КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.07.2008                                                                                           № 31/148

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:          Іваненко Я.Л.

суддів:           Гарник Л.Л.

Пантелієнка В.О.

при секретарі:           Семеник Т.В.

За участю представників:

від позивача -Маковєєв В.В. – директор,

Маковєєва К.В., дов. № 8 В-А, від 26.05.2008 року,

Філь І.М., дов. № 7 В-А від 01.07.2008 року

від відповідача -Правило Т.О., дов. № 114/244 від 14.01.2008 року

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Закрите акціонерне товариство "Київспецмонтажбуд"

на рішення Господарського суду м.Києва від 19.05.2008

у справі № 31/148 (Качан Н.І.)

за позовом                               Закрите акціонерне товариство "Київспецмонтажбуд"

до                                                   Комунальне підприємство з питань будівництва житлових будинків "Житлоінвестбуд-УКБ"

третя особа відповідача

третя особа позивача

про                                                  стягнення 63363,17 грн. та за оплату тендерної документації

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 19.05.2008 року справі №31/148 в позові Закритого акціонерного товариства “Київспецмонтажбуд” (далі-позивач) до Комунального підприємства з питань будівництва житлових будинків “Житлоінвестбуд-УКБ” ГУЖЗВО Київради (далі-відповідач) про стягнення 63 363, 17 грн. та за оплату тендерної документації відмовлено повністю.

Не погоджуючись з рішенням суду, позивач звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить суд скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 19.05.2008 року та прийняти нове, яким позов задовольнити. Вважає, що рішення прийнято з неповним з’ясуванням обставин, що мають значення для справи. В обґрунтування своїх вимог зазначає, що ним для приймання участі у торгах було виконано всі вимоги п. п.6 - 14 Тендерної документації та ст.ст. 24, 25 ЗУ “Про закупівлю товарів ,робіт і послуг за державні кошти. Проте, відповідачем було необ’єктивно оцінено тендерні пропозиції, порушено принципи добросовісної конкуренції, що в свою чергу вплинуло на спотворення результатів торгів, які позивач вважає незаконними. За таких обставин апелянт вважає, що з відповідача підлягають стягненню збитки в розмірі 62 975, 17 грн., а саме: 9 475, 17 грн. – заробітна плата, яку було виплачено під час підготовки тендерної пропозиції працівникам позивача, що виконували роботи з виготовлення проектно-кошторисної документації на дитячий садок, 5 000 грн. – неодержаний прибуток (втрачена вигода),на який позивач розраховував, якщо б відповідач незаконно та необґрунтовано не змінив переможця, 500 грн. – оплата за інформацію про наявність учасника в Тематичному каталозі учасників процедур закупівель, 3 000 грн. – оплата за тендерну документацію.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач заперечує проти вимог відповідача, викладених в апеляційній скарзі, вважає, що позовні вимоги є безпідставними, необґрунтованими та такими, що не відповідають дійсним обставинам справи, а тому просить суд залишити рішення Господарського суду міста Києва від 19.05.2008 року справі № 31/148 без змін, а апеляційну скаргу – без задоволення.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 02.07.2008 року вказану апеляційну скаргу було прийнято до провадження та призначено до розгляду в судовому засіданні на 17.07.2008 року.

В судове засідання 17.07.2008 року з’явились представники сторін та підтримали свої вимоги.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення повноважних представників сторін, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, Київський апеляційний господарський суд вважає, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав:

Судом першої інстанції встановлено, що через мережу Інтернет відповідач, як замовник тендеру, опублікував оголошення про здійснення закупівлі робіт з виготовлення проектно-кошторисної документації на дитячий садок (140 місць ) по вул. Милославській у м. Києві, підготував пакет тендерної документації та прийняв участь у розкритті пропозицій. Позивач вважає, що документально виконав всі вимоги, передбачені п. п.6 - 14 Тендерної документації та ст.ст. 24, 25 ЗУ “Про закупівлю товарів ,робіт і послуг за державні кошти “, і навіть посилається на ті обставини, що відповідач керуючись ч.7 ст.26 Закону публічно оцінив пропозицію Позивача як найкращу, але переможцем визнав іншу юридичну особу.

На підставі ст. 26 ЗУ “Про закупівлю товарів, робіт і послуг за державні кошти” відбулося розкриття тендерних пропозицій з виготовлення проектно-кошторисної документації на дитячий садочок (140 місць) по вул. Милославський у Деснянському районі м. Києва, що підтверджується протоколом від 17.07.07 року № 4 про розкриття тендерних пропозицій при здійсненні процедури закупівлі.

Відповідно до ч. 7 ст. 26 Закону загальний строк здійснення оцінки тендерних пропозицій та визначення переможця торгів не повинен перевищувати 15 робочих днів після дня розкриття тендерних пропозицій.

Відповідно до ст. 29 вказаного Закону замовник акцептує тендерну пропозицію, що визнана найкращою за результатами оцінки.

Згідно з додатком 4 тендерної документації критеріями оцінки тендерних пропозицій є ціна, строк виконання робіт та умови розрахунків. Замовник визначає переможця торгів із числа учасників, тендерні пропозиції яких не було відхилено, на основі критеріїв і методики оцінки, зазначених у тендерній документації, а не тільки на основі ціни, як зазначив позивач.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 193 ГК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського процесу.

Протягом п'яти календарних днів з дня акцепту замовник повинен надіслати переможцю торгів повідомлення про акцепт тендерної пропозиції, а також надіслати всім учасникам письмове повідомлення про результати торгів. Позивач наголошує, що відповідач не надав йому мотивованого обґрунтування на підставі чого було змінено рішення щодо визнання його переможцем торгів. Таким чином позивач не отримав підтвердження того, що є переможцем відкритих торгів, окрім усної заяви про це під час розкриття тендерних пропозицій.

Листом від 27.07.2007 року № 114/6110 КП «Житлоінвестбуд-УКБ» повідомило позивача про те, що договір на закупівлю робіт з виготовлення проектно-кошторисної документації на дитячий садок буде укладено з КП «Житлоінвестпроект», тендерна пропозиція якого акцептована. Направлення листа підтверджує, що здійснення оцінки тендерних пропозицій та визначення переможця відбулося 26.07.2007 року, а не під час розкриття тендерних пропозицій, як помилково зазначає позивач.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач в обґрунтування своїх вимог посилається на те, що результати торгів є необґрунтованими та такими, що об’єктивно порушують процедуру закупівель, що спричинило понесення позивачем значних збитків, які останній і просить стягнути з відповідача (9 475, 17 грн. – заробітна плата, виплачена працівникам позивача, 5 000 грн. – втрачена вигода, 500 грн. – оплата за інформацію про наявність учасника в Тематичному каталозі учасників процедур закупівель, 3 000 грн. – оплата за тендерну документацію).

Як зазначено в Преамбулі ЗУ ” Про закупівлю товарів, робіт і послуг за державні кошти” (який був чинним на момент проведення тендеру) цей Закон встановлює правові та економічні засади здійснення процедур закупівель товарів, робіт і послуг за рахунок державних коштів. Метою цього Закону є створення конкурентного середовища у сфері державних закупівель, а також запобігання проявам корупції у цій сфері, забезпечення прозорості процедур закупівель товарів, робіт і послуг за державні кошти та досягнення оптимального і раціонального їх використання.

Відповідно до ст.1 ГК України цей Кодекс визначає основні засади господарювання в Україні і регулює господарські відносини, що виникають у процесі організації та здійснення господарської діяльності між суб'єктами господарювання, а також між цими суб'єктами та іншими учасниками відносин у сфері господарювання.

Учасниками відносин у сфері господарювання, згідно зі ст. 2 ГК України є суб'єкти господарювання, споживачі, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, наділені господарською компетенцією, а також громадяни, громадські та інші організації, які виступають засновниками суб'єктів господарювання чи здійснюють щодо них організаційно-господарські повноваження на основі відносин власності.

Згідно з ч. 1 ст. 173 ГК України господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

При цьому, як передбачено ст. 174 ГК України господарські зобов'язання можуть виникати, між іншим, безпосередньо із закону або іншого нормативно-правового акта, що регулює господарську діяльність; внаслідок заподіяння шкоди суб'єкту або суб'єктом господарювання та інш.

Стаття 20 ГК України визначає шляхи захисту прав суб’єктів господарювання, одним з яких є відшкодування збитків.

У сфері господарювання застосовуються такі види господарських санкцій: відшкодування збитків; штрафні санкції; оперативно-господарські санкції (ч. 2 ст. 217 ГК України).

Підставою ж господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин, згідно зі ст. 218 ГК України, є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.

Під правопорушенням, яке є підставою господарсько-правової відповідальності, в даному випадку, слід розуміти порушення учасниками господарських відносин норм законів (підзаконних нормативних актів), що регулюють господарські відносини, або порушення умов договору при виконанні взятих на себе зобов’язань.

Відповідно до ст. 224 ГК України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту, права або законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

До складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, згідно зі ст. 225 ГК України, включаються:

- вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства;

- додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб'єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов'язання другою стороною;

- неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов'язання другою стороною;

- матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

При цьому, за загальним правилом, підставою для відшкодування збитків є наявність усіх елементів складу правопорушення, а саме:

-          протиправної поведінки особи;

-          шкідливого результату такої поведінки (збитків);

-          причинного зв’язку між протиправною поведінкою та збитками;

-          вини особи, яка заподіяла збитки.

Відсутність хоча б однієї з зазначених складових, виключає склад правопорушення взагалі, а з ним відповідно і правові підстави відшкодування збитків.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

При цьому, відповідно до ст. 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Так, при обґрунтуванні підстав для стягнення з відповідача 62 975,17 грн. позивач, доводивши протиправність поведінки відповідача, фактично, оскаржує результати торгів і вважає їх необґрунтованими та незаконними і такими, що порушують процедуру закупівель.

Втім, розділом VII ЗУ “Про закупівлю товарів, робіт і послуг за державні кошти” передбачався конкретний порядок оскарження учасником процедури закупівлі рішень, дій або бездіяльності замовника та процедур закупівель.

Позивачем не надано до суду належних доказів оскарження процедури закупівлі, відповідних рішень про визнання торгів недійсними, а відтак останнім не підтверджено належними доказами протиправність дій відповідача.

Крім того, розмір збитків, що виникли в результаті господарського правопорушення, доводиться потерпілим суб’єктом господарювання.

Разом з тим, позивачем не було надано суду розрахунку неодержаного прибутку (втраченої вигоди), на який позивач мав право розраховувати у разі, якби його право не було порушене відповідачем, як і не надано належних доказів, в розумінні ст. 225 ГК України, на підтвердження розміру реальних збитків, які були понесені позивачем.

За таких обставин, оскільки позивач при обґрунтуванні підстав для відшкодування збитків, не наводить повного складу правопорушення, а саме, не доведено протиправності дій відповідача, не доведено розміру понесених збитків та упущеної вигоди, а відтак і відсутній причинний зв’язок між поведінкою відповідача та збитками, - відсутні правові підстави для стягнення з відповідача коштів в розмірі 62 975, 17 грн.( 9 475, 17 грн. – заробітна плата, виплачена працівникам позивача, 5 000 грн. – втрачена вигода, 500 грн. – оплата за інформацію про наявність учасника в Тематичному каталозі учасників процедур закупівель, 3 000 грн. – оплата за тендерну документацію).

Отже, апеляційний суд приходить до висновку, що доводи позивача, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують висновків господарського суду першої інстанції, а тому відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги, скасування чи зміни рішення суду першої інстанції.

Враховуючи викладене вище, колегія суддів вважає, що господарський суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, ретельно дослідив наявні в матеріалах справи докази, дав їм належну оцінку, прийняв законне та обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права, а тому, рішення необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

З огляду на викладене вище та керуючись ст. ст. 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1.Рішення Господарського суду міста Києва від 19.05.2008 року у справі № 31/148 залишити без змін, а апеляційну скаргу Закритого акціонерного товариства “Київспецмонтажбуд” - без задоволення.

2.Матеріали справи № 31/148 повернути до Господарського суду міста Києва.

Головуючий суддя                                                                      Іваненко Я.Л.

Судді                                                                                          Гарник Л.Л.

Пантелієнко В.О.

22.07.08 (відправлено)