежем 72300грн.58коп., штрафні (фінансові) санкції 65607грн.61коп.

При складанні акту перевірки № 904/230-20240048 від 29.12.2006 р. та прийнятті спірних податкових повідомлень-рішень були використані відомості викладені в аткі перевірки №360-08-03/1-33325071/ДСК від 02.10.06 Про результати виїзної планової перевірки Відокремленого структурного підрозділу «Будівельно-монтажне експлуатаційне управління Нижньодніпровськ-Вузол»ДП «Придніпровська залізниця»з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.07.2003р. по 30.06.2006р.

Визначення спірної суми податкового зобов’язання відповідно до акту перевірки пов’язується з наступним: перевіркою встановлено, що на порушення ст. 14 Закону України «Про плату за землю»підприємством не сплачувався земельний податок за користування земельними ділянками по вул. Привокзальна, 9 (площею 0,0919 га), вул.Д.Кедрина,55 (площею 0,2708 га). Згідно ст. 2 Закону № 2535 використання землі в Україні є платним.

Згідно інвентарних карток основних засобів котельня по вул. Д.Кедрина, 55 та методичний кабінет по вул. Привокзальна , 9-6 знаходяться на обліку в БМЕУ-5 на протязі перевіряє мого періоду.

Земельні ділянки не включені до даних державного земельного кадастру за 2004-2005рр. З метою контролю за своєчасністю та повнотою сплати земельного податку по необлікованим земельним ділянкам направлено запит до Управління земельних ресурсів м.Дніпропетровська від 21.08.06 № 19990/10/08-03/1 -09.

Згідно листа Дніпропетровського міського управління Дніпропетровської регіональної філії центру державного земельного кадастру (далі Центр ДЗК) від 29.09.06 № 10800-11 та листа далі Центру ДЗК від 08.09.06 № 10082-7 наданого на запит БМЕУ-5 від 17.08.06 № 1927 орієнтовна грошова оцінка 1 кв.м земельних ділянок, які розташовані за адресами :

1.вул. Привокзальна, 9- 6 на 2005 рік складає 591,83 грн, на 2006 рік складає 612,54 грн;

2.вул.Д.Кедрина, 55 на 2005 рік складає 238,89 грн, на 2006 рік складає 247,25 грн.

На підставі вказаних відомостей відповідачем було визначено заниження земельного податку у сумі 18070,44 грн, за період 2005 рік –1 півріччя 2006 року.

Суд не погоджується із вказаними висновками відповідача та вважає, що спірні податкові повідомлення-рішення підлягають частковому скасуванню з наступних підстав.

Відповідно до статті 2 Закону України "Про плату за землю" використання землі в Україні є платним. Плата за землю справляється у вигляді земельного податку або орендної плати, що визначається залежно від грошової оцінки земель. Розміри податку за земельні ділянки, грошову оцінку яких не встановлено, визначаються до її встановлення в порядку, визначеному цим Законом.

Відповідно до ст.13 Закону України "Про плату за землю" підставою для нарахування земельного податку є дані державного земельного кадастру.

Згідно зі статтею 5 Закону України "Про плату за землю" об'єктом плати за землю є земельна ділянка, а також земельна частка (пай), яка перебуває у власності або користуванні, у тому числі на умовах оренди.

Відповідно до листа Дніпропетровського міського управління Дніпропетровської регіональної філії центру державного земельного кадастру (далі Центр ДЗК) від 21.08.06 № 19990/10/08-03/1-09, що був наданий відповідачу та є підставою для визначення спірної суми податкових зобов’язань, визначено орієнтировну грошову оцінку 1м2 земельних ділянок на 2006 рік, які розташовані за адресами: вул. Привокзальна, 9-А та вул.. Дмитра Кедріна, 55. Проте, у цьому листі зазначено, що надати безпомилково розрахунок грошової оцінки за періоди 2003-2005 роки не вбачається можливим оскільки ДП «Придніпровська залізниця»не отримувало у вастановленому порядку відповідні «Дані ДЗК…».

Проте, суд не приймає вказаний документ у якості належного документу, що може бути підставою для нарахування земельного податку.

Відповідно до ч.4 ст. 70 КАС України обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Згідно зі статтею 5 Закону України "Про плату за землю" суб'єктом плати за землю (платником) є власник земельної ділянки, земельної частки (паю) і землекористувач, у тому числі орендар.

Позивач заперечує проти того, що у нього у власності чи користуванні у спірний період знаходились саме ті земельні ділянки, на які здійснено нарахування спірного податку.

Відповідно до п.1.2 Положення про земельно-кадастрову інвентаризацію земель населених пунктів, затверджено наказом Державного комітету України по земельних ресурсах від 26 серпня 1997 р. N 85, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 31 жовтня 1997 р. за N 522/2326 дане Положення є нормативно-правовим документом, яким встановлюються основні вимоги до виконання робіт по земельно-кадастровій інвентаризації земель населених пунктів (міст, селищ, сіл), як невід'ємної частини вхідної інформації для ведення державного земельного кадастру.

Метою проведення інвентаризації земель населених пунктів є створення інформаційної бази для ведення державного земельного кадастру, регулювання земельних відносин, раціонального використання і охорони земельних ресурсів, оподаткування.

Відповідно до преамбули Тимчасових методичних вказівок щодо присвоєння кадастрових номерів земельним ділянкам для ведення державного земельного кадастру, Додаток до вказівки Держкомзему України 16.02.1998 N 9, схвалено Протокол науково-технічної ради Держкомзему України 26.01.1998 N 1 кадастровий номер - унікальний (не повторюється на всій території України) номер, який присвоюється при формуванні земельної ділянки і зберігається за нею на весь час її існування.

Згідно п. 2.3 Вказівок система кадастрової нумерації земельних ділянок є єдиною як для сільської місцевості, так і для населених пунктів і діє на всій території України. Кадастрові номери присвоюються всім земельним ділянкам, які знаходяться у власності або користуванні юридичних та фізичних осіб.

Формування земельної ділянки об'єкта земельної власності - встановлення технічних і економічних характеристик, правового статусу, опис та індивідуалізація об'єкта земельної власності, внаслідок чого вона отримує характеристики, які дають змогу виділити її серед інших земельних ділянок, формування земельної ділянки як об'єкта земельної власності завершується присвоєнням їм кадастрового номера.

Надані листи і довідки не містять кадастрового номеру чи номерів, земельних ділянок, що є невідємною частиною вхідної інформації для ведення державного земельного кадастру.

Отже, вказаний лист Дніпропетровського міського управління Дніпропетровської регіональної філії центру державного земельного кадастру не є належними данними державного земельного кадастру, що є підставою для нарахування земельного податку оскільки не містить кадастрових номерів спірних земельних ділянок та їх площу, що унеможливлює розрахунок земельного податку.

За викладених обставин суд прийшов до висновку про безпідставність визначення відповідачем спірного податкового зобов’язання.

Щодо визначення суми застосованої штрафної санкції у розмірі 65267,61грн. слід зазначити наступне.

Відповідно до розрахунку фінансових санкцій по земельному податку, наданому відповідачем, у зв'язку із заниженням земельного податку у сумі 18070,44 грн по вищевказаним земельним ділянкам, на підставі пп.17.1.3 Закону України „Про порядок погашення зобов’язань платниками податків перед бюджетами і державними цільовими фондами” до позивача було застосовано фінансові санкції у сумі 16317грн.00коп.

Оскільки судом встановлено безпідставність визначення основної сум податкового зобов’язання у сумі 18070,44 грн. немає підстав щодо застосування вказаної штрафної санкції у сумі 16317грн.00коп.

Керуючись ст.ст. 94, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, п.6 Розділу УІІ Прикінцевих та перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, суд –

ПОСТАНОВИВ :

Задовольнити адміністративний позов частково.

Скасувати податкові повідомлення-рішення Спеціалізованої державної податкової інспекції по роботі з великими платниками податків у м.Дніпропетровську №/2/9444 від 30.06.2007 та №/3/18307 від 12.06.2007 в частині нарахування суми основного зобов'язання у розмірі 18070грн.44коп. та застосованної штрафної санкції у розмірі 16317грн.00коп.

В решті позову відмовити.

Присудити судові витрати у сумі 1грн.70коп. з Державного бюджету України на користь Державного підприємства "Придніпровська залізниця".

Відповідно до ч. 3 ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу - з дня складення в повному обсязі.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя М.П.Кожан

Дата складення постанови у повному обсязі 21.04.2008р.