Харківський апеляційний господарський суд
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" листопада 2008 р. Справа № 41/15-08

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Токар М.В., судді Івакіна В.О. , Фоміна В. О.

при секретарі Гарбузовій Н.Ю.

за участю представників сторін:

Прокурора –Миргород І.І. (посвідч.№136 від 27.06.08р.)

позивача –Коваленко О.В. (дов. №01-19/2294 від 27.06.08р.)

відповідача - не з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу відповідача (вх. № 2064Х/1-13) на рішення господарського суду Харківської області від 04.08.08 по справі №41/15-08

за позовом Куп’янського міжрайонного прокурора в інтересах держави в особі Куп’янської райдержадміністрації, Харківська обл., м. Куп’янськ

до Закритого акціонерного товариства «Агрофірма 8 Березня», Харківська обл., Куп’янський район, с. Кіндрашівка

про стягнення 26384,80 грн. плати за бездоговірне користування земельною ділянкою

встановила:

Куп’янський міжрайонний прокурор в інтересах держави в особі Куп’янської райдержадміністрації, звернувся до суду з позовом до ЗАТ «Агрофірма 8 Березня»про стягнення заподіяної шкоди, внаслідок бездоговірного користування земельною ділянкою в сумі 26384,80 грн. та просить суд покласти судові витрати на відповідача.

Рішенням господарського суду Харківської області від 04.08.08р. (суддя Хачатрян В.С.) у задоволенні клопотання позивача про відкладення розгляду справи відмовлено. У задоволенні клопотання відповідача про відкладення розгляду справи відмовлено. Позовні вимоги задоволено. Стягнуто з ЗАТ «Агрофірма 8 Березня»на користь Куп’янської райдержадміністрації, Харківської області заподіяну внаслідок бездоговірного користування земельною ділянкою шкоду в розмірі 26384,80 грн. та на користь держбюджету України 263,84 грн. державного мита, а також 118,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Відповідач - ЗАТ «Агрофірма 8 Березня»- з рішенням господарського суду не погодився, звернувся до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення господарського суду Харківської області від 04.08.08р. скасувати, як таке, що прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, неповним з’ясуванням обставин справи та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити повністю.

Позивач надав відзив на апеляційну скаргу, в якій просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення місцевого господарського суду без змін.

Прокурор проти апеляційної скарги заперечує, вважає рішення суду першої інстанції законним, обґрунтованим, просить залишити його без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Представник апелянта в судове засідання не прибув. Хоча належним чином був повідомлений про час, місце і дату розгляду справи, про що свідчать поштові повідомлення від 05.09.08 № 4568056 (арк. справи 135), від 23.10.08 № 4647304 (арк. справи 146).

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, вислухавши пояснення прокурора та позивача, перевіривши рішення господарського суду Харківської області щодо правильного застосування норм матеріального та процесуального права, судова колегія встановила наступне.

Як вбачається з матеріалів справи та правильно встановлено судом першої інстанції, Куп’янською міжрайонною прокуратурою проведено перевірку додержання вимог земельного законодавства щодо законності надання, користування, відчуження та охорони земель, за результатами якої було встановлено, що відповідач –ЗАТ «Агрофірма 8 Березня»- використовує землі, розташовані на території Кіндрашівської сільської ради за межами населених пунктів, загальною площею 34,4 га, не за призначанням та без правовстановлюючих документів.

Дані факти підтверджені перевіркою, проведеною Куп’янською районною державною адміністрацією, за наслідками якої було складено «Акт обстеження земельної ділянки»від 08.11.07р. (арк. справи. 9-10). В ході перевірки встановлено перелік земель, які використовуються:

с. Кіндрашівка МТФ –15,3 га;

с. Кіндрашівка спецгосп –11,6 га;

с. Тищенківка машинний двір –5 га;

с. Тищенківка МТФ –2,5 га.

Матеріалами справи доведено, що дані землі відповідач використовує без документів, що встановлюють право власності чи право користування землею.

Так, відповідно до ч.2 ст.116 Земельного кодексу України набуття права власності на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Порядок надання у постійне користування земельних ділянок юридичним особам передбачений ст. 123 Земельного кодексу України.

Порядок передачі земельних ділянок в оренду встановлений ст. 124 Земельного кодексу України.

Згідно з ч.1 ст.125 Земельного кодексу України право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, то його державної реєстрації. Ч.2 ст.125 Земельного кодексу України встановлює, що право на оренду земельної ділянки виникає після укладання договору оренди і його державної реєстрації. Ч.3 ст.125 Земельного кодексу України встановлено, що приступати до використання земельної ділянки до встановлення її меж у натурі (на місцевості), одержання документа, що посвідчує право на неї, та одержання реєстрації забороняється.

У своєму відзиві на позовну заяву, а також в апеляційній скарзі відповідач посилається на те, що акт обстеження позивача від 08.11.07р. не відповідає вимогам чинного законодавства. Проте, відповідачем даний акт не оскаржувався у встановленому законом порядку.

До того ж, колегія суддів вважає недоречним посилання відповідача на отримання ним дозволу на розроблення проекту відведення земельної ділянки, оскільки таких доказів ні суду першої інстанції, ні суду апеляційної інстанції не надано.

Окрім цього, не надано і доказів на підтвердження права власності на частину об’єктів, що знаходяться на спірних земельних ділянках, про що також зазначено відповідачем у відзиві на позовну заяву.

Ці ж доводи наведені відповідачем і в апеляційній скарзі. Проте, в їх обґрунтування також не надано відповідних доказів.

Що ж до посилання апелянта на неправильний розрахунок суми завданої шкоди, то колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до п.1 «Методики визначення розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок, використання земельних ділянок не за цільовим призначенням, зняття ґрунтового покриву (родючого шару ґрунту) без спеціального дозволу», затвердженої Постановою Кабінету Міністрів України від 25 липня 2007 року №963, ця Методика спрямована на визначення розміру шкоди, заподіяної державі, територіальним громадам, юридичним та фізичним особам, на всіх категоріях земель внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок, використання земельних ділянок не за цільовим призначенням, зняття ґрунтового покриву (родючого шару ґрунту) без спеціального дозволу.

З матеріалів справи вбачається та в ході судового розгляду встановлено, що правовстановлювальні документи на право користування спірними земельними ділянками у відповідача відсутні.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель», самовільне зайняття земельної ділянки –будь-які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки, за винятком дій, які відповідно до закону є правомірними.

Виходячи з вищенаведеного колегія суддів дійшла висновку, що відповідач самовільно займає спірні земельні ділянки, а тому позивачем цілком обґрунтовано застосовано «Методику визначення розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок, використання земельних ділянок не за цільовим призначенням, зняття ґрунтового покриву (родючого шару ґрунту) без спеціального дозволу»та нараховано матеріальну шкоду, заподіяну внаслідок самовільного зайняття відповідачем земельної ділянки.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку , що суд першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення об’єктивно встановив фактичні обставини справи та прийняв законне, обґрунтоване рішення при вірному застосуванні норм матеріального та процесуального права та підстав для його скасування та задоволення апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст.33,43,99,101,п.1 ст.103,ст.105 Господарського процесуального Кодексу України , судова колегія

постановила:

Апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Харківської області від 04.08.2008 р. у справі №41/15-08 залишити без змін.

Головуючий суддя Токар М.В.

Суддя Івакіна В.О.

Суддя Фоміна В. О.