РІШЕННЯ

"30" січня 2008 р.

Справа № 14/228-5152

Господарський суд Тернопільської області

у складі судді Руденка О.В.

Розглянув справу

за позовом Товариство з обмеженою відповідальністю "Хоростківський цукровий завод" вул. Заводська, 1, м. Хоростків, Гусятинський район, Тернопільська область

до відповідача 1 Закритого акціонерного товариства Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк вул. Шевченка, 12, м. Київ 1

до відповідача 2 Відкритого акціонерного товариства "Цукровий завод "Хоростків", вул. Заводська, 1, м. Хоростків, Гусятинський район, Тернопільська область

до відповідача 3 Гусятинської державної нотаріальної контори, Гусятинського РУЮ Тернопільської області пр-т Незалежності, 21, смт. Гусятин, Тернопільська область

про визнання договору застави від 01.08.1997р. за р/н 1781, укладений міжЗАТ Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк та ВАТ "Цукровий завод "Хоростків" недійсним та зобов'язання Гусятинської державної нотаріальної контори Гусятинського РУЮ в Тернопільській області зняти заборону на відчуження нерухомого майна та виключити з реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна слідуюче майно: цех механізації, розташований в Тернопільській області, Гусятинський район, м. Хоростків, вул. Незалежності, склад цукру, розташований в Тернопільській області, Гусятинський район, м.Хоростків, вул.Заводська, буд.1, контора бурякопункту, розташована в Тернопільській області, Гусятиський район, м.Хоростків, вул.Незалежності, Головна контора, розташована в Тернопільській області, Гусятинський район, м.Хоростків, вул.Заводська,1.

За участю представників сторін:

позивача: Босак Р.І., довіреність № 589 від 16.12.07 р.;

відповідача-1: Чернов Д.Є., довіреність № 09/1-32/19 від 12.01.06 р.;

відповідача-2: Нитка Р.О., довіреність № 596-К від 23.01.08 р.;

відповідача-3: Мазур О.І., наказ № 589 від 16.08.07 р.

Суть справи:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Хоростківський цукровий завод", м.Хоростків, Гусятинський район, Тернопільська область звернулося в господарський суд Тернопільської області з позовом до відповідача 1 Закритого акціонерного товариства Акціонерного комерційного промислово-інвестиційного банку м. Київ, відповідача 2 Відкритого акціонерного товариства "Цукровий завод "Хоростків" м. Хоростків, Гусятинський район, Тернопільська область, відповідача 3 Гусятинської державної нотаріальної контори, Гусятинського РУЮ Тернопільської області смт.Гусятин, Тернопільська область про визнання договору застави від 01.08.1997р. за р/н 1781, укладеного між ЗАТ Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк та ВАТ "Цукровий завод "Хоростків" недійсним та зобов'язання Гусятинської державної нотаріальної контори Гусятинського РУЮ в Тернопільській області зняти заборону на відчуження нерухомого майна та виключити з реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна слідуюче майно: цех механізації, розташований в Тернопільській області, Гусятинський район, м. Хоростків, вул. Незалежності, склад цукру, розташований в Тернопільській області, Гусятинський район, м.Хоростків, вул.Заводська, буд.1, контора бурякопункту, розташована в Тернопільській області, Гусятиський район, м.Хоростків, вул.Незалежності, Головна контора, розташована в Тернопільській області, Гусятинський район, м.Хоростків, вул.Заводська,1.

За наслідками розгляду справи у засіданні, судом за правилами передбаченими ст.ст. 24,27 ГПК України до участі у справі відповідачем-3 залучено Гусятинську державну нотаріальна контору Гусятинського РУЮ Тернопільської області.

В обґрунтування заявлених вимог, повноважний представник позивача посилається на те, що спірний правочин не відповідає вимогам чинного законодавства, а за таких обставин підлягає визнанню недійсним в судовому порядку. Також, просить зобов'язати Гусятинську державну нотаріальну контору Гусятинського РУЮ в Тернопільській області зняти заборону на відчуження нерухомого майна та виключити з реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна.

Відповідач 1 у своєму відзиві на позовну заяву позовні вимоги заперечує з підстав, що спірний правочин не порушує права та охоронювані законом інтереси ТОВ "Хоростківський цукровий завод", оскільки на момент укладення спірного договору позивач як юридична особа не існував.

Відповідач 2 у своєму відзиві на позовну заяву позовні вимоги заперечує з підстав, що спірний правочин не порушує права та охоронювані законом інтереси ТОВ "Хоростківський цукровий завод", оскільки на момент укладення спірного договору позивач як юридична особа не існував.

Гусятинська державна нотаріальна контора у своєму відзиву на позовну заяву проти позову заперечує, при цьому посилається на те, що спірний договір застави укладений і посвідчений нотаріусом у відповідності до діючого на той час законодавства.

Представникам сторін роз'яснено належні їм права і обов'язки, передбачені ст.ст. 20, 22, 81-1 ГПК України.

За відсутності відповідного клопотання технічна фіксація судового процесу не здійснюється.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення та доводи позивачів, заперечення відповідачів, оцінивши представлені докази в їх сукупності господарський суд встановив.

01 серпня 1997 року між ЗАТ Акціонерний комерційний промислово -

інвестиційний банк та ВАТ "Цукровий завод "Хоростків" укладено договір застави, який посвідчений державним нотаріусом Гусятинської державної нотаріальної контори та зареєстрований в реєстрі за № 1781.

Пунктом 1.1 наведеного правочину його контрагенти обумовили, що Заставодавець (відповідач –2 у справі) передає майно, що зазначене в додатку 1 до даного договору і знаходиться в його власності під заставу Заставодержателю (відповідачу –1) як забезпечення повернення позики та відсотків за її користування, що отримана в Хоростківському відділенні Промінвестбанку за кредитними договорами № 102 від 13 червня 1997 року, № 104 від 24 червня 1997 року та № 105 від 27 червня 1997 року на суму 942 000 грн.

В свою чергу, довідка від 01.08.1997 року №13юр/167 містить опис наступного заставного майна:

- головна контора з готелем, яка розташована в м. Хоростків, вул. Заводська, 1, оціночною вартістю - 120 000 грн.;

- адміністративний корпус, який розташований в м. Хоростків, вул. Заводська, 1, оціночною вартістю - 235 000 грн.;

- контора бурякопункту, яка розташована в м. Хоростків, вул. Незалежності оціночною вартістю - 97 000 грн.;

- склад цукру, який розташовано в м. Хоростків, вул. Заводська,1, оціночною вартістю - 280 000 грн.;

- цех механізації, який розташовано в м. Хоростків, вул. Незалежності, оціночною вартістю - 210 000 грн.

Приймаючи до уваги зазначені вище договір та довідку-опис від 01.08.1997 року, Гусятинською державною нотаріальною конторою накладено заборону на відчуження перелічених об'єктів нерухомого майна, що засвідчується витягом №14110933 з Єдиного державного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна станом на 28.08.2007 року та не заперечується учасниками спору.

Оцінивши зібрані у справі докази, заслухавши пояснення представників сторін у засіданні, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до статті 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Статтею 15 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Право кожної особи на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу закріплено статтею 16 цього Кодексу.

Згідно із положеннями ст. ст. 1,2 ГПК України, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів.

З приводу спірних правовідносин Вищий арбітражний суд України у пункті 3.4 роз'яснення від 24.12.99 р. № 02-5/602 "Про деякі питання практики вирішення спорів, пов'язаних із застосуванням Закону України "Про заставу"" (із послідуючими змінами та доповненнями внесеними рекомендаціями Президії ВГСУ) вказав, що договір застави може бути визнаний недійсним за позовом третьої особи, яка вважає, що предмет застави належить їй на праві власності чи повного господарського відання і довела цю обставину. Якщо предмет застави являє собою індивідуально визначене майно, відповідна вимога може бути поєднана з вимогою про повернення цього майна з чужого незаконного володіння (заставодавця чи заставодержателя) на підставі статті 50 Закону України "Про власність".

В свою чергу у засіданні, судом, на підставі поданих позивачем письмових доказів, встановлено, що за даними витягу з Реєстру прав власності на нерухоме майно Гусятинського районного комунального бюро технічної інвентаризації станом на 19.10.2007 року, об'єкти нерухомого майна, які перелічені у довідці-опису заставного майна, перебувають у приватній власності Товариства з обмеженою відповідальністю "Хоростківський цукровий завод" (позивача по справі) на підставі свідоцтва про право власності серії САВ № 013088 - САВ № 013089 від 19.10.2007 року (копія свідоцтва, що наведену обставину засвідчує в матеріалах справи).

А зважаючи на положення, які містяться у Цивільному кодексі України, в тому числі про те, що ніхто не може бути протиправно обмежений у здійсненні права власності (ст.321 ЦК України); право власника на звернення до суду з вимогою до іншої особи про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню (ст.386 ЦК України) як і його права вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном (ст.391 ЦК України) та положення ст.ст. 316 -317, 319, 325 наведеного нормативно-правового акту і п.6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.01.1992 р. №2, суд критично оцінює доводи відповідачів щодо відсутності у товариства з обмеженою відповідальністю повноважень на звернення до суду із позовними вимогами з приводу спірних правовідносин.

Щодо відповідності заявленої позовної вимоги про визнання недійсним договору застави законодавчим нормам, які діяли на момент виникнення і регламентували спірні правовідносини, суд зазначає наступне.

Згідно ст. 4 ЦК УРСР, цивільні права і обов'язки виникають з підстав, передбачених законодавством, а також з дій громадян і організацій, які хоч і не передбачені законом, але в силу загальних начал і змісту цивільного законодавства породжують цивільні права і обов'язки. Відповідно до цього цивільні права і обов'язки виникають, зокрема, з угод, передбачених законом, а також з угод, хоч і не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Відповідно до ст. 151 ЦК УРСР, договір (багатостороння угода) є однією з підстав виникнення зобов'язань.

В силу ст. 153 ЦК УРСР, договір вважається укладеним, коли між сторонами в потрібній у належних випадках формі досягнуто згоди по всіх істотних умовах. При цьому істотними є ті умови договору, які визнані такими за законом або необхідні для договорів даного виду, а також всі ті умови, щодо яких за заявою однієї з сторін повинно бути досягнуто згоди.

При цьому суд враховує, що оспорюваний правочин вже являвся предметом дослідження судом у справі № 6/213-1962-(7/313-3468-12/29-332).

Так, переглядаючи наведену вище справу в апеляційному порядку, Львівський апеляційний господарський суд у мотивувальній частині постанови від 09.12.2003 року (п.2 ч.1 ст.84 ГПК України), яка у встановленому порядку набрала законної сили, встановив наступне:

- між АБ "Промінвестбанк" та ВАТ "Цукровий завод "Хоростків" було укладено кредитні договори №102 від 13.06.1997р., №104 від 24.06.1997р. та №105 від 27.06.1997р. про надання Відповідачу кредиту в загальному розмірі 630 000,00 грн.

В забезпечення зобов’язань щодо погашення кредиту між АБ "Промінвестбанк" та ВАТ "Цукровий завод "Хоростків" 01.08.1997р. було підписано договір застави, який посвідчено державним нотаріусом Гусятинської державної нотаріальної контори.

Згідно з п. 1.1 договору застави, Позивач передав майно, що зазначене в Додатку №1 до даного Договору, що знаходиться в його власності, під заставу Промінвестбанку, м. Київ, як забезпечення повернення позики та відсотків за її користування, що отримана в Хоростківському відділенні Промінвестбанку за кредитними договорами № 102 від 13 червня 1997 року, № 104 від 24 червня 1997 року та № 105 від 27 червня 1997 року на суму 942 000 гривень.

Проте, замість додатку № 1 до договору підшито довідку-опис заставного майна. Довідка підписана лише ВАТ "Цукровий завод "Хоростків" за вих. № 13 юр/167 від 1 серпня 1997 року, в якій зазначено назву майна, а саме: головна контора з готелем, адміністративний корпус, контора бурякопункту, склад цукру та цех механізації, а також вартість та місцезнаходження такого майна.

Згідно з ст. 153 ЦК України договір вважається укладеним, коли між сторонами в потрібній у належних випадках формі досягнуто згоди по всіх істотних умовах.

Істотними є ті умови договору, які визнані такими за законом або необхідні для договорів даного виду, а також всі ті умови, щодо яких за заявою однієї з сторін повинно бути досягнуто згоди.

Стаття 12 Закону України "Про заставу", в редакції, що діяла станом на 1 серпня 1997 року, визначає такі істотні умови договору застави: найменування (прізвище, ім’я, по батькові), місцезнаходження (місце проживання) сторін, суть забезпеченої заставою вимоги, її розмір і строк виконання зобов’язання, опис, оцінка і місцезнаходження майна, а також будь-які інші умови, відносно яких за заявою однієї з сторін повинна бути досягнута угода.

Разом з тим, у договорі застави від 01.08.1997р., на який посилається Позивач в обґрунтування своїх вимог, відсутні місцезнаходження Промінвестбанку, строк виконання зобов’язань забезпечених заставою, а саме за кредитними договорами № 102 від 13 червня 1997 року, № 104 від 24 червня 1997 року та № 105 від 27 червня 1997 року, а також опис та місцезнаходження майна.

Вказана довідка-опис № 13 юр/167 від 1 серпня 1997 року не може вважатися належно укладеним додатком до договору застави, оскільки не містить посилання на вищезгаданий договір, а також має односторонній характер: оформлена безпосередньо відповідачем на його бланку з присвоєнням вихідного номеру, підписана лише головою правління та головним бухгалтером ВАТ "Цукровий завод "Хоростків" і посвідчена лише його печаткою.

З огляду на зазначене, в силу вимог ст.153 ЦК і ст.12 Закону України "Про заставу", вищевказаний договір застави від 01.08.1997 року є не укладений, а тому не може породжувати будь-яких прав та обов'язків для його сторін.

Приймаючи до уваги встановлені судом апеляційної інстанції обставини та факти, суд враховує і п. 5 Роз'яснення від 24.12.1999 року № 02-5/602 "Про деякі питання практики вирішення спорів, пов'язаних із застосуванням Закону України "Про заставу"" (із послідуючими змінами та доповненнями), в якому Пленум Вищого арбітражного суду України роз'яснив, що Закон України "Про заставу" містить перелік істотних умов договору застави (стаття 12 Закону).

Опис заставленого майна повинен містити індивідуальні ознаки останнього, які дозволяють встановити, яке саме майно є предметом застави, і відрізнити його від однорідних предметів.

Лише за наявності зазначених умов, якщо вони не врегульовані іншими актами законодавства, а також тих умов, щодо яких за заявою однієї з сторін повинно бути досягнуто згоди, договір застави відповідно до вимог статті 153 Цивільного кодексу можна вважати укладеним.

Якщо у процесі вирішення спору, буде з'ясовано, що сторонами не досягнуто згоди стосовно істотних умов договору застави, договір вважається не укладеним і не може бути прийнятий господарським судом в обґрунтування вимог і заперечень сторін.

При цьому суд враховує, що способи захисту порушених прав визначені законодавством України в тому числі і цивільним.

Такий спосіб захисту цивільного права, як визнання договору неукладеним, нормативно - правових актах не міститься.

Поряд із цим, суд враховує що у пункті 17 Роз'яснення №02-5/111 від 12.03.1999 року "Про деякі питання практики вирішення спорів, пов'язаних з визнанням угод недійсними" ВАС України зазначив, що недійсною може бути визнана лише укладена угода, тобто така, щодо якої сторонами в потрібній формі досягнуто згоди з усіх істотних умов (стаття 153 Цивільного кодексу). Якщо у процесі вирішення спору буде встановлено, що угоду між сторонами фактично не було укладено, господарському суду на підставі пункту 1-1 статті 80 ГПК слід припинити провадження у справі.

Вирішуючи спір у справі №20/765 (копія постанови у справі) Вищий господарський суд України зазначив, що однією з істотних умов договору застави, відповідно до ст. 12 Закону України "Про заставу", є опис предмета застави. Під час розгляду даної справи по суті заявлених вимог судом першої інстанції встановлено, що спірний договір не містить угоди сторін щодо такої істотної умови договору застави, як опис предмета застави. Отже, суд першої інстанції, встановивши, що спірний договір є неукладеним (відсутній факт його укладення), обґрунтовано припинив провадження у справі, зважаючи на відсутність предмета спору - договору. Відсутність предмета спору виключає розгляд позовних вимог по суті. Припинивши провадження у справі, суд першої інстанції не допустив порушення ст.124 Конституції України, оскільки відповідно до ст.12 ГПК України господарські суди розглядають справи у спорах, а у даній справі предмет спору відсутній. Слід зазначити що із наведеною правовою позицією погодився і Верховний Суд України відмовивши у порушенні касаційного провадження.

Зважаючи на наведене вище в сукупності суд прийшов до висновку, що в частині позовної вимоги про визнання недійсним договору застави провадження у справі слід припинити з підстав передбачених п.1-1 ст.80 ГПК України.

Щодо решти позовних вимог, то системний аналіз положень, що містяться у ст.73 Закону України "Про нотаріат", ст. 15 Закону України "Про заставу", п.п. 38,96, 250 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, що затверджена наказом Міністерства юстиції України від 3 березня 2004 р. № 20/5 та зареєстрована в Мін'юсті України 3 березня 2004 р. за № 283/8882 (далі –Інструкція ), Положення про Єдиний реєстр заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, дає суду підстави для висновків, що угоди про відчуження та заставу майна, що підлягає реєстрації, посвідчуються за умови подання документів, що підтверджують право власності на майно, що відчужується або заставляється; однією із підстав для накладення нотаріусом заборони на відчуження об'єкта нерухомого майна, являється укладений контрагентами та посвідчений нотаріусом договір застави.

В той же час договір застави , що не містить всіх визначених законом істотних умов і визнаний судом неукладеним, не може породжувати будь-яких прав і обов'язків, в тому числі і слугувати підставою для накладення заборони на відчуження об'єктів нерухомого майна.

В силу ст.ст. 32-34 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу свої вимог та заперечень. За таких обставин, зважаючи на викладене вище в сукупності, позовні вимоги, в цій частині як обґрунтовані та доведені належним чином, підлягають задоволенню.

Згідно до ст.ст.44-49 ГПК України зайво сплачене державне мито підлягає поверненню позивачу із Державного бюджету України.

Керуючись ст.ст. 4-3, 33, 43, 44 - 49, 83-85, п.1-1 ст.80, статтями 82-85 ГПК України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задоволити частково.

2. Зобов'язати Гусятинську державну нотаріальну контору Гусятинського районного управління юстиції в Тернопільській області зняти заборону на відчуження нерухомого майна та виключити з реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна:

- цех механізації, склад цукру, контора бурякопункту, які знаходяться за адресою: Тернопільська область, Гусятинський район, м.Хоростків, вул. Незалежності;

- адміністративний корпус та головну контору, які розташовані за адресою: Тернопільська область, Гусятинський район, м.Хоростків, вул. Заводська,1.

3. В частині позовних вимог, щодо визнання договору застави від 01.08.1997 року за р/н 1781, укладений між ЗАТ Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк та ВАТ "Цукровий завод "Хоростків" недійсним провадження у справі припинити.

4. Зайво сплачене державне мито в сумі 9335 грн. повернути Товариству з обмеженою відповідальністю "Хоростківський цукровий завод", (вул.Заводська,1, м.Хоростків, Гусятинський район, Тернопільська область, п/р 260069135 в ТОД "Райфайзен банк Аваль" в м. Тернопіль, МФО 338501) із Державного бюджету України.

На рішення господарського суду, яке не набрало законної сили, сторони мають право подати апеляційну скаргу, а прокурор апеляційне подання протягом десяти днів з дня прийняття (підписання) рішення через місцевий господарський суд.

Суддя                                                                                          О.В. Руденко