СУД
РІШЕННЯ

10.01.08р.

Справа № К25/274-07

За позовом  ОСОБА_1, м. Дніпропетровськ

до  Товариства з обмеженою відповідальністю
"Дніпропетровський вуглекислотний завод", м. Дніпропетровськ

про
стягнення 286 406,89 грн.

Суддя  Чередко А.Є.

Представники:

Від позивача: ОСОБА_1 - паспорт НОМЕР_1від 09.02.98р.                    ОСОБА_2 дов. № 1273 від
23.02.07р.

Від відповідача: Сірооченко А.В.
дов. № 3/11-АП від 11.05.07р.

СУТЬ
СПОРУ:

Позивач звернувся до господарського
суду з позовом до відповідача та просить суд стягнути з останнього частку
вартості майна підприємства, що підлягає виплаті позивачу у зв'язку з його
виходом зі складу учасників підприємства відповідача у розмірі 286 406,89 грн.

Позовні вимоги грунтуються на тому,
що позивача було виключено зі складу учасників ТОВ «Дніпропетровський
вуглекислотний завод», наслідком чого згідно з п. 6.13 статуту товариства та
ст. 148 ЦК України є виплата позивачу частки вартості майна підприємства, яку
відповідач здійснив лише частково у розмірі 314988,86грн.

Відповідач проти позову заперечує з
тих підстав, що спір не підвідомчій господарському суду, а ТОВ
«Дніпропетровський вуглекислотний завод»не приймалося рішення про виключення позивача
зі складу учасників товариства та виплату відповідної частки, тому згідно з
ст.ст. 16, 52, 54, 59 Закону України «Про господарські товариства», ст.ст. 144,
148 ЦК України у позивача відсутні правові підстави для стягнення з відповідача
частки у майні товариства, що свідчить про відсутність спору між
сторонами.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників сторін, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1є засновником Товариства з
обмеженою відповідальністю «Дніпропетровський вуглекислотний завод» з часткою у
розмірі 12,33% статутного фонду, що підтверджується статутом останнього зі
змінами зареєстрованими 31.12.2003р. та додатком до нього щодо часток
засновників.

Як зазначає позивач 31.03.2006р.
він звернувся до відповідача з заявою про вихід зі складу товариства та на
загальних зборах товариства, які відбулися 19.05.2006р. його було виключено зі
складу учасників товариства. Внаслідок виключення позивача зі складу учасників
Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпропетровський вуглекислотний
завод»останнім йому було виплачено вартість у майні товариства у сумі
314988,86грн., замість 601395,75грн., що становить 12,33% у майні товариства
згідно з стр. 380 пасиву балансу товариства за 2005р. Отже заборгованість
відповідача по виплаті частки у майні товариства становить 286406,89грн.

Між тим, позивачем не надано
доказів звернення до відповідача 31.03.2006р. з заявою про виключення зі складу
товариства, а відповідач зазначені обставини заперечує. На підтвердження
звернення до відповідача з зазначеною заявою позивачем надана довідка
приватного нотаріуса ОСОБА_2. від 28.11.2007р. щодо того, що нотаріусом
03.02.2006р. нотаріально посвідчувався підпис позивача на заяві про вихід зі
складу засновників ТОВ
«Дніпропетровський вуглекислотний завод». Однак зазначена довідка не
підтверджує факту звернення позивача з нотаріально посвідченою заявою до
відповідача, тому не може бути належним доказом такого звернення.

Також, не надано позивачем і
належних доказів виключення його зі складу учасників ТОВ  «Дніпропетровський вуглекислотний завод»,
якими є протокол відповідних загальних зборів, зміни до статуту товариства та
внесення відповідних змін до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців.

Згідно зі ст. 33 ГПК України, кожна
сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Обставини справи, які  відповідно
до  законодавства  повинні бути
підтверджені  певними  засобами
доказування,   не    можуть підтверджуватись іншими засобами
доказування (ч. 2 ст. 34 ГПК України).

З огляду на недоведеність належними
доказами виключення позивача зі складу учасників ТОВ  «Дніпропетровський вуглекислотний завод», суд
вважає безпідставними посилання позивача на виплату йому відповідачем грошових
коштів у сумі 314988,86грн., довідку надану гол. бухгалтером відповідача від
28.03.2007р. про нарахування позивачу частки у статутному фонді у сумі 307179,90грн.
та повідомлення про призначення загальних зборів акціонерів ТОВ  «Дніпропетровський вуглекислотний завод»на
19.05.2006р.

Окрім того, суд враховує, що у
наданих позивачем платіжних дорученнях на підтвердження перерахування позивачу
коштів у сумі 314988,86грн. відсутнє посилання на призначення платежу як
виплату вартості частки у майні товариства у зв'язку із виключенням позивача зі
складу учасників товариства, а з довідки від 28.03.2007р. не вбачається на якій
підставі було здійснено нарахування та  з
якою метою, а також фактична виплата зазначеної суми позивачу, тобто довідка не
підтверджує факту виплати позивачу вартості частки у майні товариства внаслідок
його виключення зі складу учасників. Навпаки з довідки вбачається, що позивачу
нараховані дивіденди за весь 2006р., що свідчить про наявність у позивача
статусу учасника товариства станом на 31.12.2006р.

Відповідач заперечує про виключення
позивача зі складу учасників ТОВ
«Дніпропетровський вуглекислотний завод», на підтвердження чого надав
витяг з  Єдиного державного реєстру
юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців ТОВ
«Дніпропетровський вуглекислотний завод»станом на 09.01.2008р., з якого
вбачається, що позивач є учасником ТОВ
«Дніпропетровський вуглекислотний завод».

Згідно з п. 6.13. статуту ТОВ  «Дніпропетровський вуглекислотний завод», при
виході учасника з товариства йому виплачується вартість  частки у майні товариства пропорційно його
частці у статутному фонді. Виплата здійснюється після затвердження звіту за
квартал, у якому він вийшов з товариства та у строк до 3-х місяців після
закінчення звітного кварталу.

Аналогічна за змістом норма
міститься і у ст. 148 ЦК України.

Відповідно до ст. 54 Закону України
«Про господарські товариства», при виході учасника з товариства з обмеженою відповідальністю
йому виплачується вартість частини
майна  товариства, пропорційна
його   частці   у
статутному   (складеному)   капіталі.
Виплата провадиться  після
затвердження звіту за рік, в якому він вийшов з товариства,  і
в  строк  до
12  місяців  з дня виходу. На вимогу учасника  та
за  згодою  товариства
вклад  може  бути
повернуто повністю або частково в натуральній формі.

Учаснику,  який
вибув, виплачується  належна  йому
частка прибутку, одержаного товариством в даному  році
до  моменту  його виходу.
Майно,  передане   учасником
товариству    тільки    в користування, повертається в натуральній
формі без винагороди.

Згідно з ст.ст. 16, 52 Закону  України «Про господарські товариства», ст.
144 ЦК України, вихід учасника з товариства може мати своїм наслідком зменшення
статутного капіталу товариства, або збільшення часток інших учасників за
рахунок придбання цієї частки, що потребує внесення змін до статуту товариства
та державної реєстрації таких змін  відповідно
до ст.ст. 6, 7 Закону України «Про господарські товариства», ст.ст. 83, 87 ГК
України.

За ст. 59 Закону України «Про
господарські товариства», п. 8.2. статуту ТОВ
«Дніпропетровський вуглекислотний завод», виключення учасника з
товариства, внесення змін до статуту товариства
є виключною компетенцією загальних зборів учасників товариства.

Таким чином, підставою для виплати
учаснику товариства вартості частини майна товариства є вихід учасника
товариства зі складу учасників, який слід вважати здійсненим після прийняття
відповідного рішення загальними зборами учасників товариства та внесенням змін
до статуту товариства, які набувають чинності з моменту внесення цих змін до
державного реєстру.

Враховуючи усе вищевикладене, а
також те, що позивачем не доведено належними доказами факту звернення до
відповідача з заявою про вихід зі складу учасників ТОВ  «Дніпропетровський вуглекислотний завод»та
виходу зі складу учасників цього товариства на час вирішення спору, то у
позивача відсутні правові підстави для стягнення з відповідача вартості частки
позивача у майні відповідача, а у останнього відсутній обов'язок виплати
позивачу вартості такої частки, отже позовні вимоги позивача є
необґрунтованими, що є підставою для відмови у позові, а не для припинення провадження
у справі за відсутністю предмету спору.

Судові витрати за розгляд справи
слід віднести на позивача.

Враховуючи усе вищенаведене та
керуючись ст.ст. 14, 144, 148 ЦК України, Законом  України «Про господарські товариства», ст.ст.
12, 33, 34, 49, 82-85 ГПК України, господарський  суд,
-

ВИРІШИВ:

В позові відмовити.

Суддя

А.Є. Чередко

Рішення підписано