СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

18.06.08
Справа №  10/289/06-20/96/07

Суддя   Гандюкова
Л.П.

м. Запоріжжя

За позовом: Відкритого
акціонерного товариства “Запоріжжяобленерго” в особі Запорізьких міських
електричних мереж,   м. Запоріжжя

до: Приватного
підприємця ОСОБА_1, м. Запоріжжя

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет
спору на стороні відповідача: Приватний підприємець ОСОБА_2, м.
Запоріжжя

Про стягнення суми 1199,76грн.

Суддя  Гандюкова Л.П.

Представники сторін:

Від позивача   -
Стініч М.М. (дов.№194 від 09.10.2007р.);

Від відповідача  -
ОСОБА_1. (приватний підприємець);

Від третьої особи
-не з'явився;

СУТНІСТЬ
СПОРУ:

Заявлений позов про стягнення на
користь позивача суму боргу за використану відповідачем недовраховану
електричну енергію у розмірі 1119,76 грн.

Постановою Вищого господарського
суду України скасоване рішення господарського суду Запорізької області у справі
№10/289/06, справу передано на новий розгляд в іншому складі суду.

Розпорядженням голови
господарського суду Запорізької області справа №10/289/06 передана на розгляд
судді Гандюковій Л.П.

Ухвалою господарського суду від
19.02.2007р. справа прийнята до розгляду,
справі присвоєно №10/289/06-20/96/07,
в порядку ст.27 ГПК України до участі у справі №10/289/06-20/96/07
залучено третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на
стороні відповідача -ПП ОСОБА_2., судове засідання  призначено на 05.03.2007р. Ухвалою суду від
05.03.2007р. на підставі ст.77 ГПК України розгляд справи відкладено на
03.04.2007р. Ухвалою суду від 03.04.2007р.
призначено судову почеркознавчу експертизу, провадження у справі
зупинено. Ухвалою суду від 08.01.2008р. провадження у справі було поновлено,
розгляд справи призначений на 19.02.2008р. Ухвалою суду від 19.02.2008р. за
повторним клопотанням відповідача призначено почеркознавчу експертизу,
провадження у справі зупинено до отримання її результатів.

Ухвалою суду від 22.05.2008р.
провадження у справі поновлено з 18.06.2008р., розгляд справи призначений на
18.06.2008р.

За згодою сторін 18.06.2008р. оголошено
вступну та резолютивну частини рішення.

Позивач підтримав позовні вимоги,
мотивовані  тим, що в порушення ст.26
Закону України “Про електроенергетику”, п.1.3 Правил користування електричною
енергією (ПКЕЕ), затверджених постановою Національної комісії регулювання
електроенергетики України від 31.07.1996р. №28 (в редакції постанови НКРЕ від
22.08.2002р. №928),  відповідач ПП
ОСОБА_1. здійснював електрозабезпечення офісу по вАДРЕСА_1без укладення
договору. У зв'язку з виявленим порушенням був складений Акт №00002425 від
19.08.2005р. про порушення Правил користування електричною енергією
споживачем.  На підставі Методики
розрахунку обсягу електричної енергії, недоврахованої внаслідок порушення
споживачем -юридичною особою ПКЕЕ, був визначений розмір недоврахованої
електроенергії у розмірі 4735 кВТ/год на суму 1 119,76 грн. 12.07.2006р.
відповідачу була направлена платіжна вимога -доручення №28480 від 12.07.2006р.
на суму 1 119,76 грн. для оплати згідно Акту про порушення ПКЕЕ №00002425 від
19.08.2005р., яка останнім оплачена не була. На підставі
ст.ст.11,15,16,1212,1213 ЦК України, ст.ст.20,174,175,193 ГК України, ст.26
Закону України “Про електроенергетику”, Правил
користування електричною енергією, затверджених  постановою НКРЕ №928 від 22.08.2002р. просить
позов задовольнити, стягнути з відповідача суму 1 119 грн. 76 коп. боргу за
недовраховану електричну енергію.  Заявою
від 23.10.2006р. позивач уточнив неточність у позовній заяві, вказує, що
відповідач здійснював електроспоживання
без договору у АДРЕСА_1.

Відповідач проти задоволення позову
заперечив, мотивуючи наступним. 14.07.2006р. відповідачем була отримана
платіжна вимога - доручення №28480 від 12.07.2006р. на суму 1 119,76 грн. для
оплати згідно з актом про порушення ПКЕЕ №00002425 від 19.08.2005р. при
електрозабезпечення офісу по АДРЕСА_1. Звинувачення в порушенні ПКЕЕ вважає
необґрунтованим, оскільки за адресою: АДРЕСА_1, на підставі договору оренди,
ним орендувався офіс (квартира) №13, а не №4. При укладенні договору оренди
було обумовлено, що вартість електроенергії входить до розміру орендної плати.
До отримання вказаної платіжної вимоги ПП ОСОБА_1. не було відомо про існування
Акту про порушення ПКЕЕ. Відповідач заперечив підписання Акту  №00002425 від 19.08.2005р. та зазначив, що
підпис, який міститься на ньому, здійснений не ним. Стосовно виправлень  в договорі оренди щодо номеру квартири
відповідач пояснив:   орендодавець надав
для підписання два екземпляри бланку договору оренди, при заповненні другого екземпляра
була здійснена описка. Оскільки інших чистих бланків не було, відповідач
залишив у себе  екземпляр з виправленням,
інший без помарок передав орендодавцеві.

Третя особа  ПП ОСОБА_2. по суті спору пояснив  наступне. Між ПП ОСОБА_1. та ПП ОСОБА_2. було
укладено договір оренди офісного приміщення АДРЕСА_1, яким передбачений
самостійний розрахунок орендарем за спожиту електроенергію та комунальні
послуги. Надання третьою особою зазначеного договору оренди неможливо у зв'язку
з його втратою. Акт №00002425 від 19.08.2005р. складався не в присутності ПП
ОСОБА_2., він його не підписував та не отримував.  Крім того, третя особа зазначила, що
вважає  розрахунок до акту перевірки  необґрунтованим, оскільки він здійснений на
підставі Методики стосовно юридичних осіб, якими не є  відповідач та третя особа. Розрахунок
здійснений не вірно та не може бути підставою для нарахування вартості
недоврахованої електричної енергії. Просить у задоволенні позову відмовити.

У судове засідання  18.06.2008р. представник третьої особи не
з'явився. Про місце та час судового засідання повідомлений належним чином. Суд
визнав за можливе в порядку ст.75 ГПК України розглянути справу за відсутності
третьої особи.

Розглянувши матеріали справи та
вислухавши пояснення представників сторін, третьої особи, суд

ВСТАНОВИВ:

19.08.2005р. представниками
Північного РЕМ ВАТ “Запоріжжяобленерго” складено Акт №00002425 про порушення
Правил користування електричною енергією споживачем, в якому зазначено, що в
присутності споживача: ПП ОСОБА_1, код НОМЕР_1, оглядом на місці встановлено,
що споживач порушив Правила користування енергією шляхом користування
електричною енергією без договірних відносин у офісі за адресою: АДРЕСА_1.  В
Акті  в графі “Підпис представника
споживача”  міститься підпис, та вказано,
що він здійснений  ОСОБА_1. У п.7 акту
зазначено, що примірник акту вручений споживачеві.

Енергопостачальною організацією на
підставі Акту №00002425 про порушення Правил користування електричною енергією
споживачем -юридичною особою ПП ОСОБА_1. здійснено розрахунок за період з
20.02.2005р. по 19.08.2005р. за 181 день на суму 1119,96 грн.  та з супровідним листом №166/юро від
12.07.2006р. направлено ПП ОСОБА_1. платіжну вимогу-доручення №28480 від
12.07.2006р. на зазначену суму, яка відповідачем сплачена не була.

Проаналізувавши норми законодавства,
оцінивши докази, доводи та заперечення сторін, суд вважає, що позовні вимоги не
підлягають задоволенню на наступних підставах.

Позивач обґрунтовує свої  позовні вимоги актом №00002425 від
19.08.2005р.,  ст.ст. 11,15,16,1212,1213
ЦК України, ст.ст.20,174,175,193 ГК України, ст.26 Закону України “Про електроенергетику”,
Правилами користування електричною енергією, затверджених Постановою НКРЕ
України № 28 від 31.07.1996р. (в редакції від 22.08.2002р. №928), “Методикою
обчислення обсягу електричної енергії, недоврахованої унаслідок порушення
споживачем-юридичною особою Правил користування електричною енергією”,
затвердженою постановою НКРЕ України №1197 від 05.12.2001р.

Відповідно до ст.ст.15,16 цього
Кодексу кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого цивільного
права у разі його порушення, не визнання або оспорювання у порядку та у спосіб,
що встановлений договором або законом. Способи захисту прав суб'єктів
господарювання та споживачів встановлені ст.20 ГК України.

Згідно з ст.11 ЦК України цивільні
права та обов'язки  виникають із дій
осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також дій, що не
передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та
обов'язки.

Статтею 174 ГК України визначені
підстави виникнення господарських зобов'язань, ст.ст. 175, 193 цього Кодексу
-поняття майново-господарських зобов'язань та загальні умови виконання
господарських зобов'язань.

На спірні правовідносини  поширюються ст.ст. 26,   27
Закону    України    "Про електроенергетику". Згідно з
ст.26 Закону споживання енергії
можливе  лише  на
підставі  договору  з енергопостачальником.  Відповідно до ст.27 Закону України “Про
електроенергетику” порушення правил користування енергією є правопорушенням,
яке тягне за собою встановлену законодавством України цивільну, адміністративну
і кримінальну відповідальність.

Пунктом 1.2 Правил користування
електричною енергією в редакції постанови №928 від 22.08.2002р. визначено, що
недоврахована електрична енергія -обсяг електричної енергії, використаний
споживачем або переданий транзитом, але не врахований розрахунковими засобами
обліку або врахований неправильно.

Згідно з п.4.  Методики
обчислення обсягу електричної енергії, недоврахованої

унаслідок порушення споживачем -
юридичною особою Правил користування електричною енергією, затвердженої
постановою НКРЕ №1197 від 05.12.2001р.,
обсяг  електричної  енергії,
що  недоврахована  унаслідок порушення Правил, розраховується на
підставі акта порушень.

Відповідно до п.п.7.31, 7.32 Правил
користування електричною енергією, в редакції постанови №928 від 22.08.2002р.,
у разі виявлення уповноваженим
представником постачальника
електричної  енергії,  від
якого  споживач одержує електричну
енергію,  або електропередавальної організації
порушень цих  Правил  або
умов договору на місці оформляється двосторонній акт порушень за
встановленою формою. Акт
складається  у присутності
представника споживача в двох примірниках, один з яких передається або
надсилається споживачеві. Споживач  має
право внести до акта свої зауваження. У разі відмови споживача підписати акт
робиться запис про відмову. На
підставі  акта  порушень,
погодженого споживачем, уповноваженими представниками постачальника
електричної енергії за регульованим тарифом
визначаються обсяг недорахованої
електроенергії   та/або   сума
завданих  споживачем  збитків та виписуються  споживачу додаткові розрахункові документи
для сплати відповідно до законодавства України.

Відповідно до ст.ст.33,34 ГПК
України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть
підтверджуватися іншими засобами доказування.

Для підтвердження факту виникнення
боргу позивачем надано акт №00002425 від 19.08.2005р.

Відповідач проти позову заперечив,
мотивуючи, зокрема тим, що йому взагалі не було відомо про складення Акту
№00002425 про порушення Правил користування електричною енергією від
19.08.2005р., він його не підписував. Про його існування дізнався лише після
отримання платіжної вимоги-доручення
№28480 від 12.07.2006р.

Враховуючи зазначене, а також вимоги,
викладені у Постанові Вищого господарського суду України  у справі №10/289/06,  відповідно до ст. 41 Господарського
процесуального кодексу України, для роз'яснення питань, що виникають при
вирішенні господарського спору і потребують спеціальних знань, господарським
судом було призначено судову почеркознавчу експертизу, на вирішення якої
поставлено питання: “Чи виконано підпис в акті про порушення Правил
користування електричною енергією споживачем №00002425 від 19.08.2005р. в графі
“Підпис представника споживача” ОСОБА_1? Проведення експертизи доручено
Науково-дослідному експертно-криміналістичному центру при УМВС України в
Запорізькій області.

Згідно з висновком експерта від
25.03.2008р. №81хл, який надійшов на адресу господарського суду, встановлено,
що підпис в графі “підпис представника споживача” у вищезазначеному акті
здійснено не ОСОБА_1., а іншою особою.

Таким чином, оформлення акту було
проведено з порушенням приписів наведених вище Правил. Акт не містить підпису
споживача, яким позивач визначив відповідача ПП ОСОБА_1., та який значиться в
Акті присутнім. Акт підписаний лише двома представниками постачальника
електроенергії.

Крім того, вирішуючи спір щодо
стягнення боргу за вчинення правопорушення, що виявилося у самовільному
підключенні до об'єктів  до електричних
мереж, суд бере до уваги ті обставини, чи мав ПП ОСОБА_1. можливість самовільно
підключитись до електромережі у вказаному в акті місці.

Так, спірний Акт №00002425 від
19.08.2005р. складено стосовно ПП ОСОБА_1., який ніби-то незаконно споживав
електроенергію в приміщенні офісу, розташованого за адресою: АДРЕСА_1.

Судом встановлено, що на підставі
договору оренди приміщення від 04.04.2005р., укладеного між ПП ОСОБА_2. та ПП
ОСОБА_1.,  останній прийняв у строкове
платне користування приміщення за адресою: АДРЕСА_2. Як пояснив відповідач,
виправлення в наданому ним примірнику договору оренди щодо номера  квартири, загальної площі та поверху, були
здійснені  внаслідок описки. Третя особа
ПП ОСОБА_2.  у своєму поясненні вказала,
що не може надати копію договору оренди у зв'язку з його втратою. Таким чином,
неможливо достовірно встановити факт, що ПП ОСОБА_1. орендував у третьої особи
під офіс саме квартиру за №7, вказану в акті.

Відповідно до ст.1212 глави 83 ЦК
України, на яку посилається позивач,
особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи
(потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно),
зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і
тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Із змісту наведеного законодавства
слідує, що застосувати ці норми можливо для захисту прав та інтересу у разі
набуття або збереження особою майна, але без достатньої правової підстави.
Тобто, по-перше, повинен мати місце факт набуття або збереження майна
відповідачем, та набуття цього майна без достатньої правової підстави. Згідно з
ст.1212 ЦК України якщо майно набуте особою безпідставно або без
достатньої  правової підстави, остання
зобов'язана повернути потерпілому.

Суд вважає, що позивачем не доведено, що
зазначені ним документи (Акт про порушення, платіжна вимога -доручення) є
підставою для виникнення боргу відповідача перед позивачем. Позивачем не
доведено належними доказами факт набуття або збереження майна відповідачем (ПП
ОСОБА_1.), і, відповідно, набуття цього майна без достатньої правової підстави.

З урахуванням вищевикладеного, суд
вважає позовні вимоги не обґрунтованими, не доведеними і такими, що не
підлягають задоволенню.

Згідно з ст. 49 ГПК України судові витрати
покладаються на позивача. Оскільки під час розгляду справи  відповідачем сплачено за проведення судової
експертизи суму  1095,25грн., що
підтверджується  квитанціями №000248 від
19.02.2008р., №007-18 від 27.05.2008р., вказана сума підлягає стягненню з
позивача на користь відповідача.

Керуючись ст.ст.48, 49, 75, 82-85
Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог
відмовити повністю.

Стягнути з Відкритого акціонерного
товариства “Запоріжжяобленерго” (69035, м.Запоріжжя, вул..Волгоградська,25, ) на користь приватного підприємця ОСОБА_1(АДРЕСА_3,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1) суму 1095,25грн. витрат на проведення судової
експертизи.

Видати наказ після набрання
рішенням законної сили.

Суддя
Гандюкова Л.П.

Рішення
господарського суду  набирає законної
сили після закінчення десятиденного строку з дня підписання.  Рішення оформлено і підписано у повному
обсязі   08.09..2008 р.