ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.02.08 Справа № 1/861-21/322

Господарський суд Львівської області у складі:

судді Масловської Л.З.

при секретарі Зубачик Н.

За позовною заявою: товариства з обмеженою відповідальністю "Райагробуд", м. Турка, Львівська область,

до відповідача –1: Турківського дошкільного виховного закладу №1 м. Турка, Львівська область,

до відповідача –2: Турківської міської ради Львівської області, м. Турка, Львівська область,

про стягнення 36264 грн..

за участю представників сторін:

від позивача - Рісний М.В. - представник

від відповідача-1 –н/з

від відповідача-2 –Квіткін Ю.М.- представник, Брич Г.К. -голова

Суть спору: Товариство з обмеженою відповідальністю "Райагробуд", м. Турка, Львівська область, до відповідача –1 –Турківського дошкільного виховного закладу №1 м. Турка, Львівська область, відповідача –2 –Турківської міської ради Львівської області, м. Турка, Львівська область, про стягнення 36264 грн. вартості безпідставно набутого майна.

06.09.2005 р. господарський суд Львівської області порушив провадження по справі та призначив розгляд на 18.10.2005 р. Розгляд справи неодноразово відкладався з мотивів, зазначених в ухвалах суду від 18.10.2005 р., 08-11.11.2005 р., 28.11.2005 р.. Ухвалою суду від 13-20.12.2005 р. провадження у справі було зупинено у зв’язку із призначенням по справі судової будівельно-технічної експертизи. Ухвалою суду від 20.11.2007 р. поновлено провадження по справі та призначено розгляд на 27.11.2007 р.. Розгляд справи неодноразово відкладався з мотивів, зазначених в ухвалах суду від 27.11.2007 р.,20.12.2007 р., 22.01.2008 р..

Представникам сторін роз’яснено їх права згідно ст. 22 ГПК України. У відповідності до ст. 75 ГПК України справа слухається за наявними у ній матеріалами.

У судових засіданнях представник позивача позов підтримав з мотивів, зазначених у позовній заяві, заяві про збільшення розміру позовних вимог, запереченні на відзив. Ствердив, зокрема, що майно закладів народної освіти належить до комунальної власності. Місцевий бюджет передбачав виділення коштів на капітальний ремонт дитячих садків у 2004 р. в сумі 30000 грн., а в 2005 р. в сумі 31700 грн.. Позивач в квітні 2005 р. виконав роботи по капітальному ремонту приміщень Турківського дошкільного закладу №1 на загальну суму 31553 грн.. Відповідно, Турківська міська рада безпідставно набула майно вартістю 31553 грн., які на підставі ст. 174 ГК України, ст. 1212 ЦК України повинна повернути. Просить позов задоволити.

У судових засіданнях представник відповідача - 1 позов визнав з мотивів, зазначених у відзиві на позовну заяву. Визнав факт проведення у 2004 р. ремонту будівлі, про що був складений акт приймання виконаних підрядних робіт. Проведеною перевіркою завищення об’єму робіт встановлено не було.

У судових засіданнях представник відповідача –2 позов заперечив з мотивів, зазначених у відзивах, доповненні до відзиву, листах. Зазначив, зокрема, що договір на виконання ремонтних робіт, акт приймання виконаних підрядних робіт Турківською міською радою не підписувався, виділення коштів на оплату таких робіт не погоджувалось. Позивач у 2004 р. роботи не виконував, а за виконані роботи у 2003 р. з позивачем було проведено повний розрахунок. Передбачені бюджетом кошти на ремонт приміщень дошкільних закладів у 2004 р. були повністю використані в сумі 35002 грн., а у 2004 –2005 роках ремонтні роботи по приміщенню ясла-садку №1 виконував не позивач, а комунальне підприємство “Житлово-комунальне управління”. Просить у позові відмовити.

Розглянувши подані докази в їх сукупності, заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив.

Згідно із п. 6 статуту Турківського дошкільного виховного закладу №1, затвердженого розпорядженням №143 від 20.05.1997 р. голови Турківської райдержадміністрації, відповідач –1 є юридичною особою з дня державної реєстрації. Засновником відповідача –1 є відділ освіти Турківської райдержадміністрації. Фінансування відповідача –1 здійснюється за рахунок коштів, виділених на освіту через Турківську міську раду (п. 2 статуту). Статутом також передбачена можливість відповідачу –1 користуватися послугами будь-якого підприємства, установи, організації, або приватних осіб, придбавати необхідні матеріальні ресурси за погодженням із відділом освіти та виконавчим комітетом міської ради. Майно дошкільного закладу належить йому на правах, визначених законодавством.

У відповідності до ст. 61 Закону України “Про освіту”, фінансування державних навчальних закладів та установ, організацій, підприємств системи освіти здійснюється за рахунок коштів відповідних бюджетів, коштів галузей народного господарства, державних підприємств і організацій, а також додаткових джерел фінансування. Додатковими джерелами фінансування є: кошти, одержані за навчання, підготовку, підвищення кваліфікації та перепідготовку кадрів відповідно до укладених договорів; плата за надання додаткових освітніх послуг; кошти, одержані за науково-дослідні роботи (послуги) та інші роботи, виконані навчальним закладом на замовлення підприємств, установ, організацій та громадян; доходи від реалізації продукції навчально-виробничих майстерень, підприємств, цехів і господарств, від надання в оренду приміщень, споруд, обладнання; дотації з місцевих бюджетів; валютні надходження; добровільні грошові внески, матеріальні цінності, одержані від підприємств, установ, організацій, окремих громадян; інші кошти.

Такі ж норми містить і Постанова Кабінету Міністрів України №305 від 12.03.2003 р. “Про затвердження Положення про дошкільний навчальний заклад”, у відповідності до п. п. 50-53 джерелами фінансування дошкільного навчального закладу є кошти не лише засновника (власника); а й відповідних бюджетів (для державних і комунальних дошкільних навчальних закладів) у розмірі, передбаченому нормативами фінансування; батьків або осіб, які їх замінюють; добровільні пожертвування і цільові внески фізичних і юридичних осіб та інші надходження, не заборонені законодавством. Матеріально-технічна база дошкільного навчального закладу включає будівлі, споруди, земельні ділянки, комунікації, інвентар, обладнання, транспортні засоби, службове житло, інші матеріальні цінності, вартість яких відображено у балансі дошкільного навчального закладу або централізованої бухгалтерії, яка обслуговує цей заклад. У відповідності до п. 53 дошкільний навчальний заклад може придбавати і орендувати необхідне обладнання та інше майно; отримувати допомогу від підприємств, установ, організацій або фізичних осіб; здавати в оренду приміщення, споруди, обладнання юридичним та фізичним особам для провадження освітньої діяльності згідно із законодавством, але виключно за погодженням із засновником (власником).

З матеріалів справи вбачається, що 13.05.2003 р. між позивачем (підрядчик) та відповідачем –1 (замовник) був укладений контракт на капітальний ремонт дитячого садка №1 у м. Турка. У відповідності до п. 4 контракту, джерелом фінансування визначено централізовану бухгалтерію Турківської міської ради. З відмітки на контракті вбачається погодження Турківською міською радою договірної ціни в сумі 33400 грн.. У відповідності до п. 3 контракту, строк виконання робіт визначено з травня 2003 р. по червень 2003 р.

Контракт фактично виконувався сторонами, що підтверджується актами приймання виконаних підрядних робіт за травень, червень та липень 2003 р., довідками про вартість виконаних підрядних робіт. Платіжними дорученнями №312 від 07.08.2003 р. на суму 7000 грн.; №676 від 12.12.2003 р. на суму 1718 грн.; №191 від 06.06.2003 р. на суму 5000 грн.; №244 від 27.06.2003 р. на суму 7682 грн.; №163 від 21.05.2003 р. на суму 12000 грн. відповідач –2 проводив оплату. В судових засіданнях сторони не посилались на наявність неврегульованих питань з приводу виконання умов контракту.

Зі змісту п. 3 контракту, факту припинення виконання підрядних робіт у липні 2003 р. позивачем випливає, що контракт від 13.05.2003 р. припинив чинність. Зазначена обставина визнана сторонами.

Позивач стверджує про виконання ним робіт в квітні 2004 р. на загальну суму 31553 грн., не зважаючи на відсутність укладеного між сторонами у письмовій формі договору підряду. У зв’язку із цим вважає, що між сторонами виникли відносини з набуття майна без достатньої правової підстави.

Згідно із ст. 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. При цьому такі положення застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Ці норми застосовуються, зокрема, до вимог про повернення виконаного однією із сторін у зобов'язанні. Згідно із ч. 2 ст. 1213 ЦК України, у разі неможливості повернути в натурі потерпілому безпідставно набуте майно відшкодовується його вартість, яка визначається на момент розгляду судом справи про повернення майна.

Згідно із ч. ч. 1, 2 ст. 14 ЦК України, цивільні обов’язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. При цьому, особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов’язковим для неї.

Згідно із ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. При цьому, ст.. 527 ЦК України передбачає виконання цивільного зобов’язання належними сторонами.

У пункті 2 статуту відповідача-1 зазначено, що фінансування останнього здійснюється за рахунок коштів, виділених на освіту через Турківську міську раду Львівської області. Виділені кошти спрямовуються на надання закладу необхідних будівель з обладнанням та матеріалами, організацію будівництва та ремонту приміщень, їх господарське обслуговування, харчування та медичне обслуговування дітей.

Таким чином, будівля дитячого садка відповідача-1, належить до комунальної власності та утримується за рахунок коштів відповідача-2.

Відповідач-1 визнає факт виконання позивачем ремонтних робіт у заявленій сумі, що додатково підтверджується актом від 08.04.2005 р. перевірки виконаних робіт, складеним робочою групою на виконання доручення першого заступника голови райдержадміністрації №3 від 05.04.2005 р. Посилання відповідача на листи членів комісії щодо помилковості своїх висновків спростовуються іншими матеріалами справи, зокрема, висновком №815 від 29.10.2007 р. судової будівельно-технічної експертизи.

Висновком встановлено, що види та обсяг фактично виконаних ремонтно-будівельних та опоряджувальних робіт не відповідають тим роботам, які перелічені в поданому позивачем акті приймання виконаних робіт за квітень 2004 р., погодженого позивачем та відповідачем –1. З додатку №1 до висновку будівельно-технічної експертизи №815/2006 вбачається, що серед включених до вказаного акту видів робіт позивач фактично не виконав установлення та розбирання зовнішніх металевих трубчастих інвентарних риштувань, середній ремонт металевих огорож, планування площ тощо. Існують розбіжності, вказані у додатку, щодо об’ємів фактично виконаних робіт. Вартість фактично виконаних робіт по розцінках, станом на дату виконання таких робіт становить 18152 грн., а на час проведення експертизи становить 36264грн. (додаток №3 до висновку –кошториси № 2, 2-1).

У відповідності до вимог ст.541 ЦК України визначено, що солідарний обов”язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов’язання, тому зазначена сума підлягає стягненню солідарно з відповідачів. У даному випадку вартість виконаних робіт підлягає стягненню солідарно з обох відповідачів, оскількивнаслідок їх проведення відповідач-1 (Турківський дошкільний виховний заклад №1) отримав можливість експлуатувати відремонтоване приміщення для власних потреб, а відповідач-2 (Турківська міська рада) набула без достатньої правової підстави майно тотожне вартості проведених робіт, так як приміщення, що належить до комунальної власності покращилося на вартість виконаного ремонту та благоустрою.

У відповідності ло ч.2 ст.1213 ЦК України у разі неможливості потерпілому повернути безпідставно набуте майно, відшкодовується його вартість, яка визначається на момент розгляду судом справи про повернення майна. Беручи до уваги те, що виконані ремонтні роботи неможливо відділити від приміщення, стягненню з відповідачів підлягає їхня вартість, визначена на момент розгляду справи судом згідно із висновком судової експертизи.

Згідно із ст. 33 ГПК України кожна сторона зобов’язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково. Судові витрати, у тому числі сплачені відповідачем за проведення експертизи в сумі 1207,20 грн., що підтверджується довідкою, покладаються на сторони пропорційно до задоволених вимог. При цьому, з позивача підлягає стягненню в дохід державного бюджету недоплачена сума державного мита 47,11 грн.

Керуючись ст.14,208,218,526,527,837, 1212,1213 ЦК України, ст.ст. 33, 41, 42 43, 49, 82-85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1.          Позов задоволити повністю.

2.          Стягнути солідарно з Турківського дошкільного виховного закладу №1 (Львівська область, м. Турка, вул. Молодіжна, 4, ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю “Райагробуд” (Львівська область, м. Турка, вул. Франка, 83, ) –36264грн..

3.          Стягнути солідарно з Турківської міської ради (Львівська область, м. Турка, пл.Ринок, 26, ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю “Райагробуд” (Львівська область, м. Турка, вул. Франка, 83, ) –36264грн..

4.          Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю “Райагробуд” (Львівська область, м. Турка, вул. Франка, 83, ) в дохід держбюджету 47,11 грн. державного мита.

5.          Стягнути солідарно з Турківського дошкільного виховного закладу №1 (Львівська область, м. Турка, вул. Молодіжна, 4, ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю “Райагробуд” (Львівська область, м. Турка, вул. Франка, 83, ) –315,53 грн. державного мита, 1207,20 грн. судових витрат та 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

6.          Стягнути солідарно з Турківської міської ради (Львівська область, м. Турка, пл.Ринок, 26, ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю “Райагробуд” (Львівська область, м. Турка, вул. Франка, 83, ) -315,53 грн. державного мита, 1207,20 грн. судових витрат та 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Накази видати згідно ст. 116 ГПК України.

Суддя                                                                                           Масловська Л.З.