ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

22 січня 2008 р.

№ 21/193

Вищий господарський суд  України у складі колегії суддів :

головуючий суддя

Муравйов О.В.

судді

Полянський А.Г.

Фролова Г.М.

розглянувши

касаційну скаргу

ТОВ "Компанія з управління
активами та адміністрування пенсійних фондів "Б.І.К."

на

постанову Київського апеляційного
господарського суду від 02.10.2007 р.

у справі

№ 21/193 Господарського суду
міста Києва

за позовом

ОСОБА_1

до

ТОВ "Компанія з управління
активами та адміністрування пенсійних фондів "Б.І.К."

про

зобов'язання вчинити дії

За участю представників сторін:

позивача -ОСОБА_2 дов. від
12.07.2007 р., ОСОБА_3 дов. від 14.05.2007 р.

відповідача
-Семенова О.В. дов. від 28.03.2007 р.

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Господарського суду міста
Києва від 20.06.2007 р. (суддя  -Шевченко
Е.О.) позов задоволено частково. Припинено з 27 грудня 2006 р. права та
обов'язки ОСОБА_1, як учасника ТОВ
"Компанія з управління активами та адміністрування пенсійних фондів
"Б.І.К." за виключенням прав, передбачених ст. 54 Закону України
"Про господарські товариства" та ч. 2 ст. 148 ЦК України. Визнано
недійсними з 27 грудня 2006р. пункти 5.1 та 6.3 Статуту відповідача щодо участі
учасника ОСОБА_1 у товаристві відповідача та щодо її частки у статутному фонді
(капіталі) товариства відповідача. Зобов'язано ТОВ  "Компанія з управління активами та
адміністрування пенсійних фондів "Б.І.К." в особі Ради директорів та
Генерального директора як Голови Ради директорів скликати загальні збори
учасників товариства, до порядку денного яких включити питання: про внесення
змін до Статуту Товариства, у зв'язку з виходом ОСОБА_1з Товариства; про
затвердження звіту Товариства за 2006 рік; про виплату ОСОБА_1вартості частини
майна та частини прибутку Товариства, у зв'язку з її виходом з Товариства.
Зобов'язано ТОВ  "Компанія з управління
активами та адміністрування пенсійних фондів "Б.І.К." в особі Ради
директорів та Генерального директора як голови Ради директорів провести
державну реєстрацію змін до Статуту товариства відповідача та аудиторську
перевірку фінансової звітності товариства за 2005-2006 рік.

В іншій частині позову відмовлено.

Постановою Київського апеляційного
господарського суду від 02.10.2007 р. ( судді -Отрюх Б.В., Тищенко А.І.,
Верховець А.А.), рішення Господарського суду м. Києва від 20.06.2007 р.
залишено  без змін.

Не погоджуючись з рішенням та постановою, ТОВ "Компанія з
управління активами та адміністрування пенсійних фондів "Б.І.К."
звернулось до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій
просить їх скасувати та прийняти нове рішення про відмову у позові, мотивуючи
скаргу порушенням і неправильним застосуванням судами норм матеріального та
процесуального права.

У відзиві на касаційну скаргу позивач просить
рішення та постанову по справі № 21/193 залишити без змін.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши доводи
касаційної скарги, перевіривши правильність застосування судами норм
матеріального та процесуального права, колегія суддів Вищого господарського
суду України прийшла до висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню,
виходячи із наступного.

Відповідно до п. 1 ст. 1119
ГПК України касаційна інстанція за результатами розгляду касаційної скарги має
право залишити постанову суду без змін, а скаргу без задоволення.

Касаційна скарга залишається без
задоволення, коли суд визнає, що постанова апеляційного господарського суду
прийнята з дотриманням вимог матеріального та процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи,           ОСОБА_1 належить 40 % статутного
фонду (капіталу) Товариства "Компанія з управління активами та адміністрування
пенсійних фондів "Б.І.К." (далі -Товариство).

27.09.2006 р., вона надіслала Товариству
"Компанія з управління активами та адміністрування пенсійних фондів
"Б.І.К." нотаріально засвідчену заяву про вихід з Товариства.

Попередніми судовими інстанціями
було встановлено, що з моменту подання позивачем заяви про вихід з Товариства,
до Статуту Товариства не було внесено змін, пов'язаних з виходом позивача з
Товариства, зокрема, не внесено змін до пунктів 5.1 та 6.3 Статуту Товариства,
які визначають склад його учасників та їхні частки у статутному фонді
(капіталі) Товариства.

Згідно ст. 148 ЦК України, учасник
товариства з обмеженою відповідальністю має право вийти з товариства,
повідомивши товариство про свій вихід не пізніше ніж за три місяці до виходу,
якщо інший строк не встановлений статутом.

Учасник, який виходить із
товариства з обмеженою відповідальністю, має право одержати вартість частини
майна, пропорційну його частці у статутному капіталі товариства.

Відповідно до ст. 143 ЦК України,
установчим документом товариства з обмеженою відповідальністю є статут. Статут
товариства з обмеженою відповідальністю крім відомостей, передбачених статтею
88 цього Кодексу, має містити відомості про: розмір статутного капіталу, з
визначенням частки кожного учасника; склад та компетенцію органів управління і
порядок прийняття ними рішень; розмір і порядок формування резервного фонду;
порядок передання (переходу) часток у статутному фонді.  Статут товариства з обмеженою відповідальністю
зі всіма наступними змінами зберігається в органі, що здійснив державну
реєстрацію товариства, і є відкритим для ознайомлення.

За таких обставин, наслідком виходу
учасника з товариства з обмеженою відповідальністю мали бути внесені зміни до
статуту такого товариства, що визначають склад його учасників та їхні частки у
статутному капіталі Товариства.

До виключної компетенції загальних
зборів учасників товариства з обмеженою відповідальністю належить внесення змін
до статуту товариства, зміна розміру його статутного капіталу (п. 2 ч. 4 ст.
145 ЦК України).

Відповідно до пункту 9.2.6 Статуту
Товариства, Рада Директорів Товариства має право скликати позачергові загальні
збори учасників у випадках, якщо це необхідно в інтересах Товариства.

Враховуючи викладене, суди дійшли
до правомірного висновку про те, що товариство в особі Ради директорів та
Генерального директора Товариства, отримавши заяву позивача про вихід з
Товариства зобов'язано було скликати загальні збори учасників Товариства,
включивши до порядку Денного питання, які виникають у зв'язку з виходом
позивача з Товариства.

Крім того, вимога про скликання зборів
учасників Товариства також була зазначена у листі позивача до Голови Ради
директорів - Генерального директора Товариства від 27.09.2006 р.

В порушення вищевказаних вимог,
обов'язок скликання зборів учасників Товариства, Радою Директорів не було
виконано.

Слід зазначити, що відповідно до ч. 2
ст. 18 Закону України "Про господарські товариства",  товариство веде бухгалтерський облік, складає
і подає статистичну інформацію та адміністративні дані у порядку, встановленому
законодавством. Достовірність та повнота річної фінансової звітності товариства
повинні бути підтверджені аудитором (аудиторською фірмою).

Як було вказано раніше, учасник,
який виходить із товариства з обмеженою відповідальністю, має право одержати
вартість частини майна, пропорційну його частці у статутному капіталі
товариства (ст. 148 ЦК України).

Оскільки вказані вимоги Товариством
виконані не були, суди обґрунтовано зазначили про ускладнення реалізації
позивачем права на одержання від Товариства вартості частини його майна
внаслідок виходу позивача з Товариства.

За таких обставин, суди дійшли до
обґрунтованого висновку про зобов'язання скликати загальні збори товариства та
включення, до порядку денного питання, пов'язані з виходом позивача зі складу
учасників Товариства, та проведення державної реєстрації змін до Статуту та
аудиторської перевірки фінансової звітності Товариства за 2005-2006 рік.

Враховуючи викладене, колегія суддів Вищого
господарського суду України дійшла висновку про те, що на підставі встановлених
фактичних обставин, місцевим господарським судом з'ясовано дійсні права і
обов'язки сторін, правильно застосовано матеріальний закон, що регулює спірні
правовідносини та прийнято обґрунтоване та законне рішення про часткове
задоволення позову.

В свою чергу, суд апеляційної
інстанції, відповідно до ч. 1 ст. 101 ГПК України, повторно розглядаючи справу,
повно з'ясував обставини, які мали значення для правильного розгляду поданої
апеляційної скарги. Висновки апеляційного суду ґрунтуються на доказах,
наведених в постанові суду, та відповідають положенням чинного законодавства.
Як наслідок, прийнята апеляційним господарським судом постанова відповідає
положенням ст. 105 ГПК України та вимогам, що викладені в постанові Пленуму
Верховного Суду України від 29.12.1976 р. № 11 “Про судове рішення” зі змінами
та доповненнями.

Згідно з положеннями ч. 2 ст. 1115
ГПК України та частин 1, 2 статті 1117 ГПК України, касаційна інстанція
на підставі вже встановлених фактичних обставин справи перевіряє судові рішення
виключно на предмет правильності юридичної оцінки обставин справи та повноти їх
встановлення в рішенні та постанові господарських судів. Касаційна інстанція не
має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним,
вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних
доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази.

Твердження оскаржувача про
порушення і неправильне застосування апеляційним господарським судом норм
матеріального та процесуального права при прийнятті постанови не знайшли свого
підтвердження, в зв'язку з чим підстав для зміни чи скасування законного та
обґрунтованого судового акту колегія суддів не вбачає.

Відповідно до ст.ст.85, 111-5
Господарського процесуального кодексу України в судовому засіданні за згодою
представників сторін оголошена вступна та резолютивна частини постанови.

Керуючись ст. ст. 1115,
1117, п. 1 ст. 1119, 11111 ГПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами та
адміністрування пенсійних фондів "Б.І.К." залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду міста
Києва від 20.06.2007 року та  постанову
Київського апеляційного господарського суду від 02.10.2007 року  у справі № 21/193 залишити без змін.

Головуючий    суддя
Муравйов О.В.

Судді
Полянський А.Г.

Фролова
Г.М.