ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
м.Донецьк, вул.Артема, 157, тел.381-88-46
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

23.10.08 р.
Справа № 18/155

за позовом: Суб'єкта
підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_1  м. Донецьк

до відповідача: Дочірнього
підприємства компанії „MaxBill Ltd” „МаксБілл-Сервісес” м. Донецьк

про стягнення 8153,28грн.

Суддя господарського суду Донецької
області                         О.В.Овсяннікова

розглянув у відкритому судовому
засіданні господарського суду справу за участю
представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1-СПД

від відповідача: не з'явився

Суб'єкт  підприємницької діяльності - фізична особа
ОСОБА_1 м. Донецьк звернувся з позовом до
Дочірнього підприємства компанії „MaxBill Ltd” „МаксБілл-Сервісес” м.
Донецьк про стягнення  8153, 28грн.

Заявою від 23.10.2008 року позивач
визначив предмет позову, зменшив суму позовних вимог і просить суд стягнути з
відповідача 7658,00грн. боргу, 160.82грн. інфляційних, 36,62грн. річних,
292,98грн. неустойки, а всього 8148,42грн.

Відповідно до ст. 22 Господарського
процесуального кодексу України позивач має право до прийняття рішення  по справі змінити підставу або предмет
позову, збільшити або зменшити розмір позовних вимог, тому суд приймає заяву і
справа розглядається з урахуванням змінених вимог.

В обґрунтування заявлених вимог
позивач посилається  на те, що  зобов'язання за договором їм були виконані у
повному обсязі, але  в порушення умов
договору відповідач за виконані роботи з ним
не розрахувався,  тому виникла заборгованість,
а за прострочку оплати боргу нараховані неустойка згідно договору, інфляційні
та річні відповідно до закону, які останній повинен сплатити.

Відповідач відзива по справі не
подав, у засідання суду
ні 08.10.2008року, ні 23.10.2008 року не з'явився, про неможливість явки
суд не повідомив, тому справа розглядається за наявними в ней матеріалами  на підставі ст. 75 Господарського
процесуального  кодексу України.

Розглянувши матеріали справи,
вислухавши доводи та пояснення представника позивача, суд встановив наступне.

20.10.2006 року  між сторонами
був укладений договір НОМЕР_1, відповідно до п.п.1.1,1.2. якого  позивач (Виконавець)  зобов'язався виконати  згідно завдання відповідача (Замовника)
роботи та послуги, а саме :

-
розробку дизайну програмного забезпечення;

-
розробку програмного забезпечення;

-
розробку та внесення змін в програмне забезпечення,

а останній зобов'язався
прийняти  роботи та оплатити їх вартість.

Строк дії договору - з моменту
підписання до 31.12.2006 року (п.1.4. договора).

Додатковою угодою від 03.01.2007
року  сторонами був продовжений строк дії
договору до 31.12.2007 року .

Відповідно до п.7.2. договора
строк  його дії був продовжений і на
наступний рік, оскільки заява  про
розірвання договору жодною стороною не подана.

31.03.2008 року сторонами було  підписане технічне завдання № 7 на виконання
робіт, вартість яких визначена у сумі 7658,00грн.

Позивач свої зобов'язання  за договором виконав, що підтверджується  актами про виконання робіт та послуг на суму
7658,00грн., а саме :

-
НОМЕР_1 від 20.04.2008 року на суму 4207,00грн.,

- НОМЕР_2 від 15.05.2008 року на
суму 3451,00грн., які підписані у двосторонньому порядку.

Пунктом 2.3. договора передбачено, що
виплата винагороди  позивачу здійснюється
не пізніше п'яти банківських днів після підписання акта здачи-прийомки
виконаних робіт та послуг.

Фактично, відповідач свої
зобов'язання не виконав, доказів оплати вартості робіт не надав.

Таким чином за ним налічується борг в
сумі 7658,00грн.

Відповідно до ст. 526 Цивільного
кодексу України зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших
актів  цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов  та
вимог-відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Пунктом 7.2. договора передбачено,
що   за прострочку оплати робіт та послуг
відповідач  сплачує пеню у розмірі 0,2%  від несплаченої суми за кожний день
прострочки, але не більш подвійної облікової ставки НБУ.

Позивачем нарахована пеня за  із розрахунку подвійної облікової ставки НБУ,
яка становить 292.98грн.

Відповідно до п.2 ст. 625 Цивільного
кодексу України  боржник, який прострочив
виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити
суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший
розмір процентів не встановлений
договором або законом.

У зв'язку з тим, що  розмір інфляційних та річних не
встановлений  договором, вони нараховані
відповідно до закону.

Нарахована позивачем сума
інфляційних складає  160,82 грн., а
річних - 36,62грн. за весь час прострочення, які підлягають стягненню.

Беручи до уваги, що позовні вимоги
обґрунтовані, документально доведені і відповідачем не оспорені, вони
підлягають задоволенню.

Керуючись
ст.ст.33,43,49,75,82,84-85 Господарського процесуального кодексу України, на
підставі ст. 526, 625 Цивільного кодексу України, суд.  -

В И Р І Ш
И В :

Позовні вимоги   Суб'єкта підприємницької діяльності
-фізичної особи ОСОБА_1 м. Донецьк  до
Дочірнього підприємства компанії „MaxBill Ltd” „МаксБілл-Сервісес” м. Донецьк  - задовольнити.

Стягнути  з Дочірнього підприємства компанії „MaxBill
Ltd” „МаксБілл-Сервісес”(83050, м. Донецьк, вул.Рози Люксембург,26а, , п/р 0 в ЗАТ Донміськбанк, МФО 334970) на користь Суб'єкта
підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, іден НОМЕР_3)
7658,00грн.заборгованості, 292,98грн.неустойки, 160,82грн. інфляційних,
36,62грн. річних, 102грн. держмита та 118 грн. витрат за інформаційно-технічне
забезпечення судового процесу.

Рішення оголошено  23.10.2008 року і набуває законної сили після
закінчення десятиденного строку на його оскарження.

Суддя