ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2008 р.

№ 23/194

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Перепічая В. С.(головуючого),

Вовка І.В.,

Гончарука П.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Відкритого акціонерного товариства ”АрселорМіттал Кривий Ріг” на постанову Донецького апеляційного господарського суду від 23 жовтня 2007 року у справі № 23/194 за позовом Відкритого акціонерного товариства ”АрселорМіттал Кривий Ріг” до Відкритого акціонерного товариства ”Авдіївський коксохімічний завод” про стягнення суми, -

Встановив:

У червні 2007 року ВАТ ”Арселор Міттал Кривий Ріг” звернулось до господарського суду Донецької області з позовом до ВАТ ”Авдіївський коксохімічний завод” про стягнення 1013,23 грн. вартості вагової нестачі продукції.

Рішенням господарського суду Донецької області від 10 серпня 2007 року, залишеним без змін постановою Донецького апеляційного господарського суду від 23 жовтня 2007 року, у позові відмовлено.

У касаційній скарзі позивач просить скасувати прийняті у справі судові рішення, посилаючись на порушення та неправильне застосування судами норм матеріального та процесуального права, та прийняти нове рішення про задоволення позову.

Заслухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи, обговоривши доводи касаційної скарги, суд вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судами попередніх інстанцій, 29 грудня 2005 року між сторонами справи укладено договір купівлі-продажу №1185/05Сб/5128. Відповідно до п.1 договору відповідач зобов'язався продати, а позивач прийняти та оплатити коксовий дріб’язок (0-10мм) в кількості 96 000тн. плюс-мінус 5% за опціоном відповідача. Вартість договору орієнтовно складає 46 080 000 грн., в т.ч. ПДВ -20 % (п. 1.3. Договору).

Згідно умов пункту 2.1 договору, поставка продукції здійснюється залізничним транспортом на умовах СРТ станція Кривий Ріг - Головний Придніпровської залізниці згідно Інкотермс 2000.

Доповідач : Гончарук П.А.

Відповідно до п. 3.2 договору оплата кожної партії продукції здійснюється на вимогах авансового платежу шляхом перерахування грошових коштів позивача на поточний рахунок відповідача після надання відповідачем позивачу рахунку на попередню оплату.

Умовами п.п. 4.1, 4.2 Договору передбачено порядок приймання продукції у кількості та якості відповідно до вимог Інструкції П-6, П-7, продукція вважається прийнятою позивачем за кількістю відповідно до товаросупроводжуючих документів.

9 серпня 2006 року відповідачем відправлено позивачу коксовий дріб’язок за накладними №№ 48522769, 48522767, 48522764, 48522763, 48522761, 48522768, 48522760, 48522762, 48522765, 48522766 у вагонах №№ 68549146, 65511586, 68751452, 68705607, 68359702, 68703909, 66113671,68733963, 66932161, 66449463.

Пред’явлена відповідачем до сплати платіжна вимога-доручення № 762953 від 8 серпня 2006р. на оплату продукції за договором № 1185/05Сб/5128, сплачена позивачем в повному обсязі.

Предметом даного спору є вимоги позивача про стягнення 1 013,23 грн. грн. збитків у вигляді вартості вагової нестачі продукції поставленої відповідачем.

Позивач направляв відповідачу претензію №851-4/6-5юр/кс від 23 березня 2007р. про відшкодування вартості вагової нестачі продукції на суму 1 013,23 грн. Відповідач залишив претензію без відповіді.

Встановивши, що відповідач за отриманий товар розрахувався з позивачем у повному обсязі, розрахунок нестачі продукції позивачем не обгрунтований, факт спричинення збитків позивачеві у вигляді вартості нестачі отриманої продукції саме з вини відповідача в розмірі 1013,23грн. відповідачем не підтверджено, оскільки надані позивачем акти складені з порушенням Інструкції П-6, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що у задоволені позову слід відмовити та залишив рішення суду першої інстанції без змін.

Вказані висновки суду апеляційної інстанції відповідають фактичним обставинам та наявним матеріалам справи, грунтуються на правильному застосуванні норм матеріального права з дотриманням процесуальних норм, доводи касаційної скарги їх не спростовують, а тому підстав для зміни або скасування постанови апеляційного суду не вбачається.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119, 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України –

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Відкритого акціонерного товариства ”АрселорМіттал Кривий Ріг” залишити без задоволення, а постанову Донецького апеляційного господарського суду від 23 жовтня 2007 року у справі № 23/194–без змін.

Головуючий           Перепічай В.С.

Судді Вовк І.В.

Гончарук П.А.