ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2008 р.

№ 17/265

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого судді

Кривди Д.С. –(доповідача у справі),

суддів:

Жаботиної Г.В.,

Уліцького А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційні скарги

Малого приватного підприємства “АТП-2”

на постанову

Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 29.10.2007

у справі

№17/265 господарського суду Дніпропетровської області

за позовом

Малого приватного підприємства “АТП-2”

до

ВАТ “Павлоградвугілля”

за участю

Державної виконавчої служби в м.Павлограді

про

стягнення суми,

за участю представників сторін від:

позивача:

Луганська Т.Є. –за довіреністю від 01.01.2007р.

відповідача:

Скиба С.Г. –за довіреністю від 20.12.2007р.

ДВС:

не з’явились

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 19.06.2007р. (суддя Кеся Н.Б.) в задоволенні заяви ВАТ “Павлоградвугілля” про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню відмовлено.

Постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 29.10.2007р. (судді Виноградник О.М. – головуючий, Джихур О.В., Лисенко О.М.) ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 19.06.2007р. скасовано; заяву ВАТ “Павлоградвугілля” задоволено; визнано таким, що не підлягає виконанню наказ господарського суду Дніпропетровської області від 24.12.2002р. по справі №17/265, виданий на виконання рішення господарського суду Дніпропетровської області від 11.12.2002р. по цій справі.

Мале приватне підприємство “АТП-2” в касаційній скарзі просить скасувати постанову апеляційного господарського суду, залишивши в силі ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 19.06.2007р., посилаючись на неправильне застосування норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків апеляційного суду обставинам справи.

У відзиві на касаційну скаргу ВАТ “Павлоградвугілля” просить постанову залишити без змін, а скаргу –без задоволення.

Колегія суддів, перевіривши наявні матеріали (фактичні обставини) справи на предмет правильності застосування судами норм матеріального та процесуального права, заслухавши пояснення представників сторін, дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено господарськими судами та вбачається з матеріалів справи, рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 11.12.2002 року по даній справі стягнуто з Державного відкритого акціонерного товариства шахта “Благодатна” дочірнього підприємства Державної холдингової компанії “Павлоградвугілля” (в подальшому заміненого ухвалою від 27.07.2004р. на його правонаступника ВАТ „Державна холдингова компанія “Павлоградвугілля”) на користь Малого приватного підприємство АТП-2 156454,46грн. основного боргу; 53829,51грн. інфляційних витрат; 13527,95грн. 3% річних; 1700грн. державного мита та 118грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

На виконання рішення суду 24.12.2002 року видано відповідний наказ.

Ухвалою суду від 24.01.2005 року здійснено процесуальне правонаступництво та замінено боржника по справі - Відкритого акціонерного товариства “Державна холдінгова компанія “Павлоградвугілля” на правонаступника - Відкрите акціонерне товариство “Павлоградвугілля”.

ВАТ “Павлоградвугілля” звернулося до суду з заявою про визнання виконавчого документа –наказу від 24.12.2002 року таким, що не підлягає виконанню, посилаючись на те, що мале приватне підприємство АТП–2 після оголошення і оприлюднення в засобах масової інформації про банкрутство боржника, у місячний термін не заявив грошових вимог до боржника, що на підставі Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом” та статті 598 Цивільного Кодексу України тягне погашення вимог позивача за рішенням суду по справі №17/265, а тому наказ суду від 24.12.2002 року, на думку відповідача, є таким, що не підлягає виконанню на підставі ч.4 ст.117 ГПК України.

Як встановлено попередніми судовими інстанціями, ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 11.01.2005 р. було порушено провадження у справі №Б26/7/05 про банкрутство ВАТ "Павлоградвугілля" і введено мораторій на задоволення вимог кредиторів. Постановою державного виконавця ДВС Палоградського міськуправління юстиції від 07.02.2005р. зупинено виконавче провадження по примусовому виконанню вищезазначеного наказу.

24.09.2005 р. в газеті "Урядовий кур’єр" №1282 опубліковано оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство ВАТ "Павлоградвугілля".

Отже, як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом апеляційної інстанції, рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 11.12.2002, на виконання якого видано спірний наказ, стягується заборгованість, яка виникла до порушення провадження у справі про банкрутство. Отже, такі вимоги кредитора до боржника є конкурсними.

Колегія суддів зазначає, що після опублікування оголошення про порушення справи про банкрутство в офіційному друкованому органі конкурсні кредитори зобов'язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника в порядку ч. 1 ст. 14 Закону України “Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом”.

При цьому, винесення судом рішення про стягнення заборгованості з боржника в позовному провадженні не звільняє кредитора від обов’язку подання заяви у справі про банкрутство в порядку ст. 14 зазначеного Закону.

Під час розгляду справи судом апеляційної інстанції встановлено, що Мале приватне підприємство “АТП-2” з заявою про визнання його кредитором у справі про банкрутство В ВАТ "Павлоградвугілля" не зверталося.

Законом України “Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом” визначено, що вимоги конкурсних кредиторів, що заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, або не заявлені взагалі, - не розглядаються і вважаються погашеними, про що господарський суд зазначає в ухвалі, якою затверджує реєстр вимог кредиторів. Зазначений строк є граничним і поновленню не підлягає.

Ухвалою від 31.07.2006р. по справі №Б26/7/05 було затверджено реєстр вимог кредиторів ВАТ "Павлоградвугілля".

Згідно з ч. 1 ст. 598 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

За таких обставин справи вищезазначені грошові зобов’язання ВАТ "Павлоградвугілля" перед МПП “АТП-2” є припиненими в силу закону, а саме ч. 2 ст. 14 Закону України “Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом”.

Згідно ч.4 ст.117 ГПК України господарський суд ухвалою вносить виправлення до наказу, а у разі якщо його було видано помилково або якщо обов'язок боржника відсутній повністю чи частково у зв'язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин, господарський суд визнає наказ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково.

До таких інших підстав слід відносити погашення грошових вимог відповідно до Закону України “Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом“.

За приписами ст. 1 вказаного Закону погашеними визнаються задоволені вимоги кредитора, вимоги, щодо яких досягнуто згоди про припинення, у тому числі заміну, зобов'язання або припинення зобов'язання іншим чином, а також інші вимоги, які відповідно до цього Закону вважаються погашеними.

Враховуючи наведене, наказ господарського суду Дніпропетровської області від 24.12.2002р. у даній справі є таким, що не підлягає виконанню, оскільки вимоги МПП “АТП-2”, які підтверджені рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 11.12.2002 р. та цим наказом, є погашеними на підставі ч.2 ст.14 Закону України “Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом”.

Відповідної правової позиції дотримується Верховний Суд України, зокрема в постанові від 02.10.2007 р. у справі № 6/73.

У зв’язку з чим, судом апеляційної інстанції законно та обґрунтовано скасовано ухвалу суду першої інстанції та задоволено заяву боржника (відповідача у справі), подану в порядку ч. 4 ст. 117 ГПК України.

Таким чином, доводи касаційної скарги не спростовують висновків суду апеляційної інстанції. Щодо неврахування при вирішенні даного спору іншої судової практики, згідно якої підлягає застосуванню п. 7 статті 37 Закону України "Про виконавче провадження" слід зазначити, що даною нормою передбачено, що виконавче провадження підлягає закінченню у випадку передачі виконавчого документа ліквідаційній комісії у разі ліквідації боржника - юридичної особи або арбітражному керуючому у разі визнання боржника банкрутом. Однак, як встановлено судом апеляційної інстанції, ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 27.09.2006р. по справі №Б26/7/05 було затверджено мирову угоду, провадження по справі було припинено. Тобто, ВАТ "Павлоградвугілля" банкрутом не визнавалося та не ліквідувалося.

Колегія суддів Вищого господарського суду України, враховуючи вимоги ст. 111-7 Господарського процесуального кодексу України, відзначає, що перегляд у касаційному порядку судового рішення здійснюється касаційною інстанцією на підставі встановлених фактичних обставин справи та перевіряється застосуванням попередніми інстанціями норм матеріального і процесуального права. Касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази.

На підставі викладеного, колегія суддів Вищого господарського суду України вважає, що судом апеляційної інстанцій було повно та всебічно з’ясовано обставини, що мають значення для справи, надано їм належну правову оцінку та винесено постанову з дотриманням норм процесуального права, що дає підстави для залишення її без змін.

Керуючись ст.ст. 111-5, 111-7, 111-8, п.1 ч.1 ст. 111-9, ст. 111-11 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України, -

П О С Т А Н О В И В:

Постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 29.10.2007р. у справі №17/265 залишити без змін, а касаційну скаргу –без задоволення.

Головуючий суддя                                                                      Д.Кривда

Судді                                                                                 Г.Жаботина

А.Уліцький