ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ухвала

Іменем України

"23" січня 2008 р.                                                              Справа № 2/239

СУДДЯ Господарського суду Закарпатської області О.Ф. Ремецькі

розглянувши заяви Регіонального відділення ФДМУ по Закарпатській області, м.Ужгород від 11.01.2008р. №09-10/84 та прокуратури Закарпатської області від 12.01.2008р. №05/11вих.08

про вжиття заходів до забезпечення позову шляхом накладення заборони ТОВ „Норіс” на вчинення будь-яких дій, спрямованих на відчуження у будь-якій формі об’єкту соціально-побутового призначення –гуртожитку, розташованого в м. Тячів, вул. Заводська, 1 та розпорядження ним, крім передачі територіальній громаді м. Тячів та села Тячівка в особі Тячівської міської ради,

За участю представників сторін:

від позивача – Джуган Н.Б. –представник за дорученням №3 від 08.01.2008р.

від відповідача – Продан Ю.Ю. –директор та

Сторожук О.С. –представник за дорученням №56 від 03.12.07р.

від третіх осіб –Гаро В.В., Роман О.В., Горкавчук (Продан) С.В.,

Алечко І.В. –представник Алечко В.М. за довіреністю від 21.01.08р.

Сторожук О.С. –предст. ТОВ „Норіс” за дор. №4 від 22.01.08р.

від прокурора – Костак В.В. –прокурор відділу облпрокуратури

ВСТАНОВИВ:

Позивач та прокурор, що бере участь у розгляді даної справи з метою захисту інтересів держави та громадян –жильців гуртожитку в м. Тячів, вул. Заводська, 1, що є предметом спору в даній справі, звернулись до суду з вищевказаними заявами та просять її задовольнити в повному обсязі з наступних підстав.

В обгрунтування свої позиції вказують на те, що у ТОВ „Норіс” на даний час існують певні можливості та правомочності щодо спірного майна, які дають підстави стверджувати про можливість володіти, користуватися та розпоряджатися таким майном на власний розсуд. Про вказане на їх думку свідчить перебування гуртожитку у користуванні третьої особи без самостійних вимог на предмет спору –ТОВ „Норіс” за оспорюваним в межах розгляду справи №2/2 договором купівлі-продажу майна –будівлі гуртожитку (літ. А), що знаходиться в м. Тячів, вул. Заводська, 1, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу 20.12.2006 року за №15743. Наведені обставини вважають достатніми для здійснення судом заходів до забезпечення позову шляхом заборони іншим учасникам спору –ТОВ „Норіс” на вчинення будь-яких дій з майном, яке він отримав на виконання умов договору купівлі-продажу майна –будівлі гуртожитку (літ. А), що знаходиться в м. Тячів, вул. Заводська, 1, крім його передачі на користь територіальної громади м. Тячів та села Тячівка в особі Тячівської міської ради.

Представник третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача –ТОВ „Норіс” заперечує з приводу задоволення судом даного клопотання позивача та прокурора та в обгрунтування своєї позиції вказують на те, що товариства не має на меті здійснювати відчуження спірного об’єкту крім як на користь жильців даного гуртожитку. Однак, задоволення судом даних клопотань

Продовження ухвали господарського суду Закарпатської області від 23.01.2008 року по справі №2/239

заявників в повному обсязі обмежить право (якщо правомірність його набуття буде підтверджено результатами розгляду справи №2/2) на передачу приміщень гуртожитку на користь його жильців. Крім того, наголошує, що відповідну заборону на відчуження об’єктів державної власності (яке буде відновлено, якщо буде доведено РВ ФДМУ неправомірність укладеного договору купівлі-продажу будівлі гуртожитку) накладено також у визначеному законодавством полі, оскільки згідно розпорядження Кабінету Міністрів України від 24.12.2007р. №1231-р „Деякі питання розпорядження об’єктами державної власності” та наказу Фонду державного майна України від 27.12.2007р. за №2047 зупинено передачу об’єктів державної власності у комунальну власність, вчинення будь-яких інших дій, які можуть призвести до відчуження об’єктів державної власності.

Решта представників третіх осіб погоджуються з приводу необхідності вжиття заходів до забезпечення позову в межах розгляду даної справи з підстав, наведених ними в засіданні суду.

Статтями 66 та 67 ГПК України передбачено, що особа яка має підстави вважати, що її права порушені або існує реальна загроза їх порушення (можливе утруднення виконання рішення суду), а невжиття таких заходів може зробити неможливим виконання рішення, має право звернутися до господарського суду з заявою про вжиття заходів до забезпечення позову в будь-якій стадії провадження у справі.

У першому із зазначених випадків заявник повинен обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 33 ГПК України, обов'язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Аналізуючи доводи заявників стосовно вжиття заходів до забезпечення позову, суд констатує наступне.

Заявниками вказано на необхідність вжиття заходів до забезпечення позову, зокрема, шляхом накладення заборони ТОВ „Норіс” на вчинення будь-яких дій, спрямованих на відчуження у будь-якій формі об’єкту соціально-побутового призначення – гуртожитку, розташованого в м. Тячів, вул. Заводська, 1 та розпорядження ним, крім передачі територіальній громаді м. Тячів та села Тячівка в особі Тячівської міської ради.

Продовження ухвали господарського суду Закарпатської області від 23.01.2008 року по справі №2/239

В даному випадку доводи заявників щодо необхідності вжиття відповідних заходів не в повному обсязі доводять адекватність заявлених вимог відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається, оскільки передачу державного майна у комунальну власність призупинено на виконання розпорядження Кабінету Міністрів України від 24.12.2007р. №1231-р „Деякі питання розпорядження об’єктами державної власності” та наказу Фонду державного майна України від 27.12.2007р. за №2047. Відтак, у випадку визнання судом невідповідності укладеного договору купівлі-продажу позивач, як власник такого майна та балансоутримувач –ВАТ „Кордон” будуть в певному сенсі позбавлені можливості передати такий об’єкт до власності територіальної громади м. Тячів та села Тячівка в особі Тячівської міської ради. Водночас, у зворотному випадку ТОВ „Норіс” за умови повного задоволення даних клопотань заявників буде позбавлений можливості у погодженому ним та жильцями гуртожитку порядку передати таке майно даним особам.

Відтак, суд вважає можливим клопотання заявників задовольнити частково та заборонити ТОВ „Норіс” вчинення будь-яких дій, які можуть призвести до відчуження спірного майна –гуртожитку (літ. А), що знаходиться в м. Тячів, вул. Заводська, 1, крім його передачі на користь жильців даного об’єкту, оскільки невжиття таких дій судом ускладнить виконання можливого рішення суду, що спричинить порушення майнових прав та охоронюваних законом інтересів позивача.

Керуючись ст.ст. ст. ст. 22, 33, 34, 43, 65, 66, 67 Господарського процесуального кодексу України,

СУД УХВАЛИВ:

1. Клопотання Регіонального відділення ФДМУ по Закарпатській області, м.Ужгород від 11.01.2008р. №09-10/84 та прокуратури Закарпатської області від 12.01.2008р. №05/11вих.08 про вжиття заходів до забезпечення позову шляхом накладення заборони ТОВ „Норіс” на вчинення будь-яких дій, спрямованих на відчуження у будь-якій формі об’єкту соціально-побутового призначення –гуртожитку, розташованого в м. Тячів, вул. Заводська, 1 та розпорядження ним, крім передачі територіальній громаді м. Тячів та села Тячівка в особі Тячівської міської ради задоволити частково.

2. Заборонити ТОВ „Норіс”, с. Новоселки, вул. Озерна, 20 Київської області () вчиняти будь-які дії, спрямовані на відчуження у будь-якій формі об’єкту соціально-побутового призначення –гуртожитку (літ. А), розташованого в м. Тячів, вул. Заводська, 1 та розпорядження ним, крім передачі на користь жильців даного об’єкту.

3. Питання щодо скасування заходів до забезпечення позову буде вирішено за наявності відповідних підстав для вжиття судом таких заходів.

4. Дану ухвалу надіслати сторонам у справі та третім особам.

Суддя О.Ф. Ремецькі