ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

21.08.2008                                                                                Справа №14/350

м. Полтава

за позовом Полтавського обласного відділення Фонду України соціального захисту інвалідів, 36000, м. Полтава, вул. Зигіна, 1

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Градосвязь», 39600, Полтавська область, м. Кременчук, вул.. Миру, 5, корп. А

про стягнення 2624,46 грн.

Суддя Іваницький О.Т.

Секретар судового засідання Пістряк М.С.

Представники:

від позивача: Прохорова Н.М., дов. №04-119/1212 від 25.03.2008р.

від відповідача: не з’явився (повідомлений належним чином)

Суть спору: Розглядається позов про стягнення 2624,46 грн., в тому числі: 2550,00 грн. – адміністративно-господарських санкцій та пені в сумі 74 грн. 46 коп. за не створення 1 робочого місця для працевлаштування інваліда у 2007 р.

Постанова виноситься в судовому засіданні 21.08.2008р. після виходу суду з нарадчої кімнати.

Відповідач заперечення на позов не подав, свого представника в судове засідання не направив, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Дослідивши і оцінивши матеріали справи та подані докази, заслухавши представника позивача, суд встановив, що Законом України „Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні” зі змінами, внесеними згідно Законів від 06.10.2005 р. №2602-ІУ, від 23.02.2006 р. №3483 –ІV (стаття 19) для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств організацій громадських організацій інвалідів, фізичних осіб, які використовують найману працю (далі-роботодавці) установлюється норматив робочих місць для працевлаштування інвалідів у розмірі чотирьох відсотків середньооблікової чисельності штатних працівників облікового складу за рік, а якщо працює від 8 до 25 осіб, - у кількості одного робочого місця.

Роботодавці самостійно розраховують кількість робочих місць для працевлаштування інвалідів відповідно до нормативу, встановленого частиною першою ст.19 вказаного вище Закону, і забезпечують працевлаштування інвалідів. При розрахунках кількість робочих місць округлюється до цілого значення.

Згідно наданого відповідачем „Звіту про зайнятість та працевлаштування інвалідів за 2007 рік” (форма №10-ПІ), середньооблікова кількість штатних працівників становить 10 ос. Норматив робочих місць для забезпечення працевлаштування інвалідів – 1 ос.

Виконанням нормативу робочих місць у кількості, визначеній згідно з частиною першою ст.19 вищевказаного Закону, вважається працевлаштування роботодавцем інвалідів, для яких це місце є основним.

Фактично у відповідача в 2007 році інваліди не працювали.

Як свідчать матеріали справи, відповідач на виконання п.14 Положення про робоче місце інваліда і про порядок працевлаштування інваліда, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.05.1995 р. №314, відповідач інформував про наявність вакантних робочих місць для працевлаштування інвалідів Кременчуцький міськрайонний центр зайнятості (лист вих. №2631 від 26.05.2008р.).

Тобто, відповідач вжив передбачених законодавством заходів по створенню робочих місць для працевлаштування інвалідів згідно встановленого нормативу.

Частиною першою ст. 18 Закону України „Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні” передбачено, що працевлаштування інвалідів здійснюється органами Міністерства праці України, Міністерства соціального захисту населення України, місцевими радами, громадськими організаціями інвалідів.

Аналіз положень вказаного Закону дає підстави для висновку про те, що обов’язок підприємства щодо створення робочих місць для інвалідів не супроводжується його обов’язком підбирати й працевлаштовувати інвалідів нас створені робочі місця. Такий обов’язок покладається на органи працевлаштування, що перелічені в ч.1 ст.18 цього Закону. Це підтверджується і змістом Положення про робоче місце інваліда і про порядок працевлаштування інваліда, затвердженого постановою Кабінету Міністрі України від 03.05.1995 р. №314. Зокрема згідно абзацу другого пункту третього Положення завданням Фонду є здійснення контролю за додержанням підприємствами нормативів робочих місць для забезпечення працевлаштування інвалідів.

Доказів направлення відповідачеві названими органами інвалідів для працевлаштування, доказів того, що інваліди самі зверталися до відповідача, а відповідач їх не працевлаштував, господарському суду не надано.

З огляду на викладене, відсутності для застосування до відповідача штрафних санкцій.

Суд на підставі вищенаведеного, оцінивши докази, які є в матеріалах справи, після виходу із нарадчої кімнати приходить до висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають.

На підставі матеріалів справи та керуючись ст.ст. 2,4-12,23,47-52,56,58-59,60,62-63,65, 69-71,79,86-87,94,158-163,167 та п. 6 р. VІІ “Прикінцеві та перехідні положення” Кодексу адміністративного судочинства України, суд –

П О С Т А Н О В И В :

У позові відмовити повністю.

Суддя                                                                      Іваницький О.Т.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений Кодексом адміністративного судочинства, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду.

Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Заява про апеляційне оскарження подається протягом десяти днів з дня її проголошення. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.