ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

від "04" серпня 2008 р.
по справі  № 6/73-11

Заступник голови господарського суду,
суддя Пахолюк В.А., розглянувши справу

за
позовом Приватного
підприємця ОСОБА_1

до
Луцької міської ради

третя
особа без самостійних вимог на стороні відповідача : Приватне підприємство
“Лада-2000”

про визнання протиправною бездіяльність
та зобов'язання вчинити дії

за
участю представників сторін:

від  позивача:
ОСОБА_2- адвокат, дов. № 1697 від 04.08.2008 р.

від  відповідача:
не прибув.

від
третьої особи: Пархомей В.А. -директор.

У
відповідності до ст. 20 ГПК України сторонам роз'яснено право відводу судді.
Заяв та клопотань щодо відводу судді від сторін не поступило.

Згідно
ст. 22 ГПК України сторонам роз'яснено їх права та обов'язки.

В судовому засіданні було оголошено
вступну та резолютивну частину рішення, як це визначено ст. 85 ГПК України.

Суть
спору:

Підприємець ОСОБА_1, звертаючись до
суду просить:

-
визнати протиправною бездіяльність Луцької міської ради щодо вирішення питання
про погодження меж  земельної ділянки
площею 0,4459га, що знаходиться по АДРЕСА_1 і перебуває в його користуванні, та
земельної ділянки площею 1,5га що знаходиться по АДРЕСА_1 і належить на праві
власності приватному підприємству “Лада-2000”;

-
зобов'язати Луцьку міську раду вирішити питання щодо визначення меж земельної
ділянки площею 0,4459га, що знаходиться по АДРЕСА_1 в м.Луцьку і перебуває в
його користуванні  та земельної ділянки
площею 1,5га, що знаходиться  по АДРЕСА_1
в м.Луцьку і належить на праві приватної власності приватному підприємству “Лада-2000”;

-
визнати протиправною бездіяльність Луцької міської ради щодо вирішення питання
про надання у постійне користування земельну ділянку площею 0,4459га, що
знаходиться по АДРЕСА_1;

-
зобов'язати Луцьку міську раду винести на найближче пленарне засідання питання
щодо надання у постійне користування земельну ділянку площею 0,4459га, що
знаходиться по АДРЕСА_1 в м.Луцьку;

В
обґрунтування зазначених вимог посилається на те, що ним на підставі договорів
купівлі-продажу від 08.10.2002р. та від 04.04.2003р. було придбано нерухоме
майно, а саме: будинку ремонтно-механічної майстерні (Н-1) площею 805,3кв.м та
частину приміщення головного корпусу РММ (котельня) площею 66,5мІ.

Зазначені
об'єкти розташовані за адресою : м.Луцьк, АДРЕСА_1.

На
вказане майно, виготовлені відповідні технічні паспорти.

Однак,
як зазначає позивач при виготовленні технічної документації з інвентаризації
земельної ділянки площею 0,4459га, що знаходиться по АДРЕСА_1 в м.Луцьку
сусідній землекористувач ПП “Лада-2000” відмовляється погодити межі вказаної
земельної ділянки, в той час, коли директором ПП “Лада-2000” Пархомеєм В.А. ще
26.10.2000р. було погоджено межі, на генеральному плані земельної ділянки.

Водночас,
Луцькою міською радою (лист №С-2880-8-3 від
13.09.2007р.) щодо погодження меж земельної ділянки між підприємцем
ОСОБА_1 та ПП “Лада-2000”по АДРЕСА_1 не було вирішено, а рекомендовано
вирішувати спір в судовому порядку, що є порушенням вимог ч.3 ст.158 Земельного
Кодексу України, п “й”ч.1 ст.123 Земельного Кодексу України, п.34 ч.1 ст.26
Закону України “Про місцеве самоврядування”.

Відповідач
- Луцька міська рада відзиву на позов не подала, представника в дане судове
засідання не направила. Водночас, в попередньому судовому засіданні  на підставі облікових документів на земельну
ділянку по АДРЕСА_1 представник пояснила, що згідно рішення Луцької міської
ради спірна частина земельної ділянки на якій розміщено тимчасову споруду
-естакаду передано у користування ПП «Лада -2000». Однак, при видачі Державного
акту у ПП «Лада-2000», зазначена спірна частина земельної ділянки була
виключена.

Представник
третьої особи -ПП «Лада-2000» письмових пояснень на позовну заяву не подав.
Однак, в судовому засіданні проти позову заперечує, посилаючись на те, що
підприємцем ОСОБА_1 не оформлено право власності на спірні об'єкти:
естакаду-мийку та естакаду. Водночас, на підставі рішення Луцької міської ради
та договору купівлі-продажу останні є власністю ПП «Лада-2000». На
підтвердження подав рішення виконавчого комітету Луцької міської ради № 426 від
31.07.2001 р. про оформлення права власності на нерухоме майно; договір
купівлі-продажу № 02-07/2001 від 10.07.2001 р.; акт приймання-передачі від
12.07.2001 р.; Державний акт на право власності на земельну ділянку площею 1,
727 га серії ВЛ № 059527, висновок Луцького міського управління земельних
ресурсів до проекту відведення земельної ділянки площею 1, 2372 га на АДРЕСА_1
приватному підприємству «Лада-2000», висновок Луцької міської санепідстанції №
228 щодо вибору (відведення) земельної ділянки під забудову від 13.05.2003 р.

Якщо
відзив на позовну заяву і витребувані господарським судом документи не подано,
справу відповідно до ст. 75 ГПК України може бути розглянуто за наявними в ній
матеріалами.

При
цьому сторони у відповідності до вимог ст. 22 ГПК України зобов'язані
добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти
взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати
заходів до всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх обставин
справи.

Беручи
до уваги те, що відповідач Луцька міська рада письмових обґрунтованих
заперечень на адресу суду не подала, суд приходить до висновку про розгляд
справи за наявними у ній матеріалами.

Заслухавши представника позивача,
третьої особи, дослідивши письмові докази у справі, суд встановив:

Згідно вимог ст.15 ЦК України кожна
особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, не
визнання або оспорювання, як визначено ст. 16 ЦК України.

Способом захисту цивільних прав та
інтересів можуть бути: визнання права, припинення дії, яка порушує право, визнання
незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади
Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їх посадових і
службових осіб та інші.

Згідно
договорів купівлі-продажу від 08.10.2002р. та від 04.04.2003р. ОСОБА_1 належить
нерухоме майно, а саме: будинок ремонтно-механічної майстерні (Н-1) площею
805,3кв.м та частина приміщення головного корпусу РММ (котельня) площею 66,5мІ
по АДРЕСА_1, що підтверджується технічними паспортами на зазначені об'єкти, виготовлені
КП «Волинське обласне бюро технічної інвентаризації»за станом на 23.10.2002 р.

Право
власності за ОСОБА_1  на вказані об'єкти
зареєстроване у Волинському обласному бюро технічної інвентаризації 27.05.2003
р. за №425690, про що свідчить витяг "Про реєстрацію права власності на
нерухоме майно" №647662 від 27.05.2003 року, а саме: на частину приміщення
головного корпусу РММ.

Як
зазначає позивач, при виготовленні технічної документації з інвентаризації
земельної ділянки площею 0,4459га, що знаходиться по АДРЕСА_1 в м.Луцьку
сусідній землекористувач ПП “Лада-2000” відмовляється погодити межі вказаної
земельної ділянки, в той час, коли директором ПП “Лада-2000” Пархомеєм В.А. ще
26.10.2000р. було погоджено межі на генеральному плані земельної ділянки.

Нормами
Конституції України (ст.ст.13 і 41) визначено, що від імені Українського народу
права власності здійснюють органи державної влади та органи місцевого
самоврядування в межах, визначених Конституцією, і усі суб'єкти права власності
рівні перед законом. Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися
своєю власністю.

Відповідно до статей 142 - 145
Конституції України до матеріальної основи органів місцевого самоврядування,
крім інших об'єктів, належить земля, управління якою здійснюють територіальні
громади через органи самоврядування в межах їх повноважень шляхом прийняття
рішень. Права органів самоврядування захищаються у судовому порядку.

Статтею 116 Земельного кодексу
України визначено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та
права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної
власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого
самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом.

Стаття 12 Земельного кодексу України
визначає повноваження сільських, селищних, міських рад у галузі земельних
відносин, до яких, зокрема, належить розпорядження землями територіальних
громад; передача земельних ділянок комунальної власності у власність відповідно
до цього Кодексу.

Згідно зі ст.377 ЦК України до особи,
яка придбала житловий будинок, будівлю або споруду, переходить право власності
на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового
призначення, у розмірах, встановлених договором. Якщо договором про відчуження
житлового будинку, будівлі або споруди розмір земельної ділянки не визначений,
до набувача переходить право власності на ту частину земельної ділянки, яка
зайнята житловим будинком, будівлею або спорудою, та на частину земельної
ділянки, яка є необхідною для їх обслуговування.

Зазначена норма Цивільного кодексу
України кореспондується з вимогами ст.120 Земельного кодексу України (в
редакції ЗУ від 27.04.2007р. №997-V).

Пунктом 34 ст.26 Закону України «Про
місцеве самоврядування в Україні»передбачено виключну компетенцію сільських,
селищних, міських рад вирішувати на пленарних засіданнях відповідно до закону
питання регулювання земельних відносин.

Відповідно до ч.3 ст.158 Земельного
кодексу України органи місцевого самоврядування вирішують земельні спори у
межах населених пунктів щодо меж земельних ділянок, що перебувають у власності
і користуванні громадян та додержання громадянами правил добросусідства, а
також спори щодо розмежування меж районів у містах.

Слід зазначити, що до повноважень
органів виконавчої влади та місцевого самоврядування належить надання земельних
ділянок юридичним особам у постійне користування (ст.122 Земельного кодексу
України).

Порядок
надання у постійне користування земельних ділянок юридичним особам чітко
визначено ст.123 Земельного кодексу України і здійснюється на підставі рішень
органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування за проектами
відведення цих ділянок.

В
судовому засіданні встановлено, що позивачем було виготовлено проект відведення
земельної ділянки, який погоджено начальником Луцького міського управління
земельних ресурсів 13.07.2006 р., департаментом містобудування Луцької міської
ради іншими органами та суміжними землекористувачами, як це визначено п.6
ст.126 Земельного кодексу України.

Між
тим, всупереч повноважень, визначених чинним законодавством (зокрема ст. 123
Земельного кодексу України та ст.26 Закону України «Про місцеве самоврядування
в Україні»)  Луцькою міською радою не було
прийнято рішення про надання в постійне користування підприємцю ОСОБА_1
земельної ділянки, чим обмежено реалізацію його права на користування земельною
ділянкою.

Згідно п. 2 ст.19 Конституції України
органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами України.

Луцькою
міською радою (лист №С-2880-8-3 від
13.09.2007р.) питання щодо визначення меж земельної ділянки між
підприємцем ОСОБА_1 та ПП “Лада-2000” по АДРЕСА_1 не було вирішено, а
рекомендовано вирішувати спір в судовому порядку.

Згідно
п.2 ст.77 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»спори про
поновлення порушених прав юридичних і фізичних осіб, що виникають в результаті
рішень, дій чи бездіяльності органів або посадових осіб місцевого
самоврядування, вирішуються в судовому порядку.

Беручи
до уваги те, що в результаті бездіяльності органу місцевого самоврядування
-Луцької міської ради порушено права фізичної особи -суб'єкта підприємницької
діяльності ОСОБА_1, що належить до компетенції зазначеного органу, суд
приходить до висновку про задоволення позову.

Позивачем
до подачі позову було сплачено державне мито у розмірі 85 грн. та витрати на
інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в розмірі 118 грн. на
повернення яких останній не наполягає.

Господарський
суд, керуючись ст.ст. 14, 19 Конституції України, ст.ст. 15, 16, 377 Цивільного
кодексу України, ст.ст. 26, 77 Закону України «Про місцеве самоврядування в
Україні», ст.ст. 12, 116, 120, 158 Земельного кодексу України, ст.ст. 33, 34, 43, 44-49, 82-85
Господарського процесуального кодексу України, -

в и р і ш и в :

1.Позов
задовольнити.

2.Визнати
протиправною бездіяльність Луцької міської ради щодо вирішення питання про
погодження меж  земельної ділянки площею
0,4459га, що знаходиться по АДРЕСА_1 і перебуває в користуванні підприємця
ОСОБА_1 та земельної ділянки площею 1,5га, що знаходиться по АДРЕСА_1 і
належить на праві власності приватному підприємству “Лада-2000”.

3.Зобов'язати
Луцьку міську раду в місячний термін з моменту набрання чинності рішення суду у
відповідності до Закону України «Про місцеве самоврядування», Земельного
кодексу України вирішити питання щодо
визначення меж земельної ділянки площею 0,4459га, що знаходиться по
АДРЕСА_1 в м.Луцьку і перебуває в користуванні ПП ОСОБА_1,  та земельної ділянки площею 1,5га, що
знаходиться  по АДРЕСА_1 в м.Луцьку і
належить на праві приватної власності приватному підприємству “Лада-2000”.

4.
Визнати протиправною бездіяльність Луцької міської ради щодо вирішення питання
про надання ПП ОСОБА_1 у постійне користування земельну ділянку площею
0,4459га, що знаходиться по АДРЕСА_1.

5.
Зобов'язати Луцьку міську раду в місячний термін з моменту набрання чинності
рішення суду у відповідності до Закону України «Про місцеве самоврядування»,
Земельного кодексу України, винести на найближче пленарне засідання питання
щодо надання ПП ОСОБА_1 у постійне користування земельну ділянку площею 0,4459га,
що знаходиться по АДРЕСА_1 в м.Луцьку.

Рішення
господарського суду у відповідності до ст.85 ГПК України набирає законної сили
після закінчення 10-денного строку з дня його прийняття, а у разі, якщо в
судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення,
воно набирає законної сили після закінчення 10-денного строку з дня підписання
рішення, оформленого відповідно до ст.84 цього Кодексу.

Заступник
голови

господарського
суду, суддя                                                         В.А.Пахолюк

Дата підписання
рішення  07.08.08 р.

Дата вступу рішення в
законну силу 18.08.08 р.