ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

"27" березня 2008 р. Справа № А6/105-08

12-20 год.

Господарський суд Київської області в складі:

головуючого судді                                                   Маляренка А.В.

при секретарі                                                             Поднєбес О.В.

розглянувши адміністративну справу № А6/105-08

за позовом          Товариства з обмеженою відповідальністю «Цукровий завод «Лука», с. Лука, Таращанський район

до відповідача           Таращанського відділення Рокитнянської МДПІ, м. Тараща

про                                         скасування податкового повідомлення – рішення

Представники:

позивача: Бушинський А.В. (довіреність № 101 від 17.03.08 р.)

Павлунько В.М. (довіреність № 102 від 17.03.08 р.)

відповідача: Кокоша О.М. (довіреність № 01 від 08.01.08 р.)

Замашнюк І.В. (довіреність № б/н від 30.10.07 р.)

Бабій Ю.О. (довіреність № 05 від 18.03.08 р.)

Обставини спору:

ТОВ «Цукровий завод «Лука»(далі –позивач) звернулось до Господарського суду Київської обл. з позовом про скасування податкового повідомлення –рішення №/0 від 15.10.07 р. прийнятого Таращанським відділенням Рокитнянської МДПІ (далі –відповідач) посилаючись на неправомірність визначення суми податкового зобов’язання з податку на додану вартість на загальну суму 362 321,71 грн., та застосованих штрафних (фінансових) санкцій в розмірі 181 160,86 грн., а разом 543 482, 57 грн., встановленого на підставі Акту невиїзної документальної позапланової перевірки №0021/2350/32405473 від 03.10.07 р.

Провадження у справі було відкрите відповідно до ухвали від 03.03.2008 р. за правилами Кодексу адміністративного судочинства України (далі –КАС України), розгляд справи було призначено на 18.03.2008 р. о 10:45 год.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідачем неправомірно було застосовано до нього пп.7.2.1 п.7.2, п.п. 7.4.5 п.4 ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість»№168/97-ВР від 03.04.1997 року (із змінами та доповненнями), п.7 пп.12.2,12.6 п.12 Порядку заповнення форм податкової накладної, книги обліку придбання та книги обліку продажу товарів (робіт, послуг), порядку їх заповнення, пп. «г»п.2, п.3 ст. 9 Закону України «Про державний бюджет України на 2005 р.»№2285-IV від 23.12.04 р. (із змінами та доповненнями), ст. 8 Закону України «Про державний бюджет України на 2006 р.»№3235- IV від 20.12.05 р. (із змінами та доповненнями).

Відповідач проти позову заперечує з підстав, викладених у запереченні на позов посилаючись на те, що позивачем велась підприємницька діяльність з порушенням вимог чинного законодавства України, зафіксованих в акті перевірки.

В судовому засіданні 27.03.08 р. відповідач подав клопотання №1007/10/10 від 27.03.08 р. з проханням перенести слухання справи до отримання останнім відомостей про відкриття провадження у справі за позовом Рокитнянської МДПІ з Таращанським відділенням про визнання недійсним договору №09-09-05 від 22.07.05 р., укладеного між ТОВ «Цукровий завод «Лука»та ТОВ «Газтрейд ЛТД».

Клопотання відповідача судом було відхилено, оскільки ним не було надано суду будь – яких доказів фактичного відкриття судом провадження за позовом Рокитнянської МДПІ з Таращанським відділенням.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, заслухавши пояснення їх представників, всебічно і повно з’ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об’єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Сектором аудиту юридичних осіб Таращанського відділення Рокитнянської МДПІ, на підставі службового посвідчення серія УКО №028161 та п.1 ст. 11 Закону України №509-ХІІ від 04.12.1990 року «Про державну податкову службу в Україні»була проведена невиїзна документальна позапланова перевірка ТОВ «Цукровий завод «Лука» з питань правовідносин з ТОВ «Газтрейд ЛТД», за період з 01.09.05 р. по 30.09.05 р., з 01.10.05 р. по 31.10.05 р., з 01.11.05 р. по 30.11.05 р., з 01.12.05 р. по 31.12.05 р., з 01.06.06 р. по 30.06.06 р.

За результатами вищевказаної перевірки був складений Акт невиїзної документальної позапланової перевірки № 0021/2350/32405473 від 03.10.07 р. (далі –Акт).

На підставі Акту Таращанським відділенням Рокитнянської МДПІ було прийнято оскаржуване податкове повідомлення –рішення №/0 від 15.10.07 р.

В оскаржуваному повідомленні –рішенні вказано про визначення розміру завищення суми податкового кредиту з податку на додану вартість та застосованих штрафних (фінансових) санкцій на загальну суму 543 482, 57 грн., у зв’язку із порушенням позивачем пп.7.2.1 п.7.2, п.п. 7.4.5 п.4 ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість»№168/97-ВР від 03.04.1997 року (із змінами та доповненнями), п.7 пп.12.2,12.6 п.12 Порядку заповнення форм податкової накладної, книги обліку придбання та книги обліку продажу товарів (робіт, послуг), порядку їх заповнення, пп. «г»п.2, п.3 ст. 9 Закону України «Про державний бюджет України на 2005 р.»№2285-IV від 23.12.04 р. (із змінами та доповненнями), ст. 8 Закону України «Про державний бюджет України на 2006 р.»№3235- IV від 20.12.05 р. (із змінами та доповненнями).

Позивач, вважаючи вимоги відповідача такими, що не відповідають нормам чинного законодавства, направив до відповідача первинну скаргу на податкове повідомлення –рішення вих. №532 від 24.10.07 р.

Згідно з Рішенням про результати розгляду первинної скарги вих. №3945/10/250 від 30.11.07 р. оскаржуване податкове повідомлення –рішення залишено без змін, а первинна скарга позивача без задоволення.

У подальшому позивач звертався з повторною скаргою до Державної податкової адміністрації у Київській обл. про скасування податкового повідомлення – рішення №/0 від 15.10.07 р. Однак Рішенням ДПА України в Київській обл. про результати розгляду скарги вих. №198/10/25-017/360-114 від 14.02.08 р. позивачу відмовлено у скасуванні податкових повідомлень –рішень.

Судом з’ясовано, що відповідач, приймаючи оскаржуване повідомлення –рішення посилається на той факт, що згідно із Заочним Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 23.01.07 р. по справі №2-1587/15 було визнано недійсним установчі документи ТОВ «Газтрейд ЛТД»з моменту складання, а саме з 25.04.05 р., свідоцтво №37103570 про реєстрацію платника ПДВ ТОВ «Газтрейд ЛТД» з моменту внесення до реєстру, з 15.07.05 р., а отже, на підставі податкових накладних, які видавались ТОВ «Газтрейд ЛТД»позивач не мав право відносити до податкового кредиту суму податку на додану вартість, яка виникла в результаті господарської діяльності позивача та ТОВ «Газтрейд ЛТД»на загальну суму 362 321,71 грн.,

Перевіркою встановлено і позивачем підтверджується факт здійснення господарської діяльності між позивачем та ТОВ «Газтрейд ЛТД»в період з 01.09.05 р. по 30.06.06 р. на умовах укладеного між ними договору №09-09-05 від 22.07.05 р.

Позивач, посилаючись на норми чинного законодавства вважає, що визнання недійсними установчих документів юридичної особи та подальше анулювання свідоцтва платника податку на додану вартість не позбавляє правового значення виданих такою юридичною особою податкових накладних. Окрім цього, Заочне Рішення Голосіївського районного суду м. Києва, на яке посилається відповідач було скасовано відповідно до ухвали Апеляційного суду м. Києва від 05.07.07 р. у справі за №22-4689.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає вимоги позивача такими, що підлягають задоволенню з огляду на наступне:

1). Відповідно до ст. 11 Закону України №509-ХІІ від 04.12.1990 року «Про державну податкову службу в Україні»органи державної податкової служби у випадках, в межах компетенції та у порядку, встановленому законами України мають право:

- Здійснювати документальні невиїзні перевірки (на підставі поданих податкових декларацій, звітів та інших документів, пов’язаних із нарахуванням і сплатою податків та зборів (обов’язкових платежів) незалежно від способу їх подачі), а також планові та позапланові виїзні перевірки своєчасності, достовірності, повноти нарахування і сплати податків та зборів (обов’язкових платежів), додержання валютного законодавства юридичними особами, їх філіями, відділеннями, іншими відокремленими підрозділами, що не мають статусу юридичної особи, а також фізичними особами, які мають статус суб’єктів підприємницької діяльності чи не мають такого статусу, на яких згідно із законами України покладений обов’язок утримувати та/або сплачувати податки і збори (обов’язкові платежі), крім Національного банку України та його установ. Всі інші перевірки проводяться виключно за рішенням суду.

Отже, як вбачається із матеріалів справи відповідачем здійснено перевірку, яка непередбачена діючим законодавством України тому положення, які містить акт №0021/2350/32405473 від 03.10.07 р. не можуть бути визнані судом, як такі, що відповідають нормам ч. 2 ст. 19 Конституції України та ст. 11 Закону України «Про державну податкову службу в Україні»№509-ХІІ від 04.12.1990 р. (із змінами та доповненнями) та не можуть бути підставою для встановлення податкового зобов`язання, яке міститься в податковому повідомленні –рішенні №/0 від 15.10.07 р. та нарахування штрафних (фінансових) санкцій.

2). ТОВ «Газтрейд ЛТД»зареєстроване Голосіївською районною державною адміністрацією у м. Києві, як юридична особа, було платником податку на додану вартість, що підтверджується Свідоцтвом про реєстрацію платника податку на додану вартість за №37103570.

ТОВ «Цукровий завод «Лука»зареєстроване Таращанською райдержадміністрацією як юридична особа, 26.04.04 р. та внесено до ЄДРПОУ, про що свідчить довідка статистичного управління за № 76 від 10.10.2006 року.

Між позивачем та ТОВ «Газтрейд ЛТД»22.07.05 р. була укладена угода (договір на постачання природного газу № 09-09-05), відповідно до якої, ТОВ «Газтрейд ЛТД»(Постачальник) взяв на себе господарське зобов'язання продати позивачу (Покупцю) в 2005 році природний газ, а останній в свою чергу - прийняти та оплатити газ на умовах зазначеного договору.

На виконання укладеної угоди, ТОВ «Газтрейд ЛТД»передало позивачу природний газ на суму 2 173 930,21 грн., що підтверджується відповідними актами прийому –передачі.

Крім того ТОВ Газтрейд ЛТД” видало позивачу наступні податкові накладні:

№9-30/24-1 від 30.09.2005 р. на суму 627 680,64 грн. в т.ч. ПДВ 104 613,44 грн.

№10-31/36-1 від 31.10.2005 р. на суму 956 070,57 грн. в т.ч. ПДВ 159 345 грн.

№11-30/39-1 від 30.11.2005 р. на суму 590 179 грн. в т.ч. ПДВ 98 363,17 грн.

Тобто, відповідно до доданих до матеріалів справи доказів, сторони договору на постачання природного газу № 09-09-05 від 22.07.05 р. ТОВ «Газтрейд ЛТД»та ТОВ «Цукровий завод «Лука»свої зобов’язання виконали в повному обсязі, про що відповідач не заперечує.

Відповідач, у своєму запереченні на позов вказує на те, що ТОВ «Газтрейд ЛТД»взагалі не мав права укладати угоди та видавати податкові накладні, тому взаємовідносини з позивачем не мають під собою жодного законного підґрунтя.

Також відповідач посилається на те, що податковий кредит позивачем було сформовано на підставі нікчемного правочину, який є недійсним незалежно від визнання його таким і бажання сторін, тому що відповідно до Вироку Голосіївського районного суду м. Києва від 26.02.08 р. по справі №1-28/08 громадянина Іська В.В. (одного із засновників ТОВ «Газтрейд ЛТД») було визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 28, ч.2 ст. 205 КК України.

Але суд з даними твердженнями погодитись не може з огляду на наступне:

Як вбачається із вироку Голосіївського районного суду м. Києва від 26.02.08 р. по справі №1-28/08 громадянина Іська В.В. було визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 28, ч.2 ст. 205 КК України. Але, з огляду на те, що справа, що розглядається господарським судом Київської обл., пов’язана із товариством з обмеженою відповідальністю «Газтрейд ЛТД»- юридичною особою, то дії одного із засновників останнього, не можуть свідчити про незаконну діяльність саме юридичної особи.

Відповідно до ч.3 ст. 96 ЦК України, учасник (засновник) юридичної особи не відповідає за зобов'язаннями юридичної особи, а юридична особа не відповідає за зобов’язаннями її учасника (засновника), крім випадків, встановлених установчими документами та законом.

Також відповідач посилається на те, що Установчі документи Товариства з обмеженою відповідальністю «Газтрейд ЛТД»(), постановою Господарського суду м. Києва від 15.06.2007 року по справі № 32/320-А. визнано недійсним з моменту державної перереєстрації, тобто з 25.04.2005р., а також визнано недійсним свідоцтво про реєстрацію платника податку на додану вартість № 37103570 від 15.07.2005р. Таким чином, на думку відповідача, визнано недійсним документ, який передбачає обсяг дієздатності підприємства, тобто після визнання недійсними установчих документів ТОВ «Газтрейд ЛТД»позбавлено права набувати цивільних прав та обов'язків, а отже укладати угоди та видавати податкові накладні.

Суд звертає увагу на те, що відповідно до положень, які містяться в Законі України №509-ХІІ від 04.12.1990 року «Про державну податкову службу в Україні», податкові органи не наділені правом звернення до суду з позовом про визнання недійсними установчих документів юридичних осіб, а наділені лише правом звертатися у передбачених законом випадках до судових органів із заявою (позовною заявою) про скасування державної реєстрації суб'єкта підприємницької діяльності (п.17, ч.1 ст. 11).

В своїй позовній заяві позивач, посилаючись на норми чинного законодавства вважає, що визнання недійсними установчих документів юридичної особи та подальше анулювання свідоцтва платника податку на додану вартість не тягне за собою недійсність всіх угод, укладених з моменту державної реєстрації такої особи і до моменту виключення з держаного реєстру, та не позбавляє правового значення виданих за такими господарськими операціями податкових накладних, а отже, в період укладення договору на постачання природного газу № 09-09-05 від 22.07.05 р. ТОВ «Газтрейд ЛТД»було правосубєктним і мало цивільні права для укладення правочинів, а отже мало право і було зобов’язане видавати податкові накладні.

Відповідно до ст.ст. 91, 92 Цивільного Кодексу України цивільна правоздатність юридичної особи виникає з моменту її створення і припиняється з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення. Юридична особа набуває цивільних прав та обов'язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону.

Тобто, юридична особа стає правосубєктною з моменту створення, в момент реєстрації стає не тільки правоздатною, а й дієздатною і має можливість набувати цивільні права та обов'язки, здійснюючи їх через свої органи.

Позивач звертає увагу суду на той факт, що відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб –підприємців»від 15.05.2003 року №755 –IV Єдиний державний реєстр ведеться на електронних носіях відповідно до державних стандартів, що забезпечують його сумісність і взаємодію з іншими інформаційними системами та мережами, що складають інформаційний ресурс держави.

Даний факт підтверджується і офіційним сайтом ДПА України (www.sta.gov.ua), який згідно листа ДПА України від 20.01.2007 року №921/7/29-1017 надає інформацію про реєстрацію суб’єктів господарювання в якості платників ПДВ, а також надає можливість перевірити правомірність надання податкових накладних та виявити підроблені (недійсні) податкові накладні та анульовані Свідоцтва.

Згідно інформації отриманої позивачем з вказаного сайту Свідоцтво про реєстрацію платника податку на додану вартість за № 37103570 ТОВ «Газтрейд ЛТД»було анульовано 14.06.2006 року у зв’язку із ліквідацією за власним бажанням, тобто після здійснення господарських операцій з позивачем.

Стаття 18 Закону України від 15.05.2003 року №755 –IV прямо вказує, що якщо відомості, були внесені до Єдиного державного реєстру, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін. Тобто ТОВ «Газтрейд ЛТД»до 14.06.2006 р. (згідно загальнодоступних відомостей отриманих з офіційного сайту ДПА України) мало необхідний обсяг цивільної правоздатності для здійснення господарської діяльності (зокрема на укладення договорів (угод), а в результаті і видачі податкових накладних).

Таким чином, в період укладення договору на постачання природного газу № №09-09-05 від 22.07.05 р., який став підставою для визначення позивачеві податкового зобов’язання з податку на додану вартість та відповідне нарахування штрафних (фінансових) санкцій , позивач та ТОВ «Газтрейд ЛТД» були правосубєктними і мали цивільні права для укладення правочинів, оскільки запис до державного реєстру про припинення юридичної особи ТОВ «Газтрейд ЛТД»був зроблений після виконання останнім своїх зобов’язань по договору.

3). У відповідності із вимогами ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість»№168/97-ВР від 03.04.1997 року (із змінами та доповненнями) для включення сум податку на додану вартість до податкового кредиту необхідно здійснення операцій з придбання товарів (робіт, послуг) та наявність належним чином оформленої податкової накладної.

Відповідно до п. 2 Порядку заповнення податкової накладної, затвердженого наказом ДПА України від 30.05.1997 р. №165 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 23.06.1997 р. за №233/2037 (із змінами та доповненнями), податкову накладну складає особа, яка зареєстрована як платник податку в податковому органі і якій присвоєно індивідуальний податковий номер платника податку на додану вартість (в даному випадку ТОВ «Газтрейд ЛТД»).

Як випливає із матеріалів справи, податкові накладні, які видавались ТОВ «Газтрейд ЛТД», були заповнені у відповідності із вимогами Порядку заповнення податкової накладної, затвердженого наказом ДПА України від 30.05.1997 р. №165 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 23.06.1997 р. за №233/2037 (із змінами та доповненнями) тобто вони містили всі необхідні реквізити та були складені особою, яка на момент їх видачі, була зареєстрована як платник податку в податковому органі і якій було присвоєно індивідуальний податковий номер платника податку на додану вартість.

Відповідно до п.п. 7.2.6 п. 7.2 ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість»№168/97-ВР від 03.04.1997 року (із змінами та доповненнями) податкова накладна видається платником податку який поставляє товари (послуги), на вимогу їх отримувача, та є підставою для нарахування податкового кредиту.

З вищенаведеного випливає, що позивач правомірно нарахував податковий кредит на підставі податкових накладних, які були видані ТОВ «Газтрейд ЛТД».

4). В Акті вказано, що позивачем порушено пп. «г»п.2, п.3 ст. 9 Закону України «Про державний бюджет України на 2005 р.»№2285-IV від 23.12.04 р. (із змінами та доповненнями), ст. 8 Закону України «Про державний бюджет України на 2006 р.»№3235- IV від 20.12.05 р. (із змінами та доповненнями), але з такими твердженнями суд не може погодитись виходячи з нижченаведеного:

Згідно до ч.3 ст. 9 Закону України «Про державний бюджет України на 2005 р.»№2285-IV від 23.12.04 р. (із змінами та доповненнями), починаючи із 31.03.05 р. операції з продажу ввезеного природного газу на митній території України, крім операцій з продажу такого газу для населення, бюджетних установ та інших споживачів, що не є платниками цього податку, оподатковуються за нульовою ставкою ПДВ.

Відповідно до п.25 розділу ІІ Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про державний бюджет України на 2005 р.»та деяких інших законодавчих актів України»№ 2505-VI від 25.03.05 р. Кабінет Міністрів України зобов’язаний був у двомісячний термін подати на розгляд Верховної Ради України проект закону щодо внесення змін до законів, які випливають із змісту цього Закону, але відповідних змін так внесено і не було.

Разом з тим, відповідно до ч.3 ст. 1 Закону України «Про систему оподаткування»ставки, механізм справляння податків і зборів (обов’язкових платежів), за винятком особливих видів мита та збору у вигляді цільової надбавки до діючого тарифу на електричну та теплову енергію, збору у вигляді цільової надбавки до затвердженого тарифу на природний газ для споживачів усіх форм власності, і пільги щодо оподаткування не можуть встановлюватись або змінюватись іншими законами України, крім законів про оподаткування. Особливі види мита справляються на підставі рішень про застосування антидемпінгових, компенсаційних і спеціальних заходів, прийнятих відповідно до законів України.

Згідно із ч.2 ст. 7 вищевказаного Закону, зміна податкових ставок і механізм справляння податків і зборів (обов’язкових платежів не можуть запроваджуватися спеціальним Законом України про Державний бюджет України на відповідний рік.

Окрім цього, відповідно до п.11.4 ст. 11 Закону України «Про податок на додану вартість»№168/97-ВР від 03.04.1997 року (із змінами та доповненнями), зміни порядку оподаткування податком на додану вартість можуть здійснюватися лише шляхом внесення змін до цього Закону окремим законом з питань оподаткування цим податком. У разі якщо іншим законом, незалежно від часу його прийняття, встановлюються правила оподаткування цим податком, відмінні від зазначених у цьому Законі, пріоритет мають норми цього Закону. Це правило не поширюється на міжнародний договір (угоду), згода на обов'язковість якого (якої) надана Верховною Радою України.

Отже, з огляду на вищевикладене суд прийшов до висновку, що при відображенні у податковому обліку операцій з придбання газу згідно з умовами договору на постачання природного газу № 09-09-05 від 22.07.05 р., позивач керувався виключно нормами чинного законодавства України.

Таким чином, викладені в Акті про результати невиїзної документальної позапланової перевірки №0021/2350/32405473 від 03.10.07 р. висновки, спростовуються встановленими у даній справі обставинами, у зв‘язку з чим, спірне податкове повідомлення –рішення № /0 від 15.10.07 р. є таким, що не відповідає вимогам чинного законодавства і тому підлягає визнанню скасуванню.

Відповідно до вимог статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Статтею 167 КАС України передбачено, що копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення направляється лише особі, яка бере участь у справі, але не була присутня в судовому засіданні. У разі проголошення в судовому засіданні тільки вступної та резолютивної частини постанови суд повідомляє час виготовлення постанови суду в повному обсязі. Особи, які беруть участь у справі, можуть отримати копію постанови чи ухвали в суді.

Виходячи з вищевикладеного та керуючись ст.124 Конституції, ст.ст. 71, 94, 160-163, 167, 254 КАС України, господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1.          Позовні вимоги позивача –товариства з обмеженою відповідальністю «Цукровий завод «Лука», с. Лука, Таращанського району, задовольнити в повному обсязі.

2.          Визнати повідомлення –рішення №/0 від 15.10.07 р. недійсним та таким що підлягає скасуванню з моменту прийняття (встановлення).

3.          Стягнути з Таращанського відділення Рокитнянської МДПІ, м. Тараща на користь ТОВ «Цукровий завод «Лука», с. Лука, Таращанського району 3 (три) грн. 40 коп. судового збору.

Постанова відповідно до ч. 1 ст. 254 КАС України набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого цим Кодексом, якщо таку заяву не було подано.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня її складання в повному обсязі за правилами, встановленими статтями 185-187 КАС України.

Суддя Маляренко А.В.