ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА                                                                                                                         ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.11.08                                                                                           Справа № 17/9

Львівський апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючого –судді                                                  Давид Л.Л.

Суддів                                                                      Мурської Х.В.

Юрченка Я.О.

розглянувши матеріали апеляційної скарги Дочірнього підприємства “Рекламне агентство “Центр Європи”, б/н від 05.08.2008 р. та доповнення до останньої за вих. №07/08-08/юр від 07.08.2008 р.

на рішення Господарського суду Львівської області від 25.07.2008 р.

у справі № 17/9 (суддя –Ділай У.І.)

за первісним позовом ПП “Дизайн і програмування”, м. Львів

до Дочірнього підприємства “Рекламне агентство “Центр Європи”, м. Львів

третя особа без самостійних вимог на стороні Позивача 1: ЗАТ “Галичина”, м. Львів

третя особа без самостійних вимог на стороні Відповідача 2: ТзОВ “Центр реклами”, м. Львів

про стягнення 18 543,60 грн.

та за зустрічним позовом ДП “Рекламне агентство “Центр Європи”, м. Львів

до ПП “Дизайн і програмування”, м. Львів

за участю третьої особи ЗАТ “Галичина”, м. Радехів, Львівська область

про розірвання договору №1 від 25.04.2007 р.

за участю представників сторін:

від позивача: не з”явились;;

від відповідача: не з”явились;

від третіх осіб: не з”явились;

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Львівської області від 25.07.2008 р. у справі №17/9 частково задоволено первісний позов Приватного підприємства «Дизайн і програмування», м. Львів до Дочірнього підприємства «Рекламне агентство «Центр Європи», м. Львів за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні Позивача - ЗАТ «Галичина», м. Львів та за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні Відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю «Центр реклами»м. Львів про стягнення 18 543,60 грн. Розірвано договір №1 від 25.04.2007 р., укладений ПП «Дизайн і програмування», м. Львів та ДП «Рекламне агентство «Центр Європи». Стягнуто з ДП «Рекламне агентство «Центр Європи», м. Львів на користь ПП «Дизайн і програмування», м. Львів 11 362,50 грн. збитків, 5 500,00 грн. витрат на правову допомогу, 198,63 грн. державного мита та 118,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу. В частині стягнення 6 312,50 грн. збитків відмовлено. Щодо стягнення моральної шкоди в сумі 25000,00 грн. та 2474,00 грн. пені, що належать, до сплати ЗАТ «Галичина»позов залишено без розгляду. Прийнято відмову від позову ПП «Дизайн і програмування»в частині вимог щодо спонукання Відповідача до належного виконання умов договору №1 від 25.04.2007 р. та стягнення пені в сумі 14 786,40 грн., і в цій частині провадження у справі припинено. В задоволенні зустрічного позову ДП «Рекламне агентство «Центр Європи», м. Львів до ПП «Дизайн і програмування», м. Львів, за участю третьої особи ЗАТ «Галичина», м. Львів про розірвання договору №1 від 24.04.2007 р. - відмовлено.

Відповідач за первісним позовом –Дочірнє підприємство «Рекламне агенство «Центр Європи», не погодившись з винесеним рішенням, подав апеляційну скаргу (б/н від 05.08.2008 р.) та доповнення до неї (вих. №07/08-08/юр), в яких покликається на те, що оскаржуване рішення прийнято з порушенням норм матеріального права та неповним дослідженням матеріалів та обставин справи.

Судом, на думку Скаржника, невірно застосовано ст. 651 Цивільного кодексу України, зокрема, помилково розірвано спірний Договір №1 від 25.04.2007 р. у зв»язку з неналежним його виконанням з боку ДП «Рекламне агентство «Центр Європи». Також суд не застосував при вирішенні спору ст. 652 Цивільного кодексу України, безпідставно відмовивши в розірванні спірного договору у зв»язку з істотною зміною обставин. Не підлягає застосуванню ст. 651 Цивільного кодексу України з огляду на те, що Скаржником вжито всіх можливих та залежних від нього заходів щодо неналежного виконання цього договору, в тому числі, шляхом можливого подальшого розміщення рекламного зображення молокопродуктів ЗАТ «Галичина»за іншою адресою. Відповідно до цього, Скаржник вважає, що є підстави розірвати договір у відповідності до вимог ст. 652 Цивільного кодексу України у зв»язку з істотною зміною обставин справи.

Скаржник стверджує, що ним не порушувались умови Договору №1 від 25.04.2007 р., оскільки з метою виконання вказаного договору та продовження розміщення рекламного зображення Приватному підприємству «Дизайн і програмування»запропоновано змінити адресну програму, а тому відсутні підстави для стягнення збитків у вигляді упущеної вигоди.

Судом невірно застосовано ст. 225 Цивільного кодексу України, зокрема безпідставно стягнуто з ДП «Рекламне агентство «Центр Європи»на користь ПП. «Дизайн і програмування»збитки у вигляді витрат на юридичну допомогу. Стаття 44 Господарського процесуального кодексу України передбачає відшкодування сум в якості судових витрат, які були сплачені стороною за отримання послуг, лише адвокатом. В даному випадку, як стверджує Скаржник, сума витрат на юридичні послуги не може бути віднесена до складу судових витрат у розумінні ст. 44 Господарського процесуального кодексу України, оскільки Позивачем не подано доказів наявності в його представника статусу адвоката.

Дані обставини, на думку Скаржника, є безумовною підставою для скасування рішення місцевого господарського суду та прийняття нового про відмову в задоволенні первісного позову та задоволення зустрічного.

ПП «Дизайн і програмування»у відзиві на апеляційну скаргу, б/н від 21.11.2008 р. заперечив доводи апеляційної скарги з тих мотивів, що судом зроблено вірний висновок про те, що мала місце одностороння відмова Агентства від виконання умов договору, оскільки, мотивуючи проведенням ремонтних робіт, Агентство фактично мало намір розірвати співпрацю з ПП «Дизайн і програмування», не передбачаючи наслідків. Судом вірно встановлено, що Агентством в порушення норм ст. 629 Цивільного кодексу України , проігноровано умови Договору та 01.11.2008 р. самовільно демонтовано рекламні конструкції ЗАТ «Галичина», однак без жодної мотивації рекламний щит надано іншому замовнику реклами. Таким чином встановлено, що в порушення ст.526 Цивільного кодексу України, Агентство свідомо допустило невиконання договірних зобов»язань. Крім цього, судом вірно зазначено, що сторона, яка зазнала збитків в результаті невиконання договірних умов іншою стороною, має право на їх відшкодування у відповідності до ст. 22 Цивільного кодексу України. Щодо заперечення Скаржником на відшкодування витрат стороні на одержання правової допомоги, то судом правомірно визначено у рішенні, що до стягнення із Відповідача обов»язково підлягають і витрати Позивача на правову допомогу, оскільки право на одержання правової допомоги гарантоване ст. 59 Конституції України та закріплене конституційним приписом в рішенні. Конституційного Суду України від 16.11.2000 р про те, що «кожен є вільним у виборі захисника своїх прав». Відповідно до цього, вважає рішення місцевого господарського суду вірним, таким, яке прийнято у відповідності до вимог чинного законодавства та з повним дослідженням матеріалів та обставин справи, а тому просить таке залишити без змін, апеляційну скаргу –без задоволення, як безпідставну і необґрунтовану.

Сторони участі уповноважених представників в судове засідання 24.11.2008 р. не забезпечили, причин неявки не повідомили, хоча належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи ухвалами суду від 18.08.2008 р., 22.09.2008 р. та від 13.10.2008 р., про що свідчать поштові повідомлення про вручення, наявні в матеріалах справи. Ухвалою суду від 13.10.2008 р. участь представників сторін визначено на власний розсуд та попереджено, що у разі відсутності їх уповноважених представників, справа буде розглянута по суті за наявними в ній матеріалами у відповідності до вимог ст. 75 Господарського процесуального кодексу України. Клопотань про відкладення розгляду справи не надходило.

Враховуючи наведене, судова колегія Львівського апеляційного господарського суду, порадившись на місці, ухвалила розглядати справу за наявними у ній матеріалами.

Вивчивши матеріали справи, оцінивши зібрані по них докази, судова колегія Львівського апеляційного господарського суду прийшла до висновку про часткову невідповідність рішення місцевого господарського суду нормам діючого законодавства, виходячи з наступного.

25.04.2007 р. ДП “Рекламне Агентство “Центр Європи” (надалі - Агенство) та ПП “Дизайн програмування” укладено Договір №1 (Т-1, а.с.12-15), згідно п.2.2 якого Агентство в період з 01 вересня 2007 р. по 31.12.2008 р. надає в користування спеціальну конструкцію-щит на боковому фасаді будинку, розміром 156 кв.м. за адресою: м.Львів, вул. Чорновола, 2. Так, зокрема, ст. 4 Договору №1 від 25.04.2007 р. встановлено вартість робіт та порядок розрахунків між сторонами щодо предмету угоди. Саме пунктом 4.2 Договору визначено вартість користування однією спеціальною конструкцією за один місяць, яка становить —15 150,00 грн. Оплата послуг за використання конструкції з рекламною метою проводилась щомісячно до 15 числа поточного місяця згідно виставлених рахунків. Також, згідно п.5 - Договір №1 від 25.04.2007 р. діє до завершення рекламної кампанії (тобто - до 31.12.2008 р.).

В подальшому ПП “Дизайн і програмування” підписано угоду №1 від 16.08.2007 р. із ЗАТ “Галичина” (Т-1, а.с.31034), згідно з умовами якої в період з 01.09.2007 р. по 31.12.2008 р. ЗАТ “Галичина” використовує спеціальну конструкцію - щит на боковому фасаді будинку, розміром 156 кв.м. за адресою м.Львів, пр.Чорновола, 2 для проведення рекламної кампанії. Тобто, ЗАТ “Галичина” рекламує свою продукцію (молокопродукти) на вказаному щиту в обумовлений договором період часу - з 01.09.2007 р. по 31.12.2008 р. Оплата послуг із розміщення рекламного зображення визначена статтею 4 Договору №1 від 16.08.2007 р. та становить 16 412,50 грн.

23.10.2007 р. листом № 37 (Т-1, а.с.16-17) та 09.11.2007 р. листом № 45 (Т-1, а.с.21-23) ДП “Рекламне Агентство “Центр Європи” повідомило Позивача про те, що починаючи з 01.11.2007 р. Агентство не матиме змоги здійснювати подальше розміщення рекламного зображення на фасаді будинку зі сторони пр.Чорновола, 2. Серед причин односторонньої відмови Агентства від договірних зобов'язань названо наступні: 1) припинення дії Договору №26 від 30.08.2007 р., укладеного із ТзОВ “Цент Реклами”, згідно якого Агентство отримало в користування названу конструкцію; 2) необхідність проведення ремонту цієї конструкції. Також Агентством запропоновано змінити адресну програму, вказуючи можливі місця розташування спеціальної конструкції та зазначивши вартість користування конструкцією за місяць.

ПП “Дизайн і програмування” негайно розглянуто пропозиції Агентства, але не прийнято, так як умови, запропоновані Агентством, були невигідними як для Позивача так і для ЗАТ “Галичина”. У відповідь на листи, Позивач просив Агентство уточнити термін проведення ремонтних робіт фасаду будинку зі сторони пр.Чорновола, 2 (повідомлення вих. №01/30.07 (Т-1, а.с.27)), оскільки мав намір максимально посприяти у проведенні ремонту використовуваного ним об'єкту, як цього вимагає ст. 776 Цивільного кодексу України.

Належної та обґрунтованої відповіді на пропозиції Позивач не отримав, лише формальна відписка Агентства свідчила про небажання співпраці та подальшого виконання умов договору - лист №42 від 02.11.2007 р. (Т-1, а.с.20).

Проте, як вбачається з матеріалів справи, Агентством, в порушення норм законодавства, зокрема ст. 629 Цивільного кодексу України, проігноровано умови Договору №1 від 25.04.2007 р. та 01.11.2007 р. самовільно демонтовано рекламні конструкції банерного зображення “Галичина”, мотивуючи свої дії проведенням ремонтних робіт саме в період рекламної кампанії. Однак, без жодної мотивації, рекламний щит на фасаді будинку зі сторони пр.Чорновола, 2 Агентством 02.11.2007 р. надано іншому замовнику реклами.

Відповідно до цього, ПП «Дизайн і програмування»звернулось з позовною заявою до Відповідача ДП «РА «Центр Європи»про спонукання Відповідача до повного виконання умов договору №1 від 25.04.2007 р. та стягнення збитків в сумі 18 543,60 грн. завданих неналежним виконанням умов договору протягом двох місяців (Т-1, а.с.4-8). В подальшому подано заяву про зміну, уточнення та збільшення позовних вимог в яких ПП «Дизайн і програмування»просить прийняти відмову від заявлених 10.01.2008 р. позовних вимог щодо спонукання ДП «Рекламне Агентство «Центр Європи»до належного виконання умов Договору №1 від 25.04.2007 р. та стягнення пені в сумі 14 786,40 грн. Просить винести рішення, яким розірвати договір №1 від 25.04.2007 р. укладений між ДП «РА «Центр Європи»та ПП «Дизайн програмування»у зв»язку з істотним порушенням договору другою стороною та стягнути з ДП «Рекламне агентство «Центр Європи»в користь ПП «Дизайн і програмування»20 649,00 грн. збитків завданих неналежним виконанням умов цього договору та 25 000,00 грн. моральної шкоди.

ДП «РА «Центр Європи» подано зустрічну позовну заяву (вих. №4 від 31.01.2008 р.) до ПП «Дизайн і програмування»про розірвання Договору №1 від 25.04.2007 р. на підставі ч. 2 ст. 652 Цивільного кодексу України (Т-1, а.с.41-43).

Місцевим господарським судом первісний позов задоволено частково в частині стягнення збитків (упущеної вигоди) в сумі 11 362,50 грн. за дев»ять місяців та розірванні договору №1 від 25.04.2007 р. та суми витрат на правову допомогу 5 500 грн. В зустрічному позові - відмовлено.

При перегляді рішення місцевого господарського суду в апеляційному порядку, судова колегія Львівського апеляційного господарського суду, керувалась наступним.

У відповідності до вимог ч.1 ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов»язків.

Статтею 627 Цивільного кодексу України встановлено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Як вбачається з аналізу договору №1 від 25.04.2007 р. сторонами відповідно до ч. 1 ст. 628 Цивільного кодексу України істотні умови домовленості прийнятті сторонами знайшли своє відображення в Договорі, а відтак умови, що становлять зміст договору, визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та є обов»язковими до виконання, як цього вимагає ст. 638 Цивільного кодексу України.

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є: умови про предмет договору, умови, що визначенні законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду; а також усі умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Як вбачається з матеріалів справи і про що зазначалось вище ПП «Дизайн і програмування»та ДП «Рекламне агентство «Центр Європи»укладений договір №1 від 25.04.2007 р. відповідно до п. 2.1. якого Агентство надає замовнику в користування спеціальну конструкцію, розташовану на бічному фасаді будинку, розміром 156 кв. м. за адресою пр. Чорновола 2, під час проведення рекламної кампанії після затвердження термінів такої –один рік і три місяці з 01.09.2007 р. по 31.12.2008 р. (п.2.2 договору №1 від 25.04.2007 р.).

З 02.11.2007 р. Агентство припинило виконання договору №1 від 25.04.2007 р. і рекламу ЗАТ «Галичина»було демонтовано.

Статтею 509 Цивільного кодексу України визначено, що зобов»язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов»язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов»язку в натурі.

Згідно вимог ст. 526 Цивільного кодексу України зобов»язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 651 Цивільного кодексу України встановлено, що договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках , встановлених договором або законом.

Істотним є таке порушення договору, яке тягне для другої сторони неможливість досягнення мети договору, що має місце за первісним позовом, з огляду на те, що з 02.11.2007 р. Агентство припинило виконання договору №1 від 25.04.2007 р. і рекламу ЗАТ «Галичина»було демонтовано. Відповідно до цього, судова колегія погоджується з висновком місцевого господарського суду про задоволення вимог по первісному позову, щодо розірвання договору №1 від 25.04.2007 р.

Судова колегія Львівського апеляційного господарського суду погоджується з висновком місцевого господарського суду і щодо безпідставності зустрічного позову про розірвання договору №1 від 25.04.2007 р. на підставі ст. 652 Цивільного кодексу України –зміна або розірвання договору у зв»язку з істотною зміною обставин, з огляду на те, що ДП «РА»Центр Європи»при укладенні договору №1 від 25.04.2007 р. знало, що договір №26 від 30.08.2007 р., укладений з ТзОВ «Центр реклами»діє лише до 31.10.2007 р., тобто при укладенні спірного договору сторони повинні були передбачити можливість зміни істотних умов.

У відповідності до вимог ч. 5 ст. 653 Цивільного кодексу України, якщо договір змінений або розірваний у зв»язку з істотним порушенням умов договору однією стороною друга сторона може вимагати відшкодування збитків, завданих зміною або розірванням договору.

Статтею 22 Цивільного кодексу України визначено, що збитками є втрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки), та доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушено (упущена вигода).

Під збитками Господарський кодекс України розуміє витрати, зроблені управленою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов»язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Враховуючи наведене, місцевий господарський суд прийшов до вірного висновку про підставність вимог Позивача по первісному позову про стягнення збитків з Відповідача у вигляді упущеної вигоди за період з листопада 2007 р. по липень 2008 р. в сумі 11 362,50 грн. В частині стягнення збитків в сумі 6 321,50 грн. правомірно відмовлено, з огляду на те, що в цій частині вимоги заявлено передчасно.

В частині стягнення по первісному позову збитків в сумі 25 000,00 грн. моральної шкоди та 2 474,00 грн. пені судом правомірно залишено без розгляду, оскільки Позивачем за первісним позовом не подано доказів в обґрунтування позовних вимог в цій частині.

Місцевим господарським судом правомірно прийнято відмову від позову ПП «Дизайн і програмування»щодо вимог про спонукання Відповідача до належного виконання умов договору №1 від 25.04.2007 р. та стягнення пені в сумі 14 786,40 грн. та припинено провадження у справі в цій частині, з дотриманням вимог процесуального права.

Разом з тим, місцевим господарським судом при частковому задоволенні позовних вимог по первісному позову неправомірно стягнуто витрати на адвокатські послуги, виходячи з наступного.

Статтею 44 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що до складу судових витрат входить оплата послуг адвоката.

Відповідно до частини третьої статті 48 Господарського процесуального кодексу України витрати, що підлягають сплаті за послуги адвоката, визначаються у порядку, встановленому Законом України «Про адвокатуру». Дія названого Закону поширюється тільки на осіб, які є адвокатами.

Поняття особи, яка є адвокатом, наводиться в статті 2 Закону України «Про адвокатуру», де зазначено, що адвокатом може бути громадянин України, який має вищу юридичну освіту, стаж роботи за спеціальністю юриста або помічника адвоката не менше двох років, склав кваліфікаційні іспити, одержав свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю та прийняв Присягу адвоката України.

Таким чином, судові витрати за участь адвоката у розгляді справи підлягають оплаті лише в тому випадку, якщо вони сплачені адвокату стороною, котрій такі послуги надавались, а їх сплата підтверджується відповідними фінансовими документами. Стягнення зазначених витрат в рахунок майбутньої їх оплати у вигляді судових витрат чинним законодавством не передбачено.

Витрати позивачів та відповідачів, пов‘язані з оплатою ними послуг адвокатів, адвокатських бюро, колегій, фірм, контор та інших адвокатських об‘єднань з надання правової допомоги щодо ведення справи в господарському суді, розподіляються між сторонами на загальних підставах, визначених частиною п‘ятою статті 49 Господарського процесуального кодексу України.

Відшкодування цих витрат здійснюється господарським судом шляхом зазначення про це у рішенні за наявності документального підтвердження витрат: угоди про надання послуг щодо ведення справи у суді та/або належно оформленої довіреності, виданої стороною представникові її інтересів у суді, і платіжного доручення або іншого документа, який підтверджує сплату відповідних послуг.

04.12.2007 р. Приватним підприємством «Дизайн і програмування»та Суб»єктом підприємницької діяльності –фізичною особою Пастушин Наталією Павлівною укладено договір №04/12-07 про надання правової допомоги (Т-1, а.с.197).

З вищезазначеного договору (Т-1, а.с.197) та довіреності (Т-1, а.с.40) не вбачається що Пастушин Н.П є адвокатом. В матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які б свідчили про те, що представник Позивача за первісни позовом є адвокатом, в зв‘язку з чим, судова колегія прийшла до висновку про безпідставність стягнення з Відповідача за первісним позовом 5 500,00 грн. витрат на правову допомогу, оскільки таке твердження суперечить вимогам ст. ст. 44, 48 і 49 Господарського процесуального кодексу України.

Оцінивши докази в їх сукупності, судова колегія Львівського апеляційного господарського суду прийшла до висновку про часткове скасування рішення місцевого господарського суду, а саме в частині стягнення витрат на правову допомогу в розмірі 5 500,00 грн., як таке що прийняте з порушенням вимог чинного законодавства.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 99, 101, 102, 103, 104, 105 Господарського процесуального кодексу України, -

Львівський апеляційний господарський суд ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Дочірнього підприємства «Рекламне агентство «Центр Європи», б/н від 05.08.2008 р. –задоволити частково.

2. Рішення Господарського суду Львівської області від 25.07.2008 р. у справі №17/9 скасувати в частині стягнення витрат на правову допомогу в розмірі 5 500,00 грн.. В цій частині в позові - відмовити.

3.          В решті рішення Господарського суду Львівської області від 25.07.2008 р. у справі №17/9 залишити без змін.

4.          Судові витати по розгляду позовної заяви та апеляційної скарги покласти на сторони пропорційно задоволеним вимогам.

5. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

6. Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого господарського суду України в порядку та строки, передбачені статтями 109-110 Господарського процесуального кодексу України.

7. Справу №17/9 повернути Господарському суду Львівської області.

Головуючий суддя                                                                                Л.Л.Давид

Суддя                                                                                                    Х.В.Мурська

Суддя                                                                                                    Я.О.Юрченко