донецький апеляційний господарський суд
Постанова

Іменем України

18.03.2008 р.                                                              справа №8/166

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:

Шевкової Т.А.

суддів

Діброви Г.І. , Стойка О.В.

за участю представників сторін:

від позивача:

Дмитрик С.В. дов. № ВКВ 854450 від 25.12.2007р.,

від відповідача:

Язепова В.Я. дов. б/н від 19.1.2.2007р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу

Товариства з обмеженою відповідальністю "Гольфстрім" м.Донецьк

на рішення господарського суду

Донецької області

від

07.02.2008 року

по справі

№8/166 (Ємельянов А.С.)

за позовом

Відкритого акціонерного товариства Акціонерно-комерційний банк соціального розвитку "Укрсоцбанк" м.Київ

до

Товариства з обмеженою відповідальністю "Гольфстрім" м.Донецьк

про

про вжиття заходів до забезпечення позову

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2007р. Акціонерно-комерційний банк соціального розвитку „Укрсоцбанк” в особі Донецької обласної філії м.Донецьк звернувся до господарського суду Донецької області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю „Гольфстрим” м.Донецьк про звернення стягнення на майно, в якому просив звернути стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки №255/16-197 від 29.05.2006р., який був укладений між позивачем та відповідачем, зокрема, на будівлю магазину загальною площею 298,1 кв.м., що знаходиться за адресою: Донецька область, м.Донецьк, вул. Куйбишева, буд. 94.

В обґрунтування позову позивач посилався на ті обставини, що договір іпотеки №255/16-197 від 29.05.2006р. було укладено в забезпечення належного виконання зобов’язань Цимбалюк О.А., Денисенко Е.В., Матросова О.В., Максімова В.В., Сидоренко Л.П., згідно кредитних договорів №255/36-135 від 29.05.2006р., №255/36-131 від 29.05.2006р., №255/36-132 від 29.05.2006р., №255/36-134 від 29.05.2006р., №255/36-133 від 29.05.2006р.

Позивач клопотанням від 07.02.2008р. просив господарський суд вжити заходи до забезпечення позову шляхом накладання арешту на предмет договору іпотеки, а саме: будівлю магазину загальною площею 298,1 кв.м., що знаходиться у м.Донецьк, вул. Куйбишева, буд. 94, посилаючись на те, що вказане приміщення було реалізоване відповідачем, а в Державному реєстрі іпотек відсутні записи щодо вказаного договору та його предмету.

Господарський суд Донецької області ухвалою від 07.02.2008р. по справі № 8/166 клопотання Акціонерно-комерційного банку соціального розвитку „Укрсоцбанк” в особі Донецької обласної філії м.Донецьк від 07.02.2008р. про вжиття заходів до забезпечення позову задовольнив, наклавши арешт на предмет договору іпотеки №255/16-197 від 29.05.2006р., який був укладений між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку „Укрсоцбанк” та Товариством з обмеженою відповідальністю „Гольфстрим”, а саме: будівлю магазину загальною площею 298,1 кв.м., що знаходиться за адресою: Донецька область, м.Донецьк, вул. Куйбишева, буд. 94.

Задовольняючи клопотання позивача про вжиття заходів до забезпечення позову, господарський суд дійшов до висновку, що невжиття заходів до забезпечення позову у вигляді накладення арешту на майно, яке є предметом договору іпотеки, може зробити неможливим виконання судового рішення по справі №8/166, і тому, визнав за необхідне вжити заходи до забезпечення позову.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Гольфстрим»м.Донецьк, не погоджуючись з ухвалою господарського суду звернулось до Донецького апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу господарського суду Донецької області від 07.02.2008р. по справі № 8/166 скасувати.

Заявник скарги вважає ухвалу господарського суду незаконною, оскільки судом при винесенні даної ухвали були неповно з’ясовані обставини, що мають значення для справи, та ухвала містить висновки про права осіб, що не були залучені до участі у справі.

Заявник скарги вважає, що накладення арешту на будівлю, що знаходиться за адресою м.Донецьк, вул. Куйбишева, буд. 94, для забезпечення позову є незаконним, оскільки 24/100 будівель були продані відповідачем у липні 2007р., а залишок у вигляді 76/100 частин будівель –у грудні 2007р., тобто суд наклав арешт на майно, що не належить відповідачеві.

Представник позивача просив ухвалу господарського суду від 07.02.2008р. у справі № 8/166 залишити без змін, апеляційну скаргу –без задоволення, оскільки вважає оскаржувану ухвалу обґрунтованою та винесеною у відповідності до норм чинного законодавства.

Колегія суддів Донецького апеляційного господарського суду у відповідності до ст.ст.28-29 Закону України “Про судоустрій” та ст.101 Господарського процесуального кодексу України на підставі встановлених фактичних обставин переглядає матеріали господарської справи та викладені в скарзі доводи щодо застосування судом при розгляді справи норм матеріального та процесуального права, що мають значення для справи.

Відповідно до ст.129 Конституції України, ч.4 ст. 9 Закону України “Про судоустрій в Україні”, статей 44, 811 Господарського процесуального кодексу України здійснено запис судового засідання та складено протокол.

Відповідно до статті 101 Господарського процесуального кодексу України у процесі розгляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі доказами повторно розглядає справу. Апеляційний господарський суд не зв’язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Відповідно частини 2 статті 106 Господарського процесуального кодексу України апеляційні скарги на ухвали місцевого господарського суду розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення місцевого господарського суду.

Відповідно до пункту 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 29.12.1976 року № 5 “Про судове рішення”, рішення є законним тоді, коли суд, виконавши вимоги процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини справи, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а за їх відсутності –на підставі закону, що регулює подібні відносини, або виходячи із загальних засад і змісту законодавства України.

Обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображено обставини, що мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини справи і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються двосторонніми доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Заслухавши пояснення представників сторін, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає ухвалу господарського суду винесеною з дотриманням встановлених до неї вимог, враховуючи наступне.

Відповідно до статті 66 ГПК України заходи до забезпечення позову можуть бути вжиті як за заявою учасника судового процесу (сторони, прокурора чи його заступника, який подав позов), так і за ініціативою господарського суду. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач звернувся до господарського суду із заявою про звернення стягнення на предмет договору іпотеки №255/16-197 від 29.05.2006р.

Договір іпотеки №255/16-197 від 29.05.2006р. укладений між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку „Укрсоцбанк” м.Київ та Товариством з обмеженою відповідальністю «Гольфстрим»м.Донецьк.

Предметом договору є будівля магазину загальною площею 298,1 кв.м., що знаходиться за адресою: Донецька область, м.Донецьк, вул. Куйбишева, буд. 94.

Відповідно пункту 2.4.3 договору іпотекодавець (відповідач у справі) зобов’язаний у разі невиконання або неналежного виконання позичальником основного зобов’язання, або смерті позичальника, задовольнити свої забезпечені іпотекою вимоги шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Відповідно до ст.1 Закону України „Про іпотеку” іпотека –це вид забезпечення виконання зобов’язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов’язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Згідно зі ст. 33 Закону України „Про іпотеку” іпотекодержатель у разі невиконання або неналежного виконання позичальниками основного зобов’язання має право задовольнити свої забезпечені іпотекою вимоги шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Відповідно до ст. 4 Закону України „Про іпотеку” обтяження нерухомого майна іпотекою підлягає державній реєстрації в порядку, встановленому законодавством. У разі недотримання цієї умови іпотечний договір є дійсним, але вимога іпотекодержателя не набуває пріоритету відносно зареєстрованих прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилався на ті обставини, що в Державному реєстрі іпотек відсутні записи про іпотечний договір №255/16-197 від 29.05.2006р. та його предмет.

Як було встановлено господарським судом, одночасно згідно з наданою позивачем до матеріалів справи фотографією на спірному приміщенні було розміщено оголошення про його продаж або оренду, твердження позивача про реалізацію спірної будівлі, відповідач підтвердив та зазначив, що частини вказаної будівлі були реалізовані в липні та грудні 2007р.

Пунктом п.2.4.7. договору іпотеки №255/16-197 від 29.05.2006р. встановлено, що у разі виникнення права звернення стягнення на предмет іпотеки, іпотекодержатель має право реалізувати його відповідно до приписів чинного законодавства.

Згідно приписів статті 3 Закону України „Про іпотеку” іпотекодержатель у разі порушення боржником основного зобов’язання відповідно до іпотеки має право задовольнити забезпеченні нею вимоги за рахунок предмета договору іпотеки переважно перед іншими особами.

Враховуючи наведене, слід визнати, що господарський суд дійшов до правильного висновку стосовно того, що невжиття заходів до забезпечення позову у вигляді накладення арешту на майно, яке є предметом договору іпотеки №255/16-197 від 29.05.2006р., може зробити неможливим виконання судового рішення по справі №8/166, і обґрунтовано задовольнив клопотання позивача від 07.02.2008р. про вжиття заходів до забезпечення позову.

Враховуючи наведені вище обставини, колегія суддів Донецького апеляційного господарського суду дійшла висновку про те, що клопотання позивача від 07.02.2008р. про вжиття заходів до забезпечення позову обґрунтовано матеріалами справи, судом надана відповідна оцінка доводам позивача про необхідність накладення арешту на предмет договору іпотеки № 255/16-197 від 29.05.2006р. - будівлю магазину загальною площею 298,1кв.м., яка розташована за адресою м.Донецьк, вул. Куйбишева, б.94, тому ухвала господарського суду Донецької області від 07.02.2008р. у справі № 8/166 про вжиття заходів до забезпечення позову визнається такою, що прийнята при всебічному, повному і об’єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Приймаючі до уваги викладене, колегія суддів Донецького апеляційного господарського суду вважає, що ухвала господарського суду від 07.02.2008р. у справі № 8/166 прийнята у відповідності із вимогами чинного законодавства, з урахуванням фактичних обставин та матеріалів справи, підстав для її скасування та задоволення вимог апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 102, 103, 105, 106 Господарського процесуального кодексу України, суд –

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Гольфстрим»м.Донецьк залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду Донецької області від 07.02.2008р. у справі № 8/166 залишити без змін.

Головуючий          Т.А. Шевкова

Судді:          Г.І. Діброва

О.В. Стойка

Надруковано: 5 прим.

1. позивачу

2. відповідачу

3 у справу

4 ДАГС