ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа № 8/332

11.09.08

За позовом Дочірнього підприємства «Миколаївський облавтодор»Відкритого

акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги

України»

до Державного територіально-галузевого об’єднання «Південно-Західна залізниця»

про зміну умов договору № ПЗ/НКВ-032416/НЮ від 12.06.2003р.

Суддя В.С. Катрич

Представники:

Від позивача не з`явились

Від відповідача представник –Кузьміченко О.А. за дов.09-ню від 08.01.08,

Хімчак Т.В. за дов.07-ню від 08.01.08

Обставини справи :

Позивач звернувся до Господарського суду м. Києва з позовом про зміну умов договору № ПЗ/НКВ-032416/НЮ від 12.06.2003р., укладеного між ДТГО «Південно-Західна залізниця»та ДП ВАТ ДАК «Автомобільні дороги України»«Миколаївський облавтодор», виклавши п.1.2 договору наступним чином: «сторони погодились, що головний підрядник може залучити до виконання робіт субпідрядників і повинен здійснювати координацію їх діяльності та приймати у них виконані роботи», інші умови договору залишити без змін.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 18.08.2008р. розгляд справи був призначений на 11.09.2008р.

У судове засідання, призначене на 11.09.2008р. з’явилися представники відповідача. Представник позивача у судове засідання не з`явився, витребуваних судом документів не надав, про час і місце судового засідання був повідомлений належним чином.

Через канцелярію суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому він зазначив, що внесення змін до договору щодо можливості залучення субпідрядників після закінчення терміну дії договору є не можливим, не відповідатиме умовам спірного договору та порушуватиме права та законні інтереси залізниці.

Представники відповідача у судовому засіданні зазначили, що не визнають заявлені позовні вимоги з мотивів, викладених у відзиві на позовну заяву та просять суд відмовити у задоволенні позовних вимог повністю.

Суд вважає можливим розглянути справу у відсутності представника позивача відповідно до вимог ст. 75 ГПК України за наявними у ній матеріалами, що містять достатньо відомостей про права і взаємовідносини сторін.

Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши матеріали справи, оцінивши подані докази, суд –

ВСТАНОВИВ :

12.06.2003р. між Державним територіально-галузевим об’єднанням «Південно-Західна залізниця»- «замовник»та Дочірнім підприємством ВА ДАК «Автомобільні дороги України»«Миколаївський облавтодор»- «головний підрядник»був укладений договір № ПЗ/НКВ-032416/НЮ, відповідно до п.1.1 якого «головний підрядник»зобов’язався виконати роботи по реконструкції автомобільної дороги Київ-Одеса на ділянці м.Жашків- с.Червонознам’янка згідно з протоколом узгодження договірної ціни, який є невід’ємною частиною даного договору та кошторису, а «замовник»зобов’язався прийняти і оплатити виконані роботи.

Пунктом 1.2 договору сторони визначили, що «головний підрядник» може залучати до виконання робіт субпідрядників і повинен здійснювати координацію їх діяльності та приймати у них виконані роботи. «Замовник»узгоджує перелік субпідрядників, що залучаються «головним підрядником».

Згідно з пунктом 2.1 договору роботи по реконструкції об’єкта в межах виділених коштів повинні розпочатись у тижневий строк після передачі «головному підряднику»проектної, дозвільної та іншої відповідної документації, будівельного майданчику та перерахування авансу і завершитись у строк до 31.12.2003р. (з правом дострокового виконання).

Роботи вважаються виконаними після підписання акту про здачу об’єкта в експлуатацію, або підтверджені, як перехідні (п.2.2 договору).

Сторонами по договору була підписана додаткова угода № 1 від 31.12.2003р. до договору № ПЗ/НКВ-032416/НЮ від 12.06.2003р., якою сторони п.6.1 договору виклали в наступній редакції: «замовник»фінансує реконструкцію об’єкта в межах залучених коштів, у тому числі шляхом випуску облігацій згідно з рішенням Ради Укрзалізниці від 20.03.2003р. № 56, затвердженим наказом Міністра транспорту України від 27.03.2003р. № 240 на підставі актів виконаних робіт.

Додатковою угодою № 2 від 31.12.2003р. до договору № ПЗ/НКВ-032416/НЮ від 12.06.2003р. сторони в пункті 2.1 розділу 2 договору цифри «31.12.2003»замінили цифрами 31.12.2004р. Таким чином фактично продовжили строк виконання підрядних робіт до 31.12.2004р.

Як свідчать матеріали справи, 20.06.2003р. між Державною службою автомобільних доріг (надалі Укравтодор), Державною адміністрацією залізничного транспорту України (надалі Укрзалізниця), Службою автомобільних доріг у Миколаївській області (надалі Служба) та Державним територіально-галузевим об’єднанням «Південно-Західна залізниця»був укладений багатосторонній договір № 321/03 на реконструкцію з подальшою експлуатацією на платній основі автомобільної дороги Київ –Одеса на ділянці м.Жашків –с. Червонознам’янка.

У відповідності до п.1.1 договору № 321/03 від 20.06.2003р. сторони зобов’язалися забезпечити здійснення реконструкції автомобільної дороги Київ-Одеса на ділянці м.Жашків –с.Червонозорянка з метою розвитку міжнародного транспортного коридору № 9 Гельсінкі –Київ/Москва – Одеса/Кишинів/Бухарест –Александрополіс з відгалуженням Люьашівка –Одеса та Кіпті –Бачівськ.

Рішенням Господарського суду м.Києва від 04.07.2008р. у справі № 02-4-19/785 від 04.07.2008р. за первісним позовом Київського транспортного прокурора в інтересах держави в особі Міністерства транспорту та зв’язку України, Державного територіально-галузевого об’єднання «Південно-Західна залізниця»до Дочірнього підприємства «Миколаївський облавтодор»Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України», Державна служба автомобільних доріг України, Служби автомобільних доріг в Миколаївській області, третя особа без самостійних вимог на предмет спору та стороні відповідача-1 Відкрите акціонерне товариство «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України»про стягнення 6 000 000,00 грн. та за зустрічним позовом Дочірнього підприємства «Миколаївський облавтодор» Відритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України»до Державного територіально-галузевого об’єднання «Південно-Західна залізниця»про зобов’язання вчинити дії, встановлено, що ДТГО «Південно-Західна залізниця»перерахувала ДП «Миколаївський облавтодор»ВАТ ДАК «Автомобільні дороги України», як передоплату грошові кошти у загальному розмірі 123 447 499,60 грн., тоді як виконання ДП «Миколаївський облавтодор»ВАТ ДАК «Автомобільні дороги України»підрядних робіт підтверджено відповідними актами лише на суму 117 447 499,60 грн.

Листом від 10.03.2005р., як встановлено вищевказаним рішенням, ДТГО «Південно-Західна залізниця»повідомило ДП «Миколаївський облавтодор»ВАТ ДАК «Автомобільні дороги України»про відмову від прийняття виконання робіт за договором підряду № ПЗ/НКВ-032416/НЮ від 12.06.2003р. та в порядку ст. 612 ЦК України вимагало відшкодування збитків в розмірі 6 000 000,00 грн., на яку відсутні акти виконаних робіт.

Статтею 35 ГПК України передбачено, що факти, встановлені рішенням господарського суду (іншого органу, який вирішує господарські спори) під час розгляду однієї справи, не доводяться знову при вирішенні інших спорів, в яких беруть участь ті самі сторони.

В обґрунтування зустрічних позовних вимог по вищевказаному рішенню ДП «Миколаївський облавтодор»ВАТ ДАК «Автомобільні дороги України»постилалося на те, що ДТГО «Південно-Західна залізниця» відмовляється прийняти виконані ним роботи за договором підряду № ПЗ/НКВ-032416/НЮ від 12.06.2003р. на суму 6 000 000,00 грн., оскільки на думку ДТГО «Південно-Західна залізниця», проведені роботи по топографо –геодезичній та картографічній зйомці автомобільної дороги не входять до складу робіт по реконструкції автомобільної дороги Київ- Одеса, передбачених договором підряду № ПЗ/НКВ-032416/НЮ від 12.06.2003р.

Аналогічні обґрунтування містяться і в позовній заяві ДП «Миколаївський облавтодор» ВАТ ДАК «Автомобільні дороги України»до ДТГО «Південно-Західна залізниця»про зміну умов договору № ПЗ/НКВ-032416/НЮ від 12.06.2003р.

Крім того, позивач у даному спорі посилається на те, що згідно листів Державної Служби автодоріг України № 1/10.2-5а-1695 від 15.06.2004р. та ВАТ ДАК «Автомобільні дороги України»№ 3/16-10/403 від 16.07.2004р. для виконання робіт з реконструкції автодороги необхідно було виконати зйомку з розробкою геоінформаційної системи автошляху для чого від Служби капітальних вкладень ДТГО «Південно-Західна залізниця»до ДП «Миколаївський облавтодор»ВАТ ДАК «Автомобільні дороги України» надійшли кошти в сумі 6 000 000,00 грн. з призначенням платежу «передплата на виконання робіт по реконструкції а/д Київ-Одеса згідно договору № ПЗ/НКВ-032416/НЮ від 12.06.2003р.».

Під час розгляду справи № 02-4-19/785 були досліджені вище вказані листи та надано їх оцінку у рішенні Господарського суду м.Києва від 04.07.2008р. у справі № 02-4-19/785 від 04.07.2008р., яким встановлено, що ДП «Миколаївський облавтодор»ВАТ ДАК «Автомобільні дороги України» не є автором листу, зокрема, від 15.06.2004р. № 1/10-2-5а-1695, він виготовлений Державною службою автомобільних доріг України (Укравтодор) на місить жодних посилань на договір № ПЗ/НКВ-032416/НЮ від 12.06.2003р., укладений між позивачем та відповідачем.

Рішенням Господарського суду м.Києва від 04.07.2008р. у справі № 02-4-19/785 від 04.07.2008р. первісний позов був задоволений частково, зокрема, стягнуто з ДП «Миколаївський облавтодор»ВАТ ДАК «Автомобільні дороги України» на користь ДТГО «Південно-Західна залізниця»6 000 000,00 грн. та судові витрати; в задоволенні зустрічного позову відмовлено повністю.

Як свідчать матеріали справи, Господарським судом також розглядалася справа № 16/371 за позовом Дочірнього підприємства «Миколаївський облавтодор»ВАТ ДАК «Автомобільні дороги України»до Державного територіально-галузевого об"єднання «Південно-Західна залізниця»про визнання дійсними договору № ПЗ/НКВ - 032416/НЮ.

Рішенням Господарського суду м.Києва від 27.11.2007р. у справі № 16/371, залишеного без змін постановами Київського апеляційного господарського суду від 08.04.2008р. та Вищого господарського суду України від 23.07.2008р. було встановлено при зверненні з позовом ДП «Миколаївський облавтодор»ВАТ ДАК «Автомобільні дороги України»просило оферту, зроблену, зокрема, листом від 15.06.04 р. № 1/10.2-5а-1695 та акцепт ДТГО «Південно –Західна залізниця»у вигляді перерахованих коштів у розмірі 6 000 000,00 грн. визнати додатковою угодою до договору від 12.06.2003 р. № ПЗ/НКВ –032416/НЮ і визнати її дійсною.

Вищевказаним рішенням від 27.11.2007р. у справі № 16/371 було встановлено, що - позивач не є автором, зокрема, листа від 15.06.04 р. № 1/10.2-5а-1695, зазначений лист виготовлений Державною службою автомобільних доріг України (Укравтодор), підписаний головою Укравтодору Вужинським І.А.; не містить посилань на договір № ПЗ/НКВ-032416/НЮ, укладений між позивачем та відповідачем; доказів направлення вказаного листа адресату, а також отримання підприємством, якому адресований вказаний лист, позивач суду не надав.

Крім того, рішенням Господарського суду м.Києва від 27.11.2007р. у справі № 16/371 встановлено, що з офертою-пропозицією укласти чи змінити договір може звертатись лише сторона договору, Укравтодор не є стороною договору № ПЗ/НКВ-032416/НЮ.

Таким чином, зокрема, лист Укравтодору від 15.06.04 р. № 1/10.2-5а-1695 не можна вважати офертою укладення додаткової угоди до договору № ПЗ/НКВ-032416/НЮ від 12.06.2003р.

Також, вищевказаним рішення встановлено, що не можна вважати акцептом і перерахування службою капітальних вкладень відповідача на рахунок позивача коштів у сумі 6 000 000 грн. платіжним дорученням № 856 від 16.07.2004 р.

В призначенні платежу в платіжному дорученні № 856 від 16.07.2004 р. чітко зазначено “Передплата за виконання робіт по реконструкції автодороги Київ –Одеса, згідно договору ПЗ/НКВ –032416/НЮ від 12.06.03.”, тобто оплата здійснена по діючому договору № ПЗ/НКВ –032416/НЮ від 12.06.03, укладеному між позивачем та відповідачем.

Факти, встановлені рішенням господарського суду від 27.11.2007р. у справі № 16/371 не потребують додаткового доказування у відповідності до ч. 2 ст. 35 ГПК України.

В обґрунтування заявлених позовних вимог у даній справі позивач також посилається на те, що розвиток подій визначився таким, що його не можна було передбачити при укладанні договору, а це істотно вплинуло на інтереси позивача за спірним договором.

Позивач посилається на те, що роботи по реконструкції автодороги виконувались прискореними темпами, як правило за усними директивами розпорядженнями керівників Міністерства транспорту та зв’язку України, Укравтодору, Укрзалізниці, у зв’язку з чим субпідрядники по спірному договору, залучалися позивачем до виконання робіт, з ДТГО «Південно-Західна залізниця»не узгоджувалися. Та оскільки відповідач відмовляється від прийняття робіт з аерофотозйомки, мотивуючи свою відмову відсутністю узгодженого з ними виконавця цих робіт, а саме субпідрядника ТОВ «Проста-Сервіс», тому позивач просить суд змінити умови договору № ПЗ/НКВ-032416/НЮ від 12.06.2003р., укладеного між ДТГО «Південно-Західна залізниця»та ДП ВАТ ДАК «Автомобільні дороги України»«Миколаївський облавтодор», виклавши п.1.2 договору наступним чином: «сторони погодились, що головний підрядник може залучити до виконання робіт субпідрядників і повинен здійснювати координацію їх діяльності та приймати у них виконані роботи», інші умови договору залишити без змін.

Підставами зміни договору у відповідності до ст. 651 ЦК України може лише у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Статтею 652 ЦК України передбачено, що у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов'язання.

Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах.

Якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, договір може бути змінений за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов: 1) в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане; 2) зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися; 3) виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору; 4) із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона.

В порушення вимог ст. 652 ЦК України позивачем не надано суду доказів наявності одночасно всіх 4-х умов, вказаних у даній статті, які є підставою для зміни умов договору.

Посилання позивачем лише, на те, що розвиток подій визначився таким, що його неможливо було передбачити при укладанні договору є безпідставним, оскільки умовами договору № ПЗ/НКВ-032416/НЮ від 12.06.2003р. чітко визначено, що «замовник»узгоджує перелік субпідрядників, що залучаються «головним підрядником».

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обігу або інших вимог, що зазвичай ставляться.

Одностороння відмова від зобов’язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. (ст. 525 ЦК України).

Умовами договору № ПЗ/НКВ-032416/НЮ від 12.06.2003р. сторони погодили, що всі зміни та доповнення до даного договору складаються у письмові формі і вважаються дійсними після їх підписання представниками обох сторін та є невід’ємною частиною договору (п.12.2 договору).

Позивач не виконав власні зобов’язання належним чином, зокрема, у відповідності до вимог п.1.2 та 12.2 договору № ПЗ/НКВ-032416/НЮ від 12.06.2003р., а отже вимога позивача змінити умови договору у зв’язку з невиконанням ним належним чином умов спірного договору є безпідставним.

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Матеріалами справи, що є в розпорядженні суду не підтверджена правомірність заявлених позовних вимог, тому суд дійшов висновку, що у позові слід відмовити.

Відповідно до ст. 49 ГПК України витрати по сплаті державного мита та на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу слід покласти на позивача.

Керуючись ст. ст. 525, 526, 651, 652 ЦК України, ст.ст. 33, 49, 75, 82- 85 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ :

У позові відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття.

Суддя

В.С. Катрич

Дата підписання: 19.09.2008р.