РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

"10" вересня 2008 р.

Справа № 13/125-2629

Господарський
суд Тернопільської області

у складі

розглянув справу

за позовом:
Тернопільського обласного державно-комунального підприємства
"Тернопільтеплокомуненерго",  вул.
Київська, 3а, м.Тернопіль, 46000

до відповідача:  Приватного підприємця ОСОБА_1, АДРЕСА_1,
м.Зборів, Тернопільської області,47200

за участю представника:

позивача : Їжак Н.П.,  довіреність
№ 936/01  від 10.07.08 р.

Суть справи :

про стягнення 38355,99 грн.
заборгованості.

Відповідач у відзиві на позовну
заяву та в судовому засіданні проти позовних вимог заперечує, посилаючись на
те, що з умовами Додаткової угоди  до
типового договору №7066, не погоджувався та надсилав на адресу позивача
протокол розбіжностей від 28.08.2008р., на який відповіді так і не отримав.
Крім того, ним було подано заяву від 28.02.2008р. про розірвання договору. А
оскільки, ніякої відповіді від ТОКП «Тернопільтеплокомуненерго»не надійшло,  то Договір №7066 від 01.01.2007р.  вважався пролонгованим і оплата проводилась
за попередніми тарифами, а тому, як стверджує відповідач, у ПП «ОСОБА_1.»станом
на 15.07.2008р.  заборгованість за
спожиту теплову енергію перед ТОКП «Тернопільтеплокомуненерго», відсутня.

Позивач позовні вимоги підтримав. В
ході розгляду справи надав суду заяву від 10.09.2008р. про часткову відмову від
суми позовних вимог, а саме, враховуючи заяву відповідача про розірвання
договору про теплопостачання від 28.02.2008р.
просить стягнути з ПП «ОСОБА_1.»11568,65 грн. заборгованості,  без нарахувань сум абонентної плати.

В розпочатому судовому засіданні
учасникам судового процесу роз'яснено їх процесуальні права та обов'язки,
передбачені ст.ст. 22, 29 ГПК України.

В судовому засіданні у відповідності
до ст.77 ГПК України оголошувались перерви до 25.07.08р., до 10.09.2008р. для
надання можливості сторонам подати додаткові обґрунтування, заперечення,
докази, та відкладався розгляд справи на 09.09.2008 р. за клопотанням позивача.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши представників сторін, господарський суд встановив:

- 01 січня 2007 р. між  Тернопільським обласним комунальним
підприємством теплових мереж “Тернопільтеплокомуненерго”, як Енергопостачальною
організацією, та Приватним підприємцем ОСОБА_1., як Споживачем, укладено
договір № 7066 про постачання  теплової
енергії у гарячій воді із споживачем (субспоживачем), згідно умов якого позивач
взяв на себе зобов'язання постачати Споживачу теплову енергію в гарячій воді в
потрібних йому обсягах, а Споживач зобов'язався оплачувати одержану теплову
енергію за встановленими тарифами (цінами) в терміни, передбачені цим
договором.

У відповідності до п. 6.3  вказаної угоди відповідач зобов'язався
сплачувати вартість теплової енергії за 3 дні до початку розрахункового періоду
з урахуванням залишкової суми (сальдо) розрахунків на початок місяця. При
цьому, п.10.3 Договору сторони погодили, що припинення дії Договору не звільняє
Споживача від обов'язку повної сплати спожитої теплової енергії.

Пунктами 10.1,10.4 сторони
передбачили, що договір набуває чинності з дня його підписання та вважається
пролонгованим на кожний наступний рік, якщо за місяць до закінчення строку його
дії, про припинення не буде письмово заявлено однією із сторін.

В подальшому сторонами було
укладено додаток до договору № 7066 щодо зміни вартості відпущеної теплової
енергії, а саме - 235,77 грн., крім ПДВ за 1 Гкал  з 01.01.2007 року. Також, пунктом 3
обумовлено, що у разі відмови підписання даної додаткової угоди, Споживач
повинен самостійно припинити споживання теплової енергії з складанням
відповідного акту.

Враховуючи, що ні одна із сторін
договору в строк, визначений пунктом 10.4 Договору, не заявила про відмову від
договору чи зміну його умов, даний договір вважався пролонгованим на новий
термін і постачання теплової енергії здійснювалось на тих же умовах.

Відповідно до ст. 11 Цивільного
кодексу України цивільні права та обов'язки
виникають  із  дій осіб, що передбачені актами цивільного
законодавства, а також із дій осіб, що
не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права
та обов'язки.

За своєю правовою природою між
сторонами виникли правовідносини, які мають ознаки договору про надання послуг,
що регулюються нормами ст. 901 ЦК України, згідно якої виконавець
зобов'язується надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії
або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити
виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Договором
сторони передбачили порядок надання послуг, порядок ведення обліку спожитої
теплової енергії та проведення розрахунків, а також, відповідальність за
порушення умов договору.

Кількість фактично спожитої
теплової енергії визначено згідно з договірними навантаженнями з урахуванням
середньомісячної фактичної температури теплоносія від теплових джерел
Енергопостачальної організації та кількості годин (діб) роботи
теплоспоживального обладнання Споживача в розрахунковому періоді.

Статтями 526 ЦК України та 193 ГК
України встановлено обов'язок учасників господарських відносин належним чином
виконувати свої зобов'язання відповідно до вказівок закону, інших правових
актів, договору, а при відсутності таких вказівок -відповідно до вимог, що у
певних умовах звичайно ставляться.

28.02.2008 року Приватним
підприємцем було подано заяву до ТОКП «Тернопільтеплокомуненерго»про розірвання
договору №7066.

Всупереч вищезазначених приписів
закону, відповідачем несвоєчасно проведено оплату вартості спожитої за період з
01.01.2008 року по 28.02.2008р. теплової енергії, у зв'язку з чим виникла
заборгованість в сумі 11568,65 грн. (без нарахування сум абонплати), яка станом
на день розгляду спору не погашена в добровільному порядку.

Дана заборгованість підтверджується
розрахунками суми боргу за теплову енергію із зазначенням періоду, за який
надано послуги,  тому суд вважає
правомірними вимоги щодо стягнення з Відповідача 11568,65грн. основного боргу,
що виник внаслідок  несвоєчасної та не
повному обсязі оплати  спожитої теплової
енергії.

В
частині стягнення 26787,34 грн. основного боргу, що складає різницю між
заявленою сумою позову та сумою перерахунку, провадження у справі припиняється
на підставі ч. 4. ст. 80 ГПК України, за відмовою від позову.

Відповідно
до ст.49 ГПК України державне мито та витрати на інформаційно-технічне
забезпечення судового процесу позивачу відшкодовуються за рахунок відповідача.

Приймаючи
до уваги викладене, керуючись ст. 49, п.п. 1-1, 4 ст. 80, ст. 82,  84, 85 Господарського процесуального кодексу
України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1.          Позов частково задовольнити.

2.          Стягнути з Приватного підприємця
ОСОБА_1, АДРЕСА_2, м.Зборів, Тернопільської області, ідент. код НОМЕР_1в
користь Тернопільського обласного комунального підприємства теплових мереж “Тернопільтеплокомуненерго”
на поточний рахунок 3170 в ЦВ ПІБ м.Тернополя, МФО 338426, код
03353590 :

- 11568 грн. 65 коп. основного боргу.

3.          Стягнути з Приватного підприємця
ОСОБА_1, АДРЕСА_2, м.Зборів, Тернопільської області, ідент. код НОМЕР_1в
користь Тернопільського обласного комунального підприємства теплових мереж
“Тернопільтеплокомуненерго” на поточний рахунок 3170 в ЦВ ПІБ
м.Тернополя, МФО 338426, код 03353590 -
115 грн. 69 коп. в повернення сплаченого державного мита та 118 грн. в
повернення витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу;

Видати накази.

4.          В частині стягнення 26787,34 грн.
боргу, провадження припинити.

На рішення суду, яке не набрало
законної сили, сторони мають право подати апеляційну скаргу, а прокурор -
апеляційне подання, протягом десяти днів з дня
підписання рішення  15 вересня
2008 р., через місцевий господарський суд.

Суддя