ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2008 р.

№ 12/89

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Головуючого

Шевчук С.Р.,

суддів:

Владимиренко С.В.,

Бернацької Ж.О.,

розглянув касаційну скаргу

Акціонерного товариства закритого типу "Хімрезерв"

на постанову

Київського апеляційного господарського суду від 16.01.2008р.

у справі

№12/89 господарського суду м. Києва

за позовом

Відкритого акціонерного товариства "Київський науково-дослідний інститут синтезу та екології "Синтеко" з дослідним заводом"

до

Акціонерного товариства закритого типу "Хімрезерв"

про

визнання недійсними договорів,

за участю представників:

-          позивача: Кулинич В.П., дов. б/н від 07.11.2007р.;

-          відповідача: Бойко Р.І., дов. б/н від 25.06.2007р; Беляневич В.Е., дов. б/н від 17.03.2008р.;

ВСТАНОВИВ:

У січні 2006р. позивач звернувся до господарського суду міста Києва з позовом до відповідача про визнання недійсними договорів купівлі-продажу від 01.07.2002р. №20 та №21, укладених між позивачем та відповідачем, щодо продажу відповідачу будівлі та споруди, розташованих по вул. Сосюри, 6 в м.Києві та цілісного майнового комплексу, розташованого на вул. Червоноткацькій, 61, в м. Києві на підставі ст.ст.50, 57 ЦК УРСР.

Рішенням господарського суду м. Києва від 14.03.2006р. у справі №12/89 позовні вимоги задоволено. Визнано недійсним з моменту укладення договір №20 від 01.07.2002р., укладений між Відкритим акціонерним товариством "Київський науково-дослідний інститут синтезу та екології "Синтеко" з дослідним заводом" та Відкритим акціонерним товариством "Хімрезерв". Визнано недійсним з моменту укладення договір №21 від 01.07.2002р., укладений між Відкритим акціонерним товариством "Київський науково-дослідний інститут синтезу та екології "Синтеко" з дослідним заводом" та Відкритим акціонерним товариством "Хімрезерв". Стягнуто з Відкритого акціонерного товариства "Хімрезерв" на користь Відкритого акціонерного товариства "Київський науково-дослідний інститут синтезу та екології "Синтеко" з дослідним заводом" 170грн. державного мита та 118грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

В обґрунтування прийнятого рішення суд першої інстанції зазначив про не порушення позовної давності при подачі позову 26.01.2006р. у цій справі, визнання оскаржуваних договорів недійсними на підставі ст.50 ЦК УРСР, а також ненадання позивачем доказів недійсності оскаржуваних договорів на підставі ст.57 ЦК УРСР внаслідок зловмисної угоди представників позивача та відповідача.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 19.04.2006р. у справі №12/89 апеляційну скаргу Закритого акціонерного товариства "Хімрезерв" задоволено, рішення господарського суду м. Києва від 14.03.2006р. у справі №12/89 скасовано; прийнято нове рішення, яким відмовлено у позові Відкритому акціонерному товариству "Київський науково-дослідний інститут синтезу та екології "Синтеко" з дослідним заводом" до Закритого акціонерного товариства "Хімрезерв" про визнання недійсними договорів; стягнуто з Відкритого акціонерного товариства "Київський науково-дослідний інститут синтезу та екології "Синтеко" з дослідним заводом" на користь Закритого акціонерного товариства "Хімрезерв" 42,5грн. витрат по сплаті державного мита за розгляд справи в апеляційній інстанції.

В обґрунтування прийнятої постанови суд апеляційної інстанції зазначив, що строк позовної давності на дату подачі позову (26.01.2006р.) у цій справі сплинув. Подання прокурором у 2003р. позову про визнання недійсними договорів на підставі ст.ст.48, 49 ЦК УРСР по справі №40/372 не переривало позовну давність. В обґрунтування відсутності підстав для визнання недійсними оскаржуваних договорів по ст.50 ЦК УРСР суд апеляційної інстанції, проаналізувавши положення статуту позивача, визнав, що продаж засобів виробництва, в т.ч. будівель та споруд є статутною діяльністю позивача.

Постановою Вищого господарського суду України від 29.06.2006р. у справі №12/89 касаційну скаргу Відкритого акціонерного товариства "Київський науково-дослідний інститут синтезу та екології "Синтеко" з дослідним заводом" залишено без задоволення, а постанову Київського апеляційного господарського суду від 19.04.2006р. у справі №12/89 – без змін.

В обґрунтування прийнятої постанови суд касаційної інстанції погодився з висновком суду апеляційної інстанції про те, що звернення прокурора з позовом у справі №40/372 не переривало перебігу строку позовної давності за даним позовом, підстави пред’явлення якого є іншими і на час звернення позивача до суду (26.01.2006р.) строк позовної давності за даними вимогами сплинув. При цьому суд касаційної інстанції визнав правильним скасування судом апеляційної інстанції рішення суду першої інстанції, яким позов було задоволено з підстав, передбачених ст. 50 ЦК УРСР, а також те, що суд апеляційної інстанції виходив з того, що згідно Статутних документів позивача, які діяли на час укладення спірних угод, метою діяльності товариства є здійснення ефективної наукової, виробничої, підприємницької та інших видів діяльності, задоволення за рахунок прибутку соціально-економічних інтересів акціонерів, та визначено предмет діяльності товариства, містили, серед іншого, також право позивача здійснювати операції з нерухомістю: купівля-продаж, застава, здача в оренду та інші види діяльності, не заборонені чинним законодавством, а тому продаж засобів виробництва, в тому числі будівель та споруд є статутною діяльності позивача, тобто не суперечить цілям його діяльності. Скасування 29.09.2003 р. державної реєстрації зазначеного Статуту позивача в ред. 1998р. не впливає на вирішення цього питання.

Ухвалою Верховного Суду України від 07.09.2006р. відмовлено в порушенні провадження з перегляду у касаційному порядку постанови Вищого господарського суду України від 29.06.2006р. у справі № 12/89.

У червні 2007р. позивач звернувся до Київського апеляційного господарського суду з заявою про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Київського апеляційного господарського суду від 19.04.2006р. у справі №12/89 та просив скасувати зазначену постанову суду апеляційної інстанції в частині скасування рішення господарського суду м. Києва від 14.03.2006р. про визнання недійсним договору купівлі-продажу виробничих корпусів №21 від 01.07.2002р. та прийняти нову постанову, якою залишити в силі рішення господарського суду м. Києва від 14.03.2006р. в частині визнання недійсним договору купівлі-продажу виробничих корпусів №21 від 01.07.2002р.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 07.08.2007р. у справі №12/89 (колегія суддів у складі головуючого судді          Шипка В.В., суддів Борисенко І.В., Розваляєвої Т.С.) заяву Відкритого акціонерного товариства "Київський-науково дослідний інститут синтезу та екології "Синтеко" з дослідним заводом" про перегляд постанови Київського апеляційного господарського суду від 19.04.2006р. у справі №12/89 за нововиявленими обставинами залишено без задоволення, а зазначену постанову апеляційного господарського суду - без змін.

Ухвала Київського апеляційного господарського суду мотивована тим, що судом не можуть бути визнані нововиявленими обставинами: постанова Київського апеляційного господарського суду від 26.04.2007р. у справі №2-2456/2002, яка на час прийняття оскаржуваної постанови суду апеляційної інстанції не існувала, та протокол засідання правління ВАТ "Синтеко" від 27.06.2002р., про який заявнику стало відомо 25.07.2006р.

Постановою Вищого господарського суду України від 17.12.2007р. у даній справі касаційну скаргу Відкритого акціонерного товариства "Київський науково-дослідний інститут синтезу та екології "Синтеко" з дослідним заводом" задоволено частково. Ухвалу Київського апеляційного господарського суду від 07.08.2007р. у справі №12/89 скасовано. Справу №12/89 направлено до Київського апеляційного господарського суду для перегляду за нововиявленими обставинами.

В обґрунтування прийнятої постанови суд касаційної інстанції зазначив, що суд апеляційної інстанції всебічно не з'ясував обставини, викладені у постанові Київського апеляційного господарського суду від 26.04.2007р. у справі №2-2456/2002, не з'ясував можливості їх віднесення до нововиявлених обставин у розумінні ст.112 ГПК України зі з'ясуванням їх існування на час прийняття оскаржуваної постанови у даній справі та яким чином ці обставини можуть вплинути на прийняту апеляційним господарським судом оскаржувану постанову у даній справі.

Ухвалою Верховного Суду України від 21.02.2008р. відмовлено у порушенні касаційного провадження з перегляду постанови Вищого господарського суду України від 17.12.2007р. у справі № 12/89.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 16.01.2008р. у даній справі задоволено заяву Відкритого акціонерного товариства "Науково-дослідний інститут синтезу та екології "Синтеко" з дослідним заводом" про перегляд постанови Київського апеляційного господарського суду від 19.04.2006р. у справі №12/89, змінено постанову Київського апеляційного господарського суду від 19.04.2006р. у справі №12/89. Резолютивну частину постанови викладено в наступній редакції: частково задоволено позов Відкритого акціонерного товариства "Київський науково-дослідний інститут синтезу та екології "Синтезу" з дослідним заводом": визнано недійсним з моменту укладення договір купівлі-продажу №21 від 01.07.2002р., укладений між Відкритим акціонерним товариством "Київський науково-дослідний інститут синтезу та екології "Синтезу" і Закритим акціонерним товариством "Хімрезерв"; в іншій частині позову відмовлено.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 29.01.2008р. у даній справі внесено зміни до постанови Київського апеляційного господарського суду від 16.01.2008р., п.3 резолютивної частини постанови викладено у наступній редакції: "Частково задовольнити позов Відкритого акціонерного товариства "Київський науково-дослідний інститут синтезу та екології "Синтеко" з дослідним заводом". Визнати недійсним з моменту укладення договір купівлі-продажу №21 від 01.07.02, укладений між Відкритим акціонерним товариством "Київський науково-дослідний інститут синтезу та екології "Синтеко" з дослідним заводом" і Закритим акціонерним товариством "Хімрезерв". В іншій частині позову відмовлено."

В обґрунтування прийнятої постанови суд апеляційної інстанції визнав нововиявленими обставини, викладені в постанові Київського апеляційного господарського суду від 26.04.2007р. у справі №2-2456/2002, щодо укладення договору купівлі-продажу №21 від 01.07.2002р., за яким відчужено засоби виробництва і майновий комплекс, що змінило напрямки діяльності позивача, його статутну діяльність, встановлену розділом 2 статутів, як в ред. 1994р., так і в ред. 1998р. із зазначенням, що ціллю діяльності позивача на момент укладення цього договору було отримання прибутку від роботи на дослідному заводі та внаслідок продажу цілісного майнового комплексу дослідного заводу досягнення вказаної цілі стало неможливим. При цьому, суд апеляційної інстанції вказав, що ця обставина існувала до прийняття постанови Київського апеляційного господарського суду від 19.04.2006р. у справі №12/89, однак стала відома позивачу - 16.05.2007р. при отриманні повного тексту постанови Київського апеляційного господарського суду від 26.04.2007р. у справі №2-2456/2002. Виходячи з чого суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що продаж за договорлм купівлі-продажу №21 від 01.07.2002р. цілісного майнового комплексу прямо суперечить цілі діяльності позивача, що є підставою для визнання його недійсним на підставі ст.50 ЦК УРСР.

Крім того, суд апеляційної інстанції погодився з висновком суду першої інстанції, що строк позовної давності не сплив на момент подачі позову у даній справі (26.01.2006р.). При цьому, суд апеляційної інстанції на підставі протоколу засідання правління Відкритого акціонерного товариства "Київський науково-дослідний інститут синтезу та екології "Синтеко" з дослідним заводом" від 27.06.2002р., довідки позивача №48/4 від 06.03.2006р., акту перевірки ДПІ у Шевченківському районі м. Києва №13/2610/04689381 від 08.02.2205р. та акту прийому-передачі векселів від 05.08.2002р., дійшов висновку про укладення сторонами договору купівлі-продажу №21 від 01.07.2002р. внаслідок умисної змови представників сторін, що є підставою для визнання його недійсним на підставі ст.57 ЦК УРСР.

Не погоджуючись з прийнятою у справі постановою Київського апеляційного господарського суду від 16.01.2008р., відповідач звернувся до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить зазначений судовий акт скасувати, залишити заяву позивача, подану за нововиявленими обставинами, без задоволення, а постанову Київського апеляційного господарського суду від 19.04.2006р. у справі №12/89 –без змін.

Касаційна скарга відповідача мотивована порушенням судом апеляційної інстанції при перегляді постанови за нововиявленими обставинами норм матеріального та процесуального права.

Позивач скористався правом, наданим ст.1112 ГПК України, надіслав суду касаційної інстанції відзив на касаційну скаргу відповідача, в якому просить оскаржувану постанову суду апеляційної інстанції залишити без змін, а касаційну скаргу відповідача –без задоволення.

Колегія суддів Вищого господарського суду України, приймаючи до уваги межі перегляду справи в касаційній інстанції, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи правильність застосування судом апеляційної інстанції норм процесуального права при прийнятті оскаржуваного судового акту, вважає, що касаційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.112 ГПК України господарський суд може переглянути прийняте ним судове рішення, яке набрало законної сили, за нововиявленими обставинами, що мають істотне значення для справи і не могли бути відомі заявникові. Необхідними ознаками нововиявлених обставин є їх наявність на час розгляду справи та те, що ці обставини не могли бути відомі заявнику на час розгляду справи, тобто виявлення їх після прийняття судового рішення зі справи. Відтак, не можуть вважатися нововиявленими обставини, що встановлюються на підставі доказів, які не були своєчасно подані сторонами. Виникнення нових або зміна обставин після вирішення спору по суті не можуть бути підставою для перегляду судового акту за нововиявленими обставинами.

За змістом ст.112 ГПК України, нововиявлені обставини характеризуються тим, що вони: існували під час розгляду справи, але не були відомі заявнику; є істотними, тобто такими, що можуть вплинути на висновок суду щодо наявності певних прав та обов’язків у сторін, а також інших осіб, що брали участь у справі, а, отже, і вплинути на законність та обґрунтованість постановленого судового акта; виявлені після набрання чинності судовим актом.

При цьому, нововиявленими обставинами є матеріально-правові факти, що входять до підстав позову або висунутих проти нього заперечень іншої сторони та інші юридичні факти, що мають значення для вирішення спору, які характеризуються наявністю вищезазначених ознак у сукупності.

Згідно ч.1 ст.113 ГПК України судове рішення господарського суду може бути переглянуто за нововиявленими обставинами за заявою сторони, поданням прокурора не пізніше двох місяців з дня встановлення обставин, що стали підставою для перегляду судового рішення.

Суд апеляційної інстанції з'ясував обставини, викладені у постанові Київського апеляційного господарського суду від 26.04.2007р. у справі №2-2456/2002, можливість їх віднесення до нововиявлених обставин у розумінні ст.112 ГПК України, зі з'ясуванням їх існування на час прийняття оскаржуваної постанови у даній справі та яким чином ці обставини можуть вплинути на прийняту апеляційним господарським судом оскаржувану постанову у даній справі, дійшов невірного висновку, що обставина встановлена в постанові Київського апеляційного господарського суду від 26.04.2007р. у справі №2-2456/2002 є нововиявленою обставиною, яка спростовує висновок, викладений в постанові Київського апеляційного господарського суду від 19.04.2006р. у справі №12/89 щодо відмови у задоволенні позову про визнання недійсним договору купівлі-продажу №21 від 01.07.2002р. про продаж цілісного майнового комплексу дослідного заводу.

В якості нововиявлених обставин суд апеляційної інстанції визнав укладення договору купівлі-продажу №21 від 01.07.2002р., за яким відчужено засоби виробництва і майновий комплекс, що змінило напрямки діяльності позивача, його статутну діяльність, встановлену розділом 2 статутів, як в ред. 1994р., так і в ред. 1998р., оскільки ціллю діяльності позивача на момент укладення цього договору було отримання прибутку від роботи на дослідному заводі та внаслідок продажу цілісного майнового комплексу дослідного заводу досягнення вказаної цілі стало неможливим. При цьому, суд апеляційної інстанції вказав, що ця обставина існувала до прийняття постанови Київського апеляційного господарського суду від 19.04.2006р. у справі №12/89, однак стала відома позивачу - 16.05.2007р. при отриманні повного тексту постанови Київського апеляційного господарського суду від 26.04.2007р. у справі №2-2456/2002.

Однак такий висновок суду апеляційної інстанції суперечить приписам ст.112 ГПК України, який помилково визнав нововиявленою обставиною у розумінні зазначеної норми процесуального права вказану обставину, викладену в постанові Київського апеляційного господарського суду від 26.04.2007р. у справі №2-2456/2002, оскільки, як вбачається з судових актів судів попередніх інстанцій усіх рівнів ця обставина була наявна на час розгляду даної справи з початку розгляду справи, їй надавалася оцінка судами у даній справі та відповідно була відома заявнику на час розгляду даної справи.

Крім того, з початку розгляду даної справи судами усіх інстанцій (у тому числі при здійсненні апеляційного провадження Київським апеляційним господарським судом при прийнятті постанови від 19.04.2006р. та при здійсненні касаційного провадження Вищим господарським судом України при прийнятті постанови від 29.06.06р. у даній справі) було встановлено, розглянуто та надана оцінка відповідності договору купівлі-продажу №21 від 01.07.2002р. цілям діяльності позивача, визначеним у його статутних документах, діючих на час укладання названої угоди, з вирішенням питання щодо відсутності підстав для визнання недійсною цієї угоди на підставі ст.50 ЦК УРСР, що спростовує висновок суду апеляційної інстанції, викладений в оскаржуваній постанові, що лише постановою Київського апеляційного господарського суду від 26.04.2007р. у справі №2-2456/2002 було встановлено факт наявності нововиявлених обставин, які стали відомі позивачу лише 16.05.2007р., при отриманні повного тексту цієї постанови.

Разом з тим, переглядаючи за нововиявленими обставинами постанову Київського апеляційного господарського суду від 19.04.2006р. у даній справі, суд апеляційної інстанції припустив порушень норм процесуального права, встановлених законодавцем для перегляду судових актів за нововиявленими обставинами (розділ ХІІІ ГПК України).

Так, суд апеляційної інстанції при прийнятті оскаржуваної постанови вдався до переоцінки раніш встановлених судами обставин щодо строку позовної давності, всупереч ст.112 ГПК України, без наведення обставин, що свідчать про відсутність пропуску позовної давності позивачем, які були наявні на час подання позову до суду та не могли бути відомі позивачу, та не врахував встановлені обставини судом апеляційної інстанції при прийнятті постанови від 19.04.2006р. у даній справі, яким була надана належна правова оцінка, визнана правильною судами касаційних інстанцій, при здійсненні касаційного провадження у даній справі, щодо пропуску строку позовної давності.

Поряд з цим, суд апеляційної інстанції в порушення вказівки, обов’язкової до виконання для суду під час нового розгляду згідно ст.11112 ГПК України, викладеної у постанові Вищого господарського суду України від 17.12.2007р. у даній справі, що обставини, обґрунтовані на підставі протоколу засідання правління Відкритого акціонерного товариства "Київський науково-дослідний інститут синтезу та екології "Синтеко" з дослідним заводом" від 27.06.2002р., про які заявнику (позивачу) стало відомо 25.07.2006р., не відповідають вимогам ст.113 ГПК України, на підставі аналізу цього протоколу вдався до переоцінки раніш встановлених обставин у даній справі щодо наявності підстав для визнання недійсним оскаржуваного договору на підставі ст.57 ЦК УРСР.

Разом з тим суд апеляційної інстанції на підставі зазначеного протоколу, та наданих позивачем суду першої інстанції довідки позивача №48/4 від 06.03.2006р., акту перевірки ДПІ у Шевченківському районі м. Києва №13/2610/04689381 від 08.02.2205р. та акту прийому-передачі векселів від 05.08.2002р., без наведення обставин, які свідчать, що вони були наявні на час розгляду даної справи та не могли бути відомі позивачу на час розгляду даної справи, всупереч ст.112 ГПК України вдався до переоцінки обставин наявних на час розгляду справи судами усіх інстанцій (у тому числі при здійсненні апеляційного провадження Київським апеляційним господарським судом при прийнятті постанови від 19.04.2006р. та при здійсненні касаційного провадження Вищим господарським судом України при прийнятті постанови від 29.06.06р. у даній справі), якими було встановлено, розглянуто та надана оцінка відсутності підстав для визнання недійсним договору купівлі-продажу №21 від 01.07.2002р. на підставі ст.57 ЦК УРСР.

Викладене свідчить про неправильність висновку суду апеляційної інстанції при прийнятті оскаржуваної постанови про задоволення заяви позивача про перегляд постанови Київського апеляційного господарського суду від 19.04.2006р. у даній справі за нововиявленими обставинами, про відсутність пропуску строку позовної давності при подачі позову до суду, а також про зміну постанови Київського апеляційного господарського суду від 19.04.2006р. у даній справі з визнанням недійсним договору купівлі-продажу №21 від 01.07.2002р. укладеного між позивачем та відповідачем на підставі ст.ст.50, 57 ЦК УРСР.

За таких обставин, касаційну скаргу акціонерного товариства закритого типу "Хімрезерв" слід задовольнити, постанову Київського апеляційного господарського суду від 16.01.2008р. у справі 12/89 - скасувати, постанову Київського апеляційного господарського суду від 19.04.2006р. у справі №12/89 - залишити без змін, а заяву Відкритого акціонерного товариства "Київський науково-дослідний інститут синтезу та екології "Синтеко" з дослідним заводом" про перегляд постанови Київського апеляційного господарського суду від 19.04.2006р. у справі №12/89 за нововиявленими обставинами - без задоволення.

Керуючись статтями 1115, 1117, 1119, 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України,

Постановив:

Касаційну скаргу акціонерного товариства закритого типу "Хімрезерв" задовольнити.

Постанову Київського апеляційного господарського суду від 16.01.2008р. у справі №12/89 скасувати.

Постанову Київського апеляційного господарського суду від 19.04.2006р. у справі №12/89 залишити без змін, а заяву Відкритого акціонерного товариства "Київський науково-дослідний інститут синтезу та екології "Синтеко" з дослідним заводом" про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Київського апеляційного господарського суду від 19.04.2006р. у справі №12/89 залишити без задоволення.

Головуючий суддя:

С. Шевчук

Судді:

С. Владимиренко

Ж. Бернацька