Господарський суд Чернігівської області
________________________________________________________________________________________________________________________
Тел. 7-99-18, факс 7-44-62
РІШЕННЯ

Іменем  України

16 вересня 2008
року
Справа № 19/30

За
позовом:          Фізичної особи
-підприємця ОСОБА_1, АДРЕСА_1

до
відповідача:          Корпорації
“Єврогаз”, вул.
Інструментальна, 17, м. Чернігів, 14037,

про                              стягнення
заборгованості у розмірі  18591,25 грн.

Суддя                          Кочергіна Л.Р.

ПРЕДСТАВНИКИ СТОРІН:

від
позивача: ОСОБА_1.,

від
відповідача: Чепурна Н.В., довіреність б/н від 25.08.2008 року.

Фізичною
особою -підприємцем ОСОБА_1 (надалі ФОП ОСОБА_1.)  подано позов про стягнення з Корпорації
“Єврогаз” 17061,86 грн. боргу за поставлений товар згідно договору поставки №
ЛМ-05/14 від 19.05.2008 року, 929,39 грн. пені, 600 грн. витрат на юридичну
допомогу.

В
судовому засіданні 02.09.2008 року було оголошено перерву на підставі ст. 77
Господарського процесуального кодексу України.

Відповідач
проти позовних вимог заперечує, оскільки станом на 21.08.2008 року сума
основного боргу ним повністю сплачена. Крім того, відповідач зазначає, що
позивачем невірно визначено період нарахування пені на суму боргу у розмірі
26061,86 грн., а саме з 04.07.2008 року по 20.07.2008 року, оскільки 18.07.2008
року відповідач частково оплатив борг на суму 5000 грн. Також відповідач не
погоджується з позовними вимогами в частині стягнення  витрат, пов'язаних з наданням юридичної
допомоги, оскільки позивачем не доведено, що юридичні послуги були надані
адвокатом, як то передбачено ст.ст. 44, 48 Господарського процесуального
кодексу України.

16.09.2008
року, на підставі ст.22 Господарсько процесуального кодексу України, позивачем
подано заяву про уточнення зменшення позовних вимог на суму основного боргу у
розмірі 17061,86 грн.

Розглянувши
заяву про зменшення позовних вимог, вислухавши пояснення представника позивача,
суд приймає зменшення розміру позовних вимог, оскільки це не суперечить
законодавству та не порушує права та охоронювані законом інтереси сторін та
інших осіб.

Рішення
приймається з урахуванням зменшення позовних вимог, на підставі ст. 22
Господарсько процесуального кодексу України.

Розглянувши
подані документи і матеріали, вислухавши пояснення позивача та представника
відповідача, дослідивши докази які мають
юридичне значення  для  розгляду справи,  господарський суд встановив наступне:

19
травня 2008 року між ФОП ОСОБА_1. (Постачальник) та Корпорацією “Котельний
завод “КОЛВІ” (Покупець) укладено договір поставки № ЛМ-05/14 (далі -Договір).

Згідно
розділу 1 Установчого договору Корпорації “Єврогаз” нова редакція № 4,
затвердженого загальними зборами учасників та про що складено протокол № 1/2008
від 14 липня 2008, Корпорація “Єврогаз” є правонаступником прав та обов'язків
Корпорації “Колві”.

Відповідно
до пункту 1.1. Договору, Постачальник зобов'язався передати (постачати)
товарно-матеріальні цінності у власність Покупця, а останній зобов'язався
прийняти та сплатити за них грошові кошти відповідно до умов зазначеного
Договору.

Згідно
п. 1.2. Договору найменування, кількість та ціна товару зазначаються в
накладних, які є невід'ємною частиною даного Договору.

Пунктом
5.1. Договору передбачено, що Покупець проводить безготівковий розрахунок за
поставлений у звітному місяці товар за один робочий день до кінця звітного
місяця шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок Постачальника у
розмірі повної вартості отриманого за накладною товару, але не пізніше 30
(календарних) днів від дати переходу права власності на товар від Постачальника
до Покупця.

Згідно
з п. 6.1. Договору датою поставки вважається дата підписання видаткових
накладних у момент приймання-передачі товару Покупцем від Постачальника.

Пунктом
6.2. Договору передбачено, що право власності на Товар переходить від
Постачальника до Покупця з моменту підписання видаткових накладних.

Як
вбачається з наявних в матеріалах справи документів, в травні 2008 року позивач
передав по видатковій накладній № РН-0000026 від 23.05.2008 року, а відповідач
прийняв по довіреності НБИ № 535522 від 14.05.2008 року товар на суму 36061,86
грн.

Відповідач
частково розрахувався з позивачем за поставлений товар на суму 19000 грн., що
підтверджується банківськими виписками від 03.07.2008 року на суму 10000 грн.,
від 18.07.2008 року на суму 5000 грн., від 14.08.2008 року на суму 4000 грн.,
копії яких знаходяться в матеріалах справи.

З
матеріалів справи також вбачається, що відповідачем основний борг в сумі
17061,86 грн. на момент винесення рішення оплачено, що підтверджено копіями
банківських виписок від 18.08.2008 року на суму 3000 грн. та від 21.08.2008
року на суму 14061,86 грн.

Згідно
вимог ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського
кодексу України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином, відповідно
до умов договору та вимог закону, одностороння відмова від виконання
зобов'язання не допускається.

Відповідно
до положень п. 1 ст. 230 та п.4 ст. 231 Господарського кодексу України у разі
невиконання або неналежного виконання
господарського зобов'язання учасник господарських відносин зобов'язаний
сплатити господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня),
розмір якої може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми
невиконаної частини зобов'язання.

Згідно
п. 5.2. Договору, у випадку несвоєчасної оплати за товар Покупець зобов'язаний
сплатити пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості
за кожен день прострочки платежу, що діяла у період, за який нараховується
пеня.

Як вбачається з матеріалів справи позивач
просить стягнути з відповідача пеню за період з 23.06.2008 року по 17.08.2008
року та нараховує її таким чином:

-          на суму боргу у розмірі 36061,86
грн.  за період з 23.06.2008 року  по 03.07.2008 року  у сумі 260,83 грн.;

-          на суму боргу у розмірі 26061,86 грн.
за період з 04.07.2008 року по 20.07.2008 року
у сумі 291,32 грн.;

-          на суму боргу 21061,86 грн. за період
з 21.07.2008 року по 13.08.2008 року у сумі 332,37 грн.;

-          на суму боргу 17061,86 грн. за період
з 14.08.2008 року по 17.08.2008 року у сумі 44,87 грн.

Відтак
на загальну суму  929,39 грн., яка є
обґрунтованою та підлягає задоволенню в повному обсязі.

Також
позивач просить стягнути з відповідача 600 грн. витрат, пов'язаних з наданням
йому кваліфікованої юридичної допомоги. В обґрунтування позовних вимог в цій
частині позивач надав довідку № 04-07 від 24.07.2008 року, що свідчить про
оплату ним 600 грн. за складання претензії за Договором.

Розглянувши
позовні вимоги в цій частині господарський суд дійшов висновку, що вони не
ґрунтуються на вимогах чинного законодавства.

Так,
відповідно до ст. 44 Господарського процесуального кодексу України  судові витрати  складаються
з державного  мита,  сум,
що підлягають сплаті за проведення
судової  експертизи,  призначеної господарським судом,  витрат, пов'язаних з оглядом та дослідженням
речових доказів у місці їх знаходження, оплати послуг перекладача, адвоката,
витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу та інших витрат,
пов'язаних з розглядом справи.

Приписами
цієї норми встановлено, передбачено відшкодування як судових витрат сум,
сплачених стороною за отримання послуг лише адвоката, а не будь-яким
представникам, і оплата цих послуг підтверджується відповідними фінансовими
документами.

Господарським
судом встановлено, що юридичні послуги надавалися позивачу не адвокатом, а
відтак не можуть бути стягнути як судові витрати відповідно до ст. 44
Господарського процесуального кодексу України.

Крім
того, витрати на правове обслуговування не є збитками, оскільки такі витрати не
мають обов'язкового характеру і факт їх наявності та розмір не знаходяться у
необхідному зв'язку з оспорюванню сумою.

Враховуючи
наведене, позовні вимоги в частині стягнення 600,0 грн. витрат на юридичну
допомогу не підлягають задоволенню.

Відповідно
до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України з відповідача на
користь позивача, пропорційно задоволеним позовним вимогам, підлягає стягненню
179,0 грн. державного мита та 118 грн. витрат на інформаційно-технічне
забезпечення судового процесу.

Керуючись  ст. ст. 193, 230 - 232 Господарського кодексу
України, ст. ст. 526, 530, 610, 611 Цивільного кодексу України, ст.ст. 22, 44,
48, 49, 77, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України,
господарський суд -

ВИРІШИВ:

1.      Позов задовольнити  частково.

2.          Стягнути з Корпорації “Єврогаз” вул.
Інструментальна, 17, м. Чернігів, 14037 (р/р 9161 в Чернігівському РУ
“Приватбанк” МФО 353586 код 16486111) на користь Фізичної особи -підприємця
ОСОБА_1 АДРЕСА_1(р/р НОМЕР_1 в ЧФ АБ “Синтез” МФО 353329 ІПН НОМЕР_2) 929,39
грн. пені, 179,0 грн. державного мита та 118,0 грн. витрат на
інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

3.          В іншій частині позовних вимог
відмовити.

4.           Наказ видати після набрання судовим
рішенням законної сили.

16.09.08

Суддя
Кочергіна Л.Р.

Рішення підписано:
17.09.2008 року

Суддя
Кочергіна Л.Р.

17.09.08