ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

02.12.08р.

Справа
№ 35/168-08

За
позовом  Товариства з обмеженою відповідальністю
"Санайя",   м. Донецьк

до
Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма
"НІБАС",

смт. Петропавлівка
Дніпропетровської області

Третя
особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача -
Підприємець - фізична особа ОСОБА_1., с. Решуцьк Рівненського району
Рівненської області

про            стягнення 5 593,52 грн

Суддя  Широбокова Л.П.

Представники:

від позивача - Бурлаченко А.М., представник,
дов. №01-09/08 від 01.09.2008р.

від
відповідача - Решетніков А.О., представник, дов.№25/2 від 01.07.2008р.

від
третьої особи - представник не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

Позивач звернувся до суду та просить
стягнути з Відповідача шкоду - 5 593,52 грн, завдану йому пошкодженням вантажу,
що перевозився третьою особою за маршрутом м. Київ -м. Донецьк. Свої вимоги
обґрунтовує тим, що 12.10.2007р. на автошляху Знаменівка-Луганськ-Ізварино
сталася дорожньо-транспортна пригода (надалі ДТП), винним в скоєнні якої був
водій відповідача ОСОБА_2.  Вважає, що
вина водія відповідача доведена при
проведенні дослідчої перевірки, що підтверджується Постановою про
відмову в порушенні кримінальної справи від 22.10.2007р.

Третя особа, що не заявляє самостійних
вимог на предмет спору, в судове засідання не з'явилася, пояснень по суті спору
не надала.

Відповідач позовні вимоги не визнає,
вказує, що володілець джерела підвищеної небезпеки не відповідає за шкоду, що
завдана цим джерелом, якщо доведе, що воно вибуло з його володіння внаслідок
противоправних дій інших осіб. Посилається на те, що водія ОСОБА_2. було
звільнено з роботи за знаходження на робочому місці в стані алкогольного
сп'яніння, автомобілем після цього він заволодів протиправно, з приводу чого
відповідач звернувся до правоохоронних органів. Вказує, що цивільна
відповідальність перед третіми особами на автомобіль КАМАЗ-55102, реєстраційний
НОМЕР_1не була застрахована, про що надав довідку від 26.10.2008р. за №107.

За клопотанням сторін строк вирішення
спору продовжувався до 31.10.2008р., до 15.12.2008р.

В судовому засіданні представник
позивача вимоги підтримав, просив їх задовольнити, представник відповідача
просив в позові відмовити.

За згодою представників сторін в
судовому засіданні оголошено тільки вступну та резолютивну частину рішення
відповідно до вимог статті 85 Господарського процесуального кодексу України.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши
пояснення представників сторін, оцінивши докази в їх сукупності, господарський
суд, -

ВСТАНОВИВ :

Як слідує із Постанови про відмову в
порушенні кримінальної справи від 22.10.2007р. (відмовний матеріал №954)
-12.10.2007р. близько о 23-55 годин на автошляху Знаменівка-Луганськ-Ізварино
зі сторони м. Павлограда в напрямку м. Донецьк рухався автомобіль МАЗ 543240
-2120, реєстраційний НОМЕР_2 з напівпричепом ІLLET ST 334С», реєстраційнийНОМЕР_3
під керуванням водія ОСОБА_3. У вказаний час по вул. Щорса ст. Брагіновка
Петропавлівського району в напрямку автодороги рухався автомобіль КАМАЗ -55102,
реєстраційний НОМЕР_1, під керуванням водія ОСОБА_2. На 339 км автодороги, що
на перехресті автодороги з вул. Щорса ст. Брагіновка Петропавлівського району,
водій ОСОБА_2. не впевнившись в безпеці для руху виїхав на смугу руху
автомобіля МАЗ, де і відбулося зіткнення вказаних транспортних засобів.
Внаслідок ДТП  водій ОСОБА_2. отримав
тілесні ушкодження, від яких помер на місці пригоди.

Згідно висновку автотехнічного
дослідження №35/27-75 від 16.10.2007р., яке було призначено при проведенні
дослідчої перевірки, в даній дорожній обстановці в діях водія автомобіля МАЗ
ОСОБА_3. невідповідностей Правилам дорожнього руху, які б
знаходилися в причинному зв'язку з фактом настання події даної ДТП немає.  Дана пригода та наслідки, що настали, сталися
через порушення водієм  автомобіля
КАМАЗ-55102 ОСОБА_2. вимог п. 16.11 Правил дорожнього руху України і дорожнього
знаку 2.1 Додатку -1 ПДР.

На підставі договору №01/10 від
01.10.2007р. перевезення вантажів, що укладений між приватним підприємцем
ОСОБА_1. (третя особа) та ТОВ «Санайя»(позивач), договорів-заявок №4 та №5 від
10.10.2007р., автомобілем МАЗ під керуванням водія ОСОБА_3.
перевозилася, зокрема, плитка керамічна, що належала позивачу. Вказане
підтверджується товарно-транспортними
накладними від 11.10.2007р. без номера, рахунками-фактурами №ЕТ-10336
від 08.10.2007р., №ЕТ-0000466 від 11.10.2007р., №ЕТ-10340 від 08.10.2007р.,
№ЕТ-10346 від 10.10.2007р., №ЕП-0000506 від 04.10.2007р., №ЕП-0000513 від
08.10.2007р., видатковими накладними №ЕТ-0000467 від 11.10.2007р., №ЕТ-0000469
від 11.10.2007р., №ЕП-10449 від 11.10.2007р., №ЕП-10450 від 11.10.2007р.,
договорами постачання №47/07/П від 11.05.2007р. та №48/07 від 11.05.2007р., що
укладені між ТОВ «Евро-Трейд Плюс»та позивачем.

Як зазначено в протоколі огляду та
перевірки технічного стану транспорту від 13.10.2007р., внаслідок ДТП було
порвано тент та відбулося пошкодження вантажу -бій плитки. Кількість
пошкодженого вантажу не зазначена.

Позивач вважає, що саме відповідач
повинен відшкодувати йому завдану шкоду в розмірі 5 593,52 грн. Як на підставу
вказаного розміру шкоди посилається на акт про бій продукції (товарів) від
19.10.2007р. Вказаний акт складено за участю: від перевізника - водія ОСОБА_3.
та фізичної особи-підприємця ОСОБА_1., від замовника -директора ТОВ
«Санайя»Самусевої І.С. Акт складено на складі за адресою  м. Макіївка, вул. Магістральна,4.

Загальні підстави відповідальності за
завдану майнову шкоду встановлені статтею 1166 Цивільного кодексу України,
згідно якої шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується
в повному обсязі особою, яка її завдала. Юридична  або
фізична  особа  відшкодовує шкоду,  завдану їхнім працівником під час виконання
ним своїх трудових (службових) обов'язків (стаття 1172 ЦК).

Правила відшкодування шкоди,
завданої    джерелом  підвищеної небезпеки визначені в статті 1187
Цивільного кодексу України, згідно ч. 2 якої
шкода,    завдана    джерелом
підвищеної     небезпеки,
відшкодовується  особою,  яка  на  відповідній
правовій  підставі (право
власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє   транспортним   засобом,
механізмом,   іншим  об'єктом, використання,  зберігання або утримання  якого
створює  підвищену небезпеку.

Особа,
яка  неправомірно заволоділа
транспортним засобом, механізмом,  іншим
об'єктом,  завдала шкоди діяльністю  щодо
його використання,  зберігання або
утримання,  зобов'язана відшкодувати її
на загальних підставах.

Водія автомобіля КАМАЗ-55102 ОСОБА_2.
було прийнято на роботу Товариством з обмеженою відповідальністю агрофірма
"Нібас" згідно наказу №47 від 02.05.2007р. та звільнено з роботи
відповідно до наказу №98а від 12.10.2007р.
по п. 7 ст. 40 КЗпП України за знаходження на робочому місці в
нетверезому стані. На підтвердження підстав звільнення водія ОСОБА_2. з роботи
за порушення трудової дисципліни відповідачем надано Акт про появу на роботі в
нетверезому стані, складений 12.10.2007р. о 17-00 годин, направлення на
медичний огляд від 12.10.2007р., пояснення відповідальних працівників.

Тобто на час скоєння дорожньо-транспортної
пригоди  водій ОСОБА_2. вже не являвся
працівником відповідача. Доказів оскарження чи скасування наказу про звільнення
ОСОБА_2. суду не надано.

Крім того, як слідує з відмовного
матеріалу №949 Петропавлівського РВ УМВС України  в Дніпропетровській області, відповідач
звернувся до правоохоронних органів із заявою про зникнення 12.10.2007р. з
18-00 годин належного йому автомобіля КАМАЗ-55102, реєстраційний НОМЕР_1. Як
встановлено в ході дізнання після 18-00 годин водій ОСОБА_2. заїхавши  до гаражу самовільно без дозволу керівництва
розвернув автомобіль і знову виїхав з території гаража. Встановити де подівся
автомобіль відповідач самостійно не зміг до отримання повідомлення про скоєну
ДТП.

По факту незаконного заволодіння
транспортним засобом в порушенні кримінальної справи відмовлено в зв'язку із
смертю підозрюваного (Постанова від 19.10.2007р.).

Факт того, що ДТП сталася за межами
робочого часу водія ОСОБА_2. підтверджується Правилами внутрішнього трудового
розпорядку ТОВ «Агрофірма «Нібас», затвердженими наказом №18 від 20.02.2005р.

Із встановленого вбачається, що на час
скоєння ДТП ОСОБА_2. не являвся працівником відповідача та  незаконно заволодів транспортним засобом, що
виключає відповідальність Товариства з обмеженою відповідальністю агрофірми
"Нібас" за завдану ОСОБА_2.
шкоду.

Відповідно
до ст. 1192 Цивільного кодексу України
розмір збитків,  що  підлягають
відшкодуванню   потерпілому,
визначається  відповідно  до реальної вартості втраченого майна на момент  розгляду
справи  або  виконання
робіт,  необхідних   для відновлення пошкодженої речі.

В
зв'язку з цим слід  зазначити, що
акт  про бій продукції складено без
участі представників відповідача чи інших незацікавлених осіб, акт складено не
на місці пригоди, а на складі в м. Макіївка через декілька днів після ДТП. В
акті зазначено, що замовник самостійно за свій рахунок здійснив доставку
вантажу до складу, та вантаж було доставлено причепом ROUІLLET ST 334С»,
реєстраційний  НОМЕР_1, в той час як  ДТП сталася за участю напівпричепа  ІLLET ST 334С», реєстраційний НОМЕР_1. З
цього слідує, що вантаж було перевантажено на інший транспортний засіб та акт
про пошкодження товару під час перевантаження не було складено. Вказане також
підтверджується наданими позивачем товарно-транспортною накладною ТТН 219 від
17.10.2007р. та подорожнім листом №015934 від 17.10.2007р., згідно яких
перевезення з смт. Петропавлівка до м. Донецьк здійснювалося автомобілем
НОМЕР_2

За вказаних обставин акт про бій
продукції (товарів) від 19.10.2007р. не може бути належним доказом розміру
завданої позивачу шкоди.

З огляду на викладене, з врахуванням
встановлених обставин справи, суд доходить висновку, що вимоги позивача до
відповідача необґрунтовані,  розмір шкоди
не доведено належними доказами та в позові слід відмовити.

Відповідно до ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України судові витрати по справі відносяться на
позивача.

Керуючись ст. 44, 49, 82-85
Господарського процесуального кодексу України,
ст.ст. 22, 1166,1187 Цивільного кодексу України  господарський суд,  -

ВИРІШИВ :

В позоваі відмовити.

Рішення набирає законної сили  після закінчення десятиденного строку з дати
його підписання та в цей термін може бути оскаржено до Дніпропетровського
апеляційного господарського суду.

Суддя

Л.П. Широбокова

Рішення
підписано 03 грудня 2008р.