ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" січня 2008 р. Справа № 10/163

м. Чернівці 13-00 год.

За позовом виконавчої дирекції Чернівецького обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, м. Чернівці

до Військової частини А 0264, м. Чернівці

про стягнення заборгованості по страхових внесках у сумі 11581,22 грн.

Суддя Т.І.Ковальчук

Секретар судового засідання Нікуліца І.С.

Представники:

Від позивача –Гнатовський О.С., головний спеціаліст, дор. № 01-11/22 від 11.01.2007 р.

Від відповідача –Суховерко О.В., дор. від 29.10.2007 р.

СУТЬ СПОРУ:

Позивач звернувся з позовом до відповідача про стягнення заборгованості по страхових внесках на загальнообов’язкове державне соціальне страхування у зв’язку з тимчасовою втратою працездатності в сумі 11581,22 грн. згідно зі звітом за 9 місяців 2007 рік про нараховані внески, перерахування та витрати, пов’язані з даним видом соціального страхування.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач є страхувальником та зареєстрований у Чернівецькій міській виконавчій дирекції Чернівецького обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності (далі –Фонд) і згідно з Законом України “Про загальнообов’язкове державне соціальне страхування у зв’язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням” зобов’язаний нараховувати і сплачувати в установлені строки та в повному обсязі страхові внески, однак згідно з поданим звітом має заборгованість перед Фондом за 9 місяців 2007 року в зазначеній сумі.

Письмових пояснень на позов відповідач не надав.

Представник позивача в судовому засіданні 10.01.2008 р. позов підтримав з підстав, викладених у позовній заяві, представник відповідача позов визнав.

Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши матеріали справи, встановивши фактичні обставини у справі, дослідивши та оцінивши надані докази, проаналізувавши законодавство, що регулює спірні відносини, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню.

Правові, організаційні та фінансові основи загальнообов’язкового державного соціального страхування громадян на випадок тимчасової втрати працездатності, у зв’язку з вагітністю та пологами, народженням дитини та необхідністю догляду за нею, у разі смерті, а також надання послуг із санаторно-курортного лікування та оздоровлення застрахованим особам та членам їх сімей регулюються Законом України “Про загальнообов’язкове державне соціальне страхування у зв’язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням” (далі –Закон).

Судовим розглядом справи встановлено, що відповідач є платником страхових внесків на загальнообов’язкове державне соціальне страхування на випадок тимчасової втрати працездатності й згідно поданого до органу Фонду за місцем реєстрації звіту про нараховані внески, перерахування та витрати, пов’язані з загальнообов’язковим державним соціальним страхуванням у зв’язку з тимчасовою втратою працездатності, за 9 місяців 2007 року має прострочену заборгованість по платежах до Фонду в сумі 11581,22 грн. (а.с. 5,8).

Указана заборгованість визнається відповідачем, а також підтверджується рішенням виконавчої дирекції Чернівецького обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності № 173 від 19.03.2007 р. про застосування та зарахування до бюджету Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, відображення у звіті (Ф4-ФСС з ТВП) сум фінансових (штрафних) санкцій, неправомірних витрат, донарахованих сум внесків та пені за порушення законодавства про загальнообов’язкове державне соціальне страхування, яким відповідачеві донараховано страхових внесків, накладено штрафи та не прийнято до зарахування витрати по тимчасовій непрацездатності на загальну суму 13300,36 грн. (а.с. 9).

Вказане рішення виконавчої дирекції Чернівецького обласного відділення Фонду відповідачем не оскаржувалося, доказів про сплату заявленої до стягнення суми відповідачем не надано.

У відповідності до п. 2 ст. 27 Закону страхувальник (відповідач) зобов’язаний нараховувати і сплачувати в установлені строки та в повному обсязі страхові внески.

Ч. 1 ст. 30 Закону встановлено, що страхувальник-роботодавець несе відповідальність за несвоєчасність сплати та неповну сплату страхових внесків, у тому числі страхових внесків, що сплачують застраховані особи через рахунки роботодавців, а також за порушення порядку використання страхових коштів.

Зокрема, за неповну сплату страхових внесків на страхувальника накладається штраф у розмірі прихованої (заниженої) суми заробітної плати, на яку відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески, а за порушення порядку витрачання страхових коштів накладається штраф у розмірі 50 відсотків належної до сплати суми страхових внесків. Згідно з абз. 2 ч. 2 ст. 30 Закону строк давності в разі стягнення страхових внесків, пені та фінансових санкцій, передбачених цією статтею, не застосовується.

Згідно зі статтею 8 Закону спори, що виникають з правовідносин за цим Законом, вирішуються органами Фонду в порядку, встановленому статутом Фонду, та в судовому порядку.

За таких обставин вимоги позивача є обгрунтованими і підлягають задоволенню.

Судовий збір належить стягнути з відповідача на користь держави.

На підставі викладеного, керуючись статтями 17, 94, 98, 160-163 п.п. 6, 3 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В :

1.          Позов задовольнити.

2.          Стягнути з військової частини А 0264 (м. Чернівці, вул. М.Олімпіади,6, р/р 019 в УДК у Чернівецькій області, код 07903260):

- на користь виконавчої дирекції Чернівецького обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності (м. Чернівці, вул. Г.Артемовського,19, код 26036337, р/р 2560444 в ЧОД ВАТ “Райффайзен банк Аваль”) 11581,22 грн. заборгованості;

- в доход Державного бюджету України 115,81 грн. судового збору (стягувач –ДПІ у м. Чернівці).

3. З набранням постановою законної сили видати виконавчі листи.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку заяву не було подано.

Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений КАС України, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова не набрала законної сили.

Про апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції спочатку подається заява. Обґрунтування мотивів оскарження і вимоги до суду апеляційної інстанції викладаються в апеляційній скарзі.

Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України - з дня складення в повному обсязі.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Постанова складена в повному обсязі, проголошена і підписана 10 січня 2008 року.

Суддя                                                             Т.І. Ковальчук