СУД
СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.01.08                                                                                 Справа № 13/670пн.

Суддя Корнієнко В.В., розглянувши матеріали справи за позовом агропромислової компанії товариства з обмеженою відповідальністю «Тракт ЛТД», м. Сімферополь

до відкритого акціонерного товариства «Луганськглавснаб», м. Луганськ

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача –

мале приватне підприємство «Астра», м. Луганськ

про усунення перешкод у користуванні майном

за участю представників сторін:

від позивача:                     не прибув;

від відповідача:                     не прибув.

Суть спору: позивачем заявлено вимоги про спонукання відповідача передати позивачу нерухоме майно:

-          3-й та 4-й поверхи адміністративної будівлі, розташованої за адресою: м. Луганськ, 60;

-          базу розташовану за адресою: м. Луганськ, вул. 8-й Лутугинський проїзд, 8;

-          лісобазу у складі пилорамного цеху, козлового крану і незавершеного будівництва, розташовану за адресою: смт. Лозівське Слов’яносербського району Луганської області, шахта «Слов’яносербська».

Відповідач проти позову заперечує посилаючись на його безпідставність.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши представників сторін, суд

В С Т А Н О В И В:

Позовні вимоги про передачу майна позивач обґрунтовує тим, що він набув право власності на спірне майно на підставі двох рішень третейського суду при універсальній товарній біржі «Маркет-центр»від 04.08.2001 № 5-9 (третейський суддя Степаненко В.А.) та від 12.05.2003 № 5-9 (третейський суддя Степаненко В.А.).

Відповідач проти позову заперечує посилаючись на його безпідставність.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши представників сторін суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню за таких підстав:

Рішенням господарського суду Луганської області від 27.02.2007 по справі № 18/564, яке набрало законної сили, встановлено, що вказані позивачем документи з найменуванням «рішення третейського суду»насправді не є рішеннями третейського суду, так як вказаного третейського суду не існує і рішення підписано невідомою особою.

Прокуратурою м. Луганська 12.06.2003 р. за фактом самовільного присвоєння Степаненко В.А. повноважень судді третейського суду порушена кримінальна справа № 9050 за ознаками злочину, передбаченого ст. 353 Кримінального кодексу України (самовільне присвоєння владних повноважень).

Вказана кримінальна справа розслідується слідчим відділом Ленінського РВ ЛГУ УМВС України в Луганській області і має номер 01/03/9050.

07.11.2003 р. провадження по кримінальній справі призупинено в зв’язку з неможливістю встановити особу (Степаненко В.А.), яка підписала рішення третейського суду від 04.08.2001 № 5-9 та від 12.05.2003 № 5-9 (на які посилається позивач).

Факт, що вказаного третейського суду не існує і рішення підписано невідомою особою також встановлено рішенням Жовтневого районного суду м. Луганська від 07.04.2006 по цивільній справі № 2-36653/2006, яке набрало законної сили (законність та обґрунтованість вказаного рішення Жовтневого районного суду м. Луганська підтверджені Апеляційним судом Луганської області та Верховним судом України.

Згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»суди застосовують при розгляді справ Конвенцію (Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року) та практику Суду (Європейського суду з прав людини) як джерело права.

Відповідно до параграфа 72 рішення Європейського суду з прав людини від 25.07.2002 (рішення чинне з 06.11.2002) в справі «Совтрансавто-Холдінг»проти України»у будь-якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів (аналогічний висновок мається також і в рішенні Суду по справі «Брумареску проти Румунії», параграф 61).

Рішення господарського суду Луганської області від 27.02.2007 по справі № 18/564 та рішення Жовтневого районного суду м. Луганська від 07.04.2006 по цивільній справі № 2-36653/2006 (якими встановлено, що третейського суду при універсальній товарній біржі «Маркет-центр»не існує і рішення від 04.08.2001 № 5-9 та від 12.05.2003 № 5-9 підписані не третейським суддею, а невідомою особою), набрали законної сили і не можуть бути поставлені під сумнів, тобто є обов’язковими для суду при розгляді даної справи.

За таких обставин, господарський суд не приймає до уваги документи з назвою «Рішення третейського суду від 04.08.2001 р. Справа № 5-9»та «Рішення третейського суду від 12.05.2003 р. Справа № 5-9» і вважає ці документи таким, що не мають ніякого правового значення.

За таких обставин, у задоволенні вимог про спонукання відповідача передати позивачу нерухоме майно слід відмовити в зв’язку з їх необґрунтованістю та безпідставністю.

Відповідно до ст. ст. 44, 49 ГПК України судові витрати покладаються на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 44, 49, 82, 84, 85 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В:

1.          В позові відмовити.

2.          Судові витрати покласти на позивача.

10 січня 2008 р. було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення. Рішення, оформлене відповідно до ст. 84 ГПК України, підписано 11 січня 2008 р.

На підставі ч. 3 ст. 85 ГПК України дане рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання.

Суддя                                                                                            В.В. Корнієнко