ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.11.2008                                                                                Справа №9/130

м. Полтава

за позовом Лохвицької міжрайонної державної податкової інспекції, вул. Леніна, 3, м. Лохвиця, 37200

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Сенча", с. Сенча, Лохвицького району, Полтавської області, 37254

про стягнення 337 492,91 грн. заборгованості

Суддя Ківшик О.В.

Секретар судового засідання Марчевська М.О.

Представники:

від позивача: Волорніст С.М., довіреність № 25 від 25.03.2008 р.;

від відповідача: не з'явилися.

Справа прийнята до провадження суддею Ківшик О.В. на підставі ухвали від 26.05.2008 р. заступника голови господарського суду Полтавської області Пушка І.І..

У судовому засіданні 18.11.2008 р. відповідно до п. 3 ст. 160 КАС України оголошено вступну та резолютивну частину постанови, залучено її до матеріалів справи та повідомлено про термін виготовлення її повного тексту.

Суть спору: стягується 337 492,91 грн. заборгованості відповідача перед бюджетом зі сплати податку з доходів фізичних осіб та прибуткового податку, що утворися за період з жовтня 2002 року по квітень 2007 року (відповідно до пояснення № 21/9/10-021 від 16.01.2008 р. (вх. № 0644 від 17.01.2008 р.).

Відповідач позов визнає частково в сумі 207 263,13 грн. за мотивами відзиву № 01-17/44 від 27.06.2007 р. (вх. № 10495 від 02.07.2007 р.), в іншій частині позов не визнає, посилаючись на недотримання позивачем строку звернення з даним позовом, що встановлений пп.. 15.1.1 п. 15.1 ст. 15 Закону України "Про порядок погашення платниками податків зобов'язань перед бюджетами та державними цільовими фондами" та непроведення Лохвицькою МДПІ списання боргу як безнадійного.

Аналогічна позиція викладена відповідачем у запереченні № 01-17/52 від 07.08.2007 р., № 01-17/67 від 18.12.2007 р..

Відповідач надав суду заперечення на позов № 01-17/46 від 12.07.2007 р., у якому просить суд відстрочити виконання рішення згідно п. 6 ст. 83 ГПК України до 01.12.2008 р. з огляду на тяжкий фінансовий стан підприємства.

Суд дане клопотання відхиляє як таке, що суперечить чинним процесуальним нормам.

Відповідно до пояснень № 01-17/18 від 14.03.2008 р. (вх. № 04812 від 26.03.2008 р.) відповідач позов визнає частково в сумі 103 523,67 грн. та просить суд розстрочити нараховані податкові зобов'язання на п'ять років. При цьому згідно поданого розрахунку відповідач зазначає суму 103 523,67 грн. як безнадійний борг та суму 179 323,91 грн. –як заборгованість ТОВ "Сенча" за період з 01.10.2002 року по 01.05.2007 р..

Відповідач надав суду клопотання № 01-17/34 від 15.05.2008 р. (вх. № 07771 від 22.05.2008 р.). у якому зазначає про визнання ним позову в сумі 117 512,33 грн. та просить суд розстрочити виконання судового рішення строком на п'ять років відповідно до ст. 263 КАС України з огляду на тяжкий фінансовий стан підприємства.

Суд дане клопотання відхиляє, оскільки таке не підтверджено доказовим матеріалом та не відповідає чинним процесуальним нормам (ст. 263 КАС України).

Відповідач надав суду клопотання № 01-17/37 від 11.06.2008 р. про зменшення позовних вимог, у якому визнає позов в розмірі 117 512,71 грн., в іншій частині позовні вимоги не визнає, посилаючись на недотримання позивачем строку звернення з даним позовом, що встановлений пп.. 15.1.1 п. 15.1 ст. 15 та п. 18.2 ст. 18 Закону України "Про порядок погашення платниками податків зобов'язань перед бюджетами та державними цільовими фондами" для безнадійного податкового боргу.

Аналогічна позиція викладена відповідачем у клопотанні № 01-17/40 від 16.07.2008 р. (вх. № 10954 від 21.07.2008 р.).

Крім того, відповідач надав суду клопотання № 01-17/41 від 17.07.2008 р. (вх. № 10956 від 21.07.2008 р.), у якому посилається на недотримання позивач строку звернення з даним адміністративним позовом, що встановлений ст. 99 КАС України, та просить суд відмовити в позові з огляду на дану обставину.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши надані докази, заслухавши пояснення представників сторін,

встановив :

Пунктом 1 ст. 99 КАС України встановлено, що адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом (річний строк з дня, коли така особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод та інтересів –п. 2 ст. 99 КАС України), або іншими законами.

Відповідно до преамбули Закону України № 2181-ІІІ від 21.12.2000 р. "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" (із змінами та доповненнями), цей Закон є спеціальним законом з питань оподаткування, який установлює порядок погашення зобов'язань юридичних або фізичних осіб перед бюджетами та державними цільовими фондами з податків і зборів (обов'язкових платежів), включаючи збір на обов'язкове державне пенсійне страхування та внески на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, нарахування і сплати пені та штрафних санкцій, що застосовуються до платників податків контролюючими органами, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, та визначає процедуру оскарження дій органів стягнення.

Згідно визначення, наданого у п. 1.2 вказаного Закону, податкове зобов'язання - зобов'язання платника податків сплатити до бюджетів або державних цільових фондів відповідну суму коштів у порядку та у строки, визначені цим Законом або іншими законами України.

Підпунктом 15.2.1 пункту 15.2 ст. 15 даного Закону визначено, що у разі коли податкове зобов'язання було нараховане податковим органом до закінчення строку давності, визначеного у пункті 15.1 цієї статті, податковий борг, що виник у зв'язку з відмовою у самостійному погашенні податкового зобов'язання, може бути стягнутий протягом наступних 1095 календарних днів від дня узгодження податкового зобов'язання.

Оскільки виходячи з приписів Закону України "Про систему оподаткування", податок з доходів фізичних осіб (прибутковий податок –до 01.01.2004 р.) є обов'язковим податком, на нього поширюються норми Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами".

За змістом пп. 15.1.1 п. 15.1 ст. 15 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" - за винятком випадків, визначених підпунктом 15.1.2 цього пункту, податковий орган має право самостійно визначити суму податкових зобов'язань платника податків у випадках, визначених цим Законом, не пізніше закінчення 1095 дня, наступного за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, а у разі, коли така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку податковий орган не визначає суму податкових зобов'язань, платник податків вважається вільним від такого податкового зобов'язання, а спір стосовно такої декларації не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку.

Згідно пп. 15.1.2 п. 15.1 ст. 15 цього ж Закону податкове зобов'язання може бути нараховане або провадження у справі про стягнення такого податку може бути розпочате без дотримання строку давності, визначеного у підпункті 15.1.1 цього пункту, у разі коли: а) податкову декларацію за період, коли виникло податкове зобов'язання, не було подано; б) судом встановлено скоєння злочину посадовими особами платника податків або фізичною особою - платником податків щодо умисного ухилення від сплати зазначеного податкового зобов'язання.

Визначення податкової декларації міститься в п. 1.11 ст. 1 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами", згідно з яким податкова декларація - документ, що подається платником податків до контролюючого органу у строки та за формою, встановленими законодавством, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податку, збору (обов'язкового платежу).

Беручи до уваги вказані норми та дослідивши подану позивачем Декларацію про валютні цінності, доходи та майно, що належать резиденту України і знаходяться за її межами станом на 01.10.99 р., суди дійшли правомірного висновку, що дана декларація не є податковою декларацією в розумінні Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами", а виручка резидентів у іноземній валюті, що отримана ними в результаті їх господарської діяльності, не є обов'язковим внеском до бюджету відповідного рівня або державного цільового фонду, тобто не є податком, збором (обов'язковим платежем).

Отже, оскільки, чинним законодавством не передбачено подання податкових декларацій особами, що зобов'язані утримувати та перераховувати до бюджету прибутковий податок (податок з доходів фізичних осіб), а нарахування та/або сплата прибуткового податку (податку з доходів фізичних осіб) відбувається не на підставі податкової декларації, відповідно, відсутні підстави для застосування строків давності (1095 днів), передбачених пп. 15.1.1 п. 15.1 ст. 15 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами".

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, позивачем неодноразово проводилися перевірки ТОВ "Сенча", про що складено відповідні акти :

1.          № 2/23/30879687 від 11.01.2005 р. планової комплексної документальної перевірки дотримання вимог податкового та валютного законодавства ТОВ "Сенча" за період з 01.01.2003 р. по 30.09.2004 р. (а.с. 26-38. том 1);

2. № 33/17/30879687 від 01.11.2005 р. документальної невиїзної перевірки заборгованих сум до бюджету по прибутковому податку з громадян та податку з доході фізичних осіб ТОВ "Сенча" станом на 01.10.2005 р. (а.с. 31-32, том 1);

3. № 61/17/30879687 від 25.09.2006 р. перевірки заборгованих сум до бюджету з доходів фізичних осіб станом на 01.09.2006 р. (а.с. 27-29, том 1);

4. № 243/23/3087987 від 24.10.2006 р. виїзної планової документальної перевірки ТОВ "Сенча" з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.10.2004 р. по 30.06.2006 р. (а.с. 33-35, том 1);

5. № 34/17/30879687 від 14.05.2007 р. перевірки заборгованих сум до бюджету по податку з доходів фізичних осіб ТОВ "Сенча" станом на 01.05.2007 р. (а.с. 8-10, том 1).

Позовна заява № 520/9/10-020 від 01.06.2007 р. згідно відбитка маркувальної машини поштового відділення на конверті надіслана Лохвицькою МДПІ до суду 01.06.2007 р., тобто з дотриманням строку, який встановлено пп.. 15.2.1 п. 15.2 ст. 15 Закону України № 2181-ІІІ від 21.12.2000 р. "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" (із змінами та доповненнями).

За результатами перевірки заборгованих сум до бюджету по податку з доходів фізичних осіб ТОВ "Сенча" станом на 01.05.2007 р. Лохвицькою МДПІ встановлено порушення з боку відповідача пп. 8.1.2 п. 8.1 ст. 8 Закону України № 889-ІV від 22.05.2003 р. "Про податок з доходів фізичних осіб" (із змінами і доповненнями) та ст. 10 Декрету Кабінету міністрів України від 26.12.1992 р. № 13-92 "Про прибутковий податок з громадян" (із змінами і доповненнями), а саме : з 2005 року по 01.05.2007 р. згідно головної книги та оборотних відомостей по рахунку 641, 661 не перераховано до бюджету утриманого податку з доходів фізичних осіб в сумі 166 610,69 грн. та прибуткового податку в сумі 170 882,22 грн.., про що складено акт № 34/17/30879687 від 14.05.2007 р..

Порядок оформлення результатів невиїзних документальних, виїзних планових та позапланових перевірок з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства затверджений наказом Державної податкової адміністрації України від 10.08.2005 р. № 327 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 25.08.2005 р. за № 925/11205.

За змістом Порядку не допускається відображення в акті перевірки необґрунтованих даних, а також суб'єктивних припущень перевіряючих, які не мають підтверджених доказів. Факти виявлених порушень податкового валютного та іншого законодавства викладаються в акті перевірки чітко, об'єктивно та в повній мірі, із посиланням на первинні або інші документи, які зафіксовані в бухгалтерському та податковому обліку, що підтверджують наявність зазначених фактів.

Крім того, на вимогу суду позивач супровідним листом № 272/9/10-020 від 03.04.2008 р. (вх. № 05444 від 07.04.2008 р.) надав детальний розрахунок ціни позову (а.с. 86-89), відповідно до якого позивачем при визначенні ціни позову було враховано суми, що списані платнику відповідно до ст. 18 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами", та суми, що були сплачені відповідачем.

Суд приймає зазначені акти перевірки та акт звірки як докази на підтвердження розміру заборгованості відповідача перед бюджетом зі сплати прибуткового податку та податку з доходів фізичних осіб на момент звернення Лохвицької МДПІ з даним позовом, а саме –337 492,91 грн..

Обов'язок утримання податку з ходів фізичних осіб та перерахування утриманих сум до бюджету відповідно до пп. 8.1.1 та пп. 8.1.2 п. 8.1 ст. 8 Закону України "Про податок з доходів фізичних осіб" покладений на податкового агента, яким в силу п. 1.15 ст. 1 цього ж Закону і є відповідач.

До 01.01.2004 року відповідно до ст. 9 та ст. 10 Декрету Кабінету міністрів України від 26.12.1992 р. № 13-92 "Про прибутковий податок з громадян" (із змінами і доповненнями) нарахування, утримання i перерахування до бюджету прибуткового податку здійснюється підприємствами, установами, організаціями всiх форм власності та фізичними особами - суб'єктами підприємницької діяльності, які провадять виплати доходів; підприємства, установи i організації усiх форм власності, фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності після закінчення кожного місяця, але не пізніше строку одержання в установах банків коштів на виплату належних громадянам сум зобов'язані перераховувати до бюджету суми нарахованого i утриманого прибуткового податку за минулий місяць. Зазначені юридичні i фізичні особи одночасно з поданням чеків на отримання коштів для виплати належних громадянам сум за другу половину місяця подають до установ банків платіжне доручення на перерахування до бюджету утриманих сум прибуткового податку.

Як вбачається з актів перевірок, ТОВ "Сенча" здійснював утримання прибуткового податку з громадян та податку з доходів фізичних осіб в загальній сумі 337 492,91 грн., проте до бюджету вказані суми не перераховував.

Заперечення відповідача суд відхиляє за наведеним вище вмотивуванням.

Право на звернення до суду з даним позовом надане п. 11 ст. 10 Закону України № 509-ХІІ від 04.12.90 р. Про державну податкову службу в Україні" (із змінами і доповненнями) державним податковим інспекціям.

За викладеного, позовні вимоги є обґрунтованими матеріалами справи та нормами права, частково визнаються відповідачем, а тому підлягають задоволенню в повному обсязі.

На підставі матеріалів справи та керуючись ст.ст. 69-71, 86, 94, 158-163 та п. 6 р. VІІ “Прикінцеві та перехідні положення” КАС України, суд –

П О С Т А Н О В И В :

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Сенча" (с. Сенча, Лохвицького району, Полтавської області, 37254), ідентифікаційний код 30879687, п.р. 5912, МФО 331605 в Полтавській обласній філії АППБ "Аваль" на користь держави на бюджетний рахунок 0257, одержувач місцевий бюджет Сенчанської сільської ради, код одержувача 34698605, МФО 831019 –337 492,91 грн. податку з доходів фізичних осіб (прибуткового податку).

Видати виконавчий документ з набранням постановою законної сили за заявою стягувача.

3. Постанову надіслати сторонам за адресами, вказаними у її вступній частині.

СУДДЯ                                О.В.КІВШИК

Дата підписання повного тексту постанови :

Примітки:

Сторони та інші особи , які беруть участь у справі, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси чи обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку постанови суду першої інстанції повністю або частково до Харківського адміністративного апеляційного суду в порядку та в строки, визначені ст. 186 КАС України.

Постанова суду першої інстанції, якщо інше не встановлено КАС України, набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого цим кодексом, якщо таку заяву не було подано.

Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений цим Кодексом, постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення цього строку.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Постанова суду, яка набрала законної сили, є обов'язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

Обставини, які були встановлені постановою, що набрала законної сили, в одній адміністративній справі не можуть оспорюватися в іншій судовій справі за участю тих самих сторін.