ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"11" листопада 2008 р.

Справа № 30/40-08-592

За позовом: Товариство з обмеженою відповідальністю „Затока”

До відповідача: Дочірнє підприємство „Санаторій „Затока”

Закрите акціонерне товариство лікувально - оздоровчих закладів професійних спілок України „Укрпрофоздоровниця”

Про розірвання договору

Суддя Рога Н.В.

Представники:

Представник позивача: Корой Д.І., довіреність від 12.02.2008 р.

Представник ДП „Санаторій „Затока”: Подолян О.О.- довіреність № 30 від 21.02.2008 р.

Представник ЗАТ ЛОЗПСУ „Укрпрофоздоровниця”: Шейкін О.М. –довіреність № 25/12-6 від 25.12.2007 р.

В судовому засіданні брали участь:

Представник позивача: Корой Д.І., довіреність від 12.02.2008 р.

Представник ДП „Санаторій „Затока”: не з’явився;.

Представник ЗАТ ЛОЗПСУ „Укрпрофоздоровниця”: не з’явився;.

СУТЬ СПОРУ: Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю „Затока” (далі –ТОВ «Затока»), звернувся до господарського суду з позовною заявою до Дочірнього підприємства „Санаторій „Затока” (далі –ДП «Санаторій «Затока») про розірвання договору про спільну діяльність № 5113177/2004-35 від 27.05.2004 р., укладеного між Дочірнім підприємством „Санаторій „Затока” та ТОВ „Затока”.

В ході розгляду справи позивач неодноразово уточнював позовні вимоги. Згідно останніх, які надійшли до господарського суду Одеського області 13 жовтня 2008 р., просить суд розірвати договір про спільну діяльність № 5113177/2004-35, укладений 27.05.2004 р. між ДП „Санаторій „Затока” та ТОВ „Затока”, а також визнати за позивачем право власності на частку у розмірі 52, 78% у спільному нерухомому майні (перерахованому у Додатку № 1 до Договору про спільну діяльність від 27.05.2004 р.), яка складається з наступного нерухомого майна: будиночки відпочинку (літери –О, П, Р, У, Ф, Х, Ц, Ч, Ш, Щ, Ю, Я, 1А, 1Б, 1В, 1Г, 1Д, 1Е, 1Є, 1Ж, 1З, 1И, 1Ї, 1К, 1Л, 1М, 1Н, 1О, 1П, 1Р, 1С, 1Т, 1У, 1Ф, 1Х, 1Ц, 1Ч, 1Ш, 1Щ, 1Ю, 1Я), гуртожитки (літери –І, Ї, К, 7Р, 7С, 7Т), столова (літера - З), вбиральні (літери – 7Ш, 7Щ, 7Х, 6П), що розташоване за адресою: Одеська область, Білгород-Дністровський район, смт. Затока, вул. Приморська та виділити у натурі зазначену частку у розмірі 52, 78% із вищезазначеного спільного нерухомого майна.

Представник позивача позовну заяву підтримує, наполягає на її задоволенні.

Відповідач - ДП „Санаторій „Затока” проти позову заперечує з мотивів, викладених у відзиві на позовну заяву.

З метою повного та всебічного розгляду справи, до участі у справі у якості відповідача судом залучено - Закрите акціонерне товариство лікувально –оздоровчих закладів професійних спілок України „Укрпрофоздоровниця” (далі –ЗАТ ЛОЗПСУ„Укрпрофоздоровниця” ).

Відповідач - ЗАТ ЛОЗПСУ„Укрпрофоздоровниця” проти позову заперечує з мотивів, викладених у відзиві на позовну заяву.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив:

02 листопада 2001 р. Закритим акціонерним товариством Лікувально - оздоровчих закладів професійних спілок України „Укрпрофоздоровниця” було прийнято рішення „Про затвердження Положення про порядок укладання договорів про сумісну діяльність в дочірніх підприємствах ЗАТ „Укрпрофоздоровниця”.

27 травня 2004 року між ДП „Санаторій „Затока” (Підприємство) та ТОВ «Затока»(Інвестор) був укладений договір про спільну діяльність № 5113177/2004-35, згідно якого Підприємство та Інвестор зобовязалися обєднати свої внески для здійснення спільної інвестиційної діяльності на території ДП „Санаторій „Затока” ЗАТ „Укрпрофоздоровниця” та спільно діяти без створення юридичної особи з метою відновлення матеріально –технічної бази санаторію, одержання прибутку шляхом експлуатації відремонтованих та обладнаних обєктів. Даний Договір було затверджено Головою правління ЗАТ ЛОЗПСУ „Укрпрофоздоровниця”.

Умовами п. 2.1.1. Договору передбачено, що внеском Підприємства є об’єкти, розташовані на його території, повний перелік яких наведений у Додатку № 1 до даного Договору. Залишкова вартість основних фондів, які вносяться Підприємством складає 1 107 719 грн. 88 коп. Внеском Інвестора, згідно п.2.2. даного Договору є грошові кошти у розмірі 1 100 000 грн.

Позивач повідомив, що відповідно до відомості руху коштів з розрахункового рахунку за період з 26.03.2004 р. по 01.02.2008 р. , наданої філією «Відділення Промінвестбанку в м. Білгород-Дністровський Одеської області»АКПІБ «Промінвестбанк», ТОВ „Затока” було повністю виконано обов'язок щодо внесення вкладу до спільної діяльності, передбачений п.2.2. Договору, а саме: внесено до спільної діяльності грошових коштів у розмірі 1 485 921.12 грн.

Позивач також зазначає, що відповідач –ДП «Затока», за погодженням ЗАТ «Укрпрофоздоровниця»як власника майна, в свою чергу внесло до спільної діяльності майно, перераховане у Додатку №1 Договору, а саме: будиночки відпочинку (літери за даними БТІ - 29-58, 63-71, 75-93, 95-104, 205-224, 21-23), столова (робоча, літера за БТІ - 13), гуртожиток МОП (літери за БТІ - 15,16,17), будиночки гуртожитку (літери за БТІ -60-62), туалети (літери за БТІ - 12, 19, 72, б/н (2 шт.), навіс пляжний (літери за БТІ - 3, 5, 6), каналізаційні колодязі (40%), електричні мережі (40%), водопровід (40%), каналізація (40%), кінотеатр (літера за БТІ - 1), ділянки з твердим покриттям (40%), доріжки та майданчики з покриттям бетонними плитами (40%), огородження (40%). Актом звірки розрахунків між учасниками за Договором станом на 01.01.2008 р. також підтверджено внесення вкладів у спільну діяльність сторонами за Договором у повному обсязі та визначено розміри внесків у грошовій формі. Так внесок Підприємства у спільну діяльність складає - 1 329 263 грн.70 коп., внесок Інвестора складає - 1 485 921грн.12 коп.

Позивач вважає, що ним було повністю виконано умови щодо внесків у спільну діяльність згідно Договору, але ДП „Санаторій „Затока” систематично не виконувало умови спірного Договору, а саме: в порушення вимог п.п. 3.5., 3.11. Договору, Підприємство не узгоджувало спільні дії учасників, не здійснювало інформування Інвестора про хід спільних дій, не узгоджувало письмово кошториси по будівництву, реконструкції та оснащенню кожного об'єкту, не нараховувало та не розподіляло прибуток, отриманий учасниками під час спільної діяльності, що передбачено п.п. 5.1. та 5.2. Договору. Крім того, позивач зазначає, що Підприємство не узгоджувало укладення договорів з підрядними організаціями, письмово не інформувало про укладення таких договорів та завчасно не сповіщало про здачу-прийняття робіт по ремонту, чим порушило положення п.п.4.1 .б. та 4.1.12. Договору.

На підставі викладеного позивач просить суд розірвати спірний договір, адже в результаті вказаних порушень ТОВ „Затока” було завдано шкоди, яка виразилися у фактичному позбавлені можливостей та прав , на які позивач розраховував при укладенні Договору, а саме - можливості приймати активну та безпосередню участь у спільній діяльності, її здійсненні, контролі за нею та відповідними ремонтними та будівельними роботами, права отримувати прибуток від спільної експлуатації майна.

В обґрунтування позову позивач посилається на ст. 526 Цивільного кодексу України, згідно якої передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог —відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Крім того, ТОВ „Затока” зазначає, що відповідно до положень ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим для виконання сторонами та вважає, що ч. 2 ст. 651 Цивільного кодексу України вказує, що договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Позивач вважає, що відповідно до ст. 1134 Цивільного кодексу України та п. 2.3. Договору, внесене учасниками майно, яким вони володіли на праві власності, а також вироблена у результаті спільної діяльності продукція та одержані від такої діяльності плоди і доходи є спільною частковою власністю учасників, якщо інше не встановлено договором простого товариства або законом.

Крім того, позивач посилається на ст.364 Цивільного кодексу України в якій зазначено, що співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим, співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки.

На підставі викладеного позивач вважає, що грошові кошти у розмірі 1 485 921грн. 12 коп., внесені на рахунок спільної діяльності, становлять 52,78% від всього внесеного до спільної діяльності майна, тому частка Підприємства складає - 47,22%, у зв’язку з чим вимагає виділити у натурі частки майна, що знаходиться у спільній частковій власності сторін за спірним Договором , а також визнати за ТОВ „Затока” право власності на частку у розмірі 52, 78% у спільному нерухомому майні (перерахованому у Додатку № 1 до Договору про спільну діяльність від 27.05.2004 р.), яка складається з наступного нерухомого майна: будиночки відпочинку (літери –О, П, Р, У, Ф, Х, Ц, Ч, Ш, Щ, Ю, Я, 1А, 1Б, 1В, 1Г, 1Д, 1Е, 1Є, 1Ж, 1З, 1И, 1Ї, 1К, 1Л, 1М, 1Н, 1О, 1П, 1Р, 1С, 1Т, 1У, 1Ф, 1Х, 1Ц, 1Ч, 1Ш, 1Щ, 1Ю, 1Я), гуртожитки (літери –І, Ї, К, 7Р, 7С, 7Т), столова (літера - З), вбиральні (літери – 7Ш, 7Щ, 7Х, 6П), що розташоване за адресою: Одеська область, Білгород-Дністровський район, смт. Затока, вул. Приморська.

Відповідач - ЗАТ ЛОЗПСУ „Укрпрофоздоровниця” проти позову заперечує, посилаючись на те, що відповідно до п.5 Договору після виконання умов, вказаних в п.1.1. Договору (зобовязання обєднати свої внески для здійснення спільної інвестиційної діяльності на території ДП „Санаторій „Затока” ЗАТ „Укрпрофоздоровниця” та спільно діяти без створення юридичної особи з метою відновлення матеріально –технічної бази санаторію, одержання прибутку шляхом експлуатації відремонтованих та обладнаних обєктів) розподіл отриманого від спільної діяльності прибутку здійснюється відповідно внесеним грошовим коштам та майну в спільну діяльність, у звязку з чим, розподіл прибутку між учасниками спільної діяльності можливо здійснювати тільки після настання певної обставини, а саме після виконання умов вказаних у п.1.1. Договору.

Згідно до п. 1.1 .Договору, учасники спільно діють на умовах договору з метою відновлення матеріально-технічної базі санаторію, отримання прибутку шляхом експлуатації відремонтованих об'єктів, а відповідно до п.п.1.2 Договору спільна діяльність учасників здійснюється в 5 етапів: 1-й етап - будівництво очисних споруд в санаторії «Затока»; 2 -й етап - ремонт будівель, споруд та інженерних систем, обладнання будівель та споруд, що передані в спільну діяльність, 3-й етап - будівництво банно-прачечного комплексу, реконструкція їдальні, 4-й етап - будівництво спального корпусу на 150 місць, 5-й етап - спільна експлуатація спального корпусу та об'єктів інженерного

забезпечення, що введені до експлуатації в період спільної діяльності.

Відповідач зазначив, позивач не надав суду доказів того, що об'єкти санаторію введені в експлуатацію після реконструкції та будівництва, адже отримання і розподіл прибутку між учасниками спільної діяльності можливе тільки після виконання 4 етапів - ремонту, реконструкції та будівництва об'єктів. Також не надано доказів того, що настав 5-й етап спільної діяльності - відремонтовані об'єкти спільно експлуатувались сторонами договору і отримувався прибуток.

Відповідач вважає, що не було істотного порушення з боку відповідача умов Договору, оскільки відповідно до умов Договору, позивач розраховував при його укладенні на отримання прибутку від спільної діяльності. При цьому, таке право позивача на момент його звернення до суду з даним позовом не було порушено, адже не настав момент отримання прибутку, а саме - 5-й етап спільної діяльності, у зв'язку з незавершенням будівництва та реконструкції об'єктів, що передбачено 4-м етапом.

Крім того, відповідач вважає, що майно не було і не могло бути власністю ДП «Санаторій «Затока»ЗАТ «Укрпрофоздоровниця», з підстав того, що майно передане останньому лише у повне господарське відання, у звязку з чим майно не могло бути загальною частковою власністю сторін за Договором про спільну діяльність, укладеним між сторонами по справі , оскільки таке право часткової власності могло виникнути лише у законного власника майна, яким є ЗАТ ЛОЗПУ «Укрпрофоздоровниця».

Відповідач –ДП „Санаторій „Затока” проти позову заперечує, вважає його необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню. Крім того, представник відповідача повністю підтримує заперечення на позов, викладені ЗАТ ЛОЗПУ «Укрпрофоздоровниця”.

Розглянув матеріали справи, суд доходить до такого висновку:

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Статтею 32 Господарського процесуального кодексу України визначено, що доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об’єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили. Визнання однією стороною фактичних даних і обставин, якими інша сторона обґрунтовує свої вимоги або заперечення, для господарського суду не є обов’язковим.

Як вбачається з матеріалів справи, 27 травня 2004 року між ДП „Санаторій „Затока” (Підприємство) та ТОВ «Затока»(Інвестор) був укладений договір про спільну діяльність № 5113177/2004-35, згідно якого Підприємство та Інвестор зобов’язалися об’єднати свої внески для здійснення спільної інвестиційної діяльності на території ДП „Санаторій „Затока” ЗАТ „Укрпрофоздоровниця” та спільно діяти без створення юридичної особи з метою відновлення матеріально –технічної бази санаторію, одержання прибутку шляхом експлуатації відремонтованих та обладнаних об’єктів. Даний Договір було затверджено Головою правління ЗАТ ЛОЗПСУ „Укрпрофоздоровниця”.

Чинне законодавство України визначає порядок розірвання договорів у Господарському кодексі України. Згідно ст.188 зазначеного Кодексу сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором. Сторона договору, яка одержала пропозицію про зміну або розірвання договору, у двадцятиденний строк після одержання пропозицій повідомляє другу сторону про результати її розгляду. У разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду.

Із матеріалів справи не вбачається, що ТОВ „Затока” зверталося до ДП „Санаторій „Затока” з пропозицією щодо розірвання Договору № 5113177/2004-35 від 27.05.2004р., отже, не дотримано порядок розірвання договорів, що є підставою для відмови у задоволенні вимоги позивача щодо розірвання Договору № 5113177/2004-35 від 27.05.2004р.

Що стосується вимоги позивача про виділ у натурі частки майна, що знаходиться у спільній частковій власності сторін за спірним Договором, а також визнання за ТОВ „Затока” права власності на частку у розмірі 52, 78% у спільному нерухомому майні (перерахованому у Додатку № 1 до Договору про спільну діяльність від 27.05.2004 р.), яка складається з наступного нерухомого майна: будиночки відпочинку (літери –О, П, Р, У, Ф, Х, Ц, Ч, Ш, Щ, Ю, Я, 1А, 1Б, 1В, 1Г, 1Д, 1Е, 1Є, 1Ж, 1З, 1И, 1Ї, 1К, 1Л, 1М, 1Н, 1О, 1П, 1Р, 1С, 1Т, 1У, 1Ф, 1Х, 1Ц, 1Ч, 1Ш, 1Щ, 1Ю, 1Я), гуртожитки (літери –І, Ї, К, 7Р, 7С, 7Т), столова (літера - З), вбиральні (літери – 7Ш, 7Щ, 7Х, 6П), що розташоване за адресою: Одеська область, Білгород-Дністровський район, смт. Затока, вул. Приморська, то ця вимога не підлягає задоволенню виходячи з наступного: відповідно до ст.328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Як вбачається з тексту позовної заяви підставою виникнення права власності позивач вважає Договір про спільну діяльність від 27.05.2004р. №51131772004-35, укладений між ДП „Санаторій „Затока” ЗАТ „Укрпрофоздоровниця” та ТОВ „Затока” . Але, як вбачається з матеріалів справи, ДП не є власником об’єктів нерухомості, що були внесені до спільної діяльності.

Крім того, відповідно до ч.2 ст.1141 Цивільного кодексу України у разі припинення договору простого товариства речі, передані у спільне володіння та (*або) користування учасників, повертаються учасникам, які їх надали, без винагороди, якщо інше не передбачено домовленістю сторін.

Поділ майна, що є у спільній власності учасників, і спільних прав вимоги, які виникли у них, здійснюються в порядку, встановленому цим Кодексом.

Учасник, який вніс у спільну діяльність річ, визначену індивідуальними ознаками, має право у разі припинення договору простого товариства вимагати в судовому порядку повернення йому цієї речі за умови додержання інтересів інших учасників і кредиторів.

Тобто, наведена вище норма закону чітко визначає, що майно, яке є спільною власністю сторін договору про просте товариство у випадку його припинення (розірвання) за загальним правилом має бути поділено між учасниками договору в порядку, передбаченому ст.367 Цивільного кодексу України . При цьому, право вимагати повернення із спільної власності речі, визначеної індивідуальними ознаками, має право виключно особа, яка внесла цю річ у спільну власність за договором простого товариства. Обов’язковою умовою такого повернення має бути додержання інтересів інших учасників спільної діяльності і кредиторів, що відноситься до компетенції судів.

Отже, у позивача по справі відсутнє право вимагати виділ у натурі частки майна, що знаходиться у спільній частковій власності сторін за спірним Договором , а також визнання за ТОВ „Затока” права власності на частку у розмірі 52, 78% у спільному нерухомому майні (перерахованому у Додатку № 1 до Договору про спільну діяльність від 27.05.2004 р.), яка складається з наступного нерухомого майна: будиночки відпочинку (літери –О, П, Р, У, Ф, Х, Ц, Ч, Ш, Щ, Ю, Я, 1А, 1Б, 1В, 1Г, 1Д, 1Е, 1Є, 1Ж, 1З, 1И, 1Ї, 1К, 1Л, 1М, 1Н, 1О, 1П, 1Р, 1С, 1Т, 1У, 1Ф, 1Х, 1Ц, 1Ч, 1Ш, 1Щ, 1Ю, 1Я), гуртожитки (літери –І, Ї, К, 7Р, 7С, 7Т), столова (літера - З), вбиральні (літери – 7Ш, 7Щ, 7Х, 6П), що розташоване за адресою: Одеська область, Білгород-Дністровський район, смт. Затока, вул. Приморська.

Приймаючи до уваги усе вищенаведене та оцінюючи надані докази в сукупності, господарський суд Одеської області вважає позовні Товариства з обмеженою відповідальністю „Затока” необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 82-85 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1.          У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю „Затока” - відмовити.

Рішення набирає законної сили протягом 10-денного строку з дня його підписання.

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення підписане 12 листопада 2008 р.

Суддя Рога Н. В.