СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Постанова

Іменем України

15 лютого 2008 року

Справа № 2-20/997-2008

Севастопольський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді                                                  Латиніна О.А.,

суддів                                                                      Волкова К.В.,

Ткаченка М.І.,

за участю представників сторін:

позивача: не з`явився;

відповідача: Бикова С.В. дов. № 2 від 21.10.2007 року; Мартинюк О.В. - головний лікар Дитячого спеціалізованого санаторію "ім. Боброва";

третьої особи: не з`явився;

розглянувши апеляційну скаргу Дитячого спеціалізованого санаторію "ім. Боброва" Міністерства охорони здоров'я України на рішення господарського суду Автономної Республіки Крим (суддя Луцяк М.І.) від 22 січня 2008 року у справі № 2-20/997-2008

за позовом          Алупкінської міської ради (вул. Красногвардійська, 32, м.Алупка, АР Крим, 98676)

до Дитячого спеціалізованого санаторію "ім. Боброва" Міністерства охорони здоров'я України (вул. Леніна, 35, м.Алупка, АР Крим, 98676)

3-тя особа: Алупкінське управління міського господарства (вул. Красногвардійська, 32, м.Алупка, АР Крим, 98676)

про спонукання до виконання певних дій

ВСТАНОВИВ:

Алупкинська міська рада звернулась до господарського суду АР Крим з позовом до дитячого спеціалізованого санаторію ім. Боброва Міністерства охорони здоров'я України про зобов'язання провести коректування меж земельної ділянки, що належить вказаному санаторію на праві постійного користування відповідно до державного акту на право користування землею серії КМ № 0000030 від 07.04.1995 року.

Позовні вимоги мотивовано тим, що відповідач, після передачі відомчого житлового фонду спеціалізованого санаторію ім. Боброва Міністерства у комунальну власність та всупереч вимогам статті 377 Цивільного кодексу України та статті 120 Земельного кодексу України відмовляється від корегування меж земельної ділянки площею 11,2632 га., яка перебуває у постійному користуванні дитячого спеціалізованого санаторію ім. Боброва Міністерства охорони здоров'я України.

Рішенням господарського суду АР Крим від 02.01.2008 року у справі № 2-20/997-2008 (суддя Луцяк М.І.) позов Алупкінської міської ради задоволено у повному обсязі. Суд зобов`язав Дитячий спеціалізований санаторій „ім. Боброва” Міністерства охорони здоров’я України здійснити коректування меж земельної ділянки, що належить йому на праві постійного користування відповідно до державного акту на право користування землею серії КМ № 0000030 від 07.04.1995 року, залишивши у користуванні Дитячого спеціалізованого санаторію „ім. Боброва” Міністерства охорони здоров’я України земельну ділянку площею 4,800 га.

При прийнятті рішення, суд першої інстанції встановив, що у постійному користуванні відповідача перебуває земельна ділянка площею 11,2632 га., що підтверджується державним актом на право постійного користування землею серії КМ 0000030 від 07.04.1995 року. Однак, оскільки частину відомчого житлового фонду спеціалізованого санаторію ім. Боброва Міністерства було передано у комунальну власність, той право користування земельними ділянками, в силу вимог статті 377 Цивільного кодексу України та статті 120 Земельного кодексу України, перейшло до органу, уповноваженому розпоряджатись комунальною власністю. Судом першої інстанції також було встановлено факт звернення 19.12.2007 року і 27.12.2007 року листами вих. № 3587/01-14 і 3682/01-14 на адресу головного лікаря санаторію з метою коректування меж земельної ділянки відповідно до вимог чинного законодавства, однак, вказані вимоги залишено без виконання, що, на думку господарського суду АР Крим суперечить нормам цивільного законодавства, а також положенням Статуту Дитячого спеціалізованого санаторію „ім. Боброва”.

Не погодившись з судовим рішенням, Дитячий спеціалізований санаторій „ім. Боброва” Міністерства охорони здоров’я України звернувся до Севастопольського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в який просить оскаржуване рішення суду першої інстанції скасувати, як винесеного з порушенням норм матеріального права, прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

Представники позивача та третьої особи у судове засідання не з`явились, причину неявки не повідомили, хоча про час та місце слухання справи сповіщались належним чином ухвалою від 11.02.2008 року. Клопотань про відкладення розгляду апеляційної скарги не надходило. За таких обставин, судова колегія визнала можливим розглянути справу за відсутності представників зазначених осіб.

З причини зайнятості в іншому судовому процесі судді Дугаренко О.В., на підставі розпорядження першого заступника голови Севастопольського апеляційного господарського суду, у складі судової колегії було здійснено заміну на суддю Волкова К.В.

Повторно розглянувши справу у порядку статті 101 Господарського процесуального кодексу України, вислухавши пояснення присутніх у судовому засіданні представників відповідача, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваного рішення суду першої інстанції виходячи з наступного.

Відповідно до пунктів 1.1, 1.2 Статуту дитячого спеціалізованого санаторію ім. Боброва, вказаний санаторій є санаторно-курортним закладом для лікування дітей з кістково-суглобовим туберкульозом та іншими захворюваннями опорно-рухового апарату. Санаторій є державним закладом, який заснований та загальнодержавній власності.

Судовою колегією встановлено, що у постійному користуванні дитячого спеціалізованого санаторію ім. Боброва перебуває земельна ділянка площею 11,2632 га та даний факт підтверджується Державним актом на право постійного користування землею серії КМ 0000030 від 07.04.1995 року. Зазначена земельна ділянка була надана рішенням Алупкінської міської ради народних депутатів від 30.06.1992 року № 14 для функціонування санаторію.

Відповідно до статті 92 Земельного кодексу України, право постійного користування земельною ділянкою - це право володіння і користування земельною ділянкою, яка перебуває у державній або комунальній власності, без встановлення строку.

Рішенням 20-ої позачергової сесії 5-го скликання Алупкінської міської раді № 1 від 27.11.2007 року вирішено прийняти відомчий житловий фонд дитячого протитуберкульозного санаторію ім. Боброва Міністерства охорони здоров'я України, розташованого за адресою: м. Алупка, вул. Леніна 35, та складається з: житлового будинку літер 2 інв. № 01020002 до 1917 року побудови; житлового будинку літер 24 інв. № 38 року побудови; житлового будинку літер 25 інв. № 39 року побудови; житлового будинку літер 1 інв. № 04 року побудови; житлового будинку літер „А” інв. № 67 року побудови; житлового будинку літер „В” інв. № 65 року побудови; житлового будинку літер 3 інв. № 01020003 до 1917 року побудови; житлового будинку літер 4 інв. № 31 року побудови у комунальну власність Алупкінської міської ради.

28.11.2007 року, на підставі вищевказаного рішення Алупкінської міської ради від 27.11.2007 року, було здійснено фактичну передачу відомчого житлового фонду в комунальну власність, про що складені відповідні акти прийому-передачі. Таким чином, балансоутримувачем житлового фонду являється комунальне підприємство Алупкінське управління міського господарства, яке здійснює функції по утриманню житлового фонду та не входить до складу спеціалізованого дитячого санаторію.

Згідно зі статтями 377 Цивільного кодексу України та 120 Земельного кодексу України, якщо житловий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, наданій у користування, то у випадку їхнього відчуження до набувача переходить право користування тією частиною земельної ділянки на якій вони розміщені, і частиною земельної ділянки, необхідної для їхнього обслуговування.

З матеріалів справи вбачається, що 19.12.2007 року і 27.12.2007 року листами вих. № 3587/01-14 та 3682/01-14 на адресу головного лікаря санаторію мали місце звернення з метою здійснення коректувань меж земельної ділянки дитячого протитуберкульозного санаторію ім. Боброва відповідно до вимог чинного законодавства.

Відповідями вих. № 519 від 25.12.2007 року та № 520 від 27.12.2007 року головний лікар санаторію відмовив у коректуванні границь земельної ділянки з посиланням на те, що питання стосовно коректування меж земельної ділянки не відноситься до його компетенції.

Надаючи правову оцінку діям відповідача, судова колегія вважає вірними дії господарського суду АР Крим щодо прийняття до уваги норми статті 80 Цивільного кодексу України, згідно з якою юридичною особою є організація, створена і зареєстрована у встановленому законом порядку.

Статтею 92 Цивільного кодексу України закріплено, що юридична особа набуває цивільних прав та обов'язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону.

Так, згідно з пунктом 1.4. Статуту, санаторій є юридичною особою, являється державною установою, заснованою на загальнодержавній власності, підпорядковується Міністерству охорони здоров'я України.

Пунктами 4.1, 4.2 Статуту встановлено, що Управління санаторієм здійснює головний лікар, який призначається на посаду Міністерством охорони здоров'я України. Головний лікар самостійно вирішує питання діяльності санаторію, за винятком тих, які уставом віднесені до компетенції Міністерства й трудового колективу. Головний лікар відповідає за діяльність санаторію, діє без доручення від імені санаторію, представляє його у всіх організаціях і установах.

Виходячи з аналізу норм чинного законодавства та положень Статуту санаторію, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що питання стосовно коректування меж земельної ділянки може бути віднесено до компетенції головного лікаря санаторію, саме через якого юридична особа набуває права та обов'язки.

Судова колегія також приймає до уваги той факт, що на момент вирішення даного спору рішення Алупкінської міської раді № 1 від 27.11.2007 року про передачу відомчого житлового фонду дитячого протитуберкульозного санаторію ім. Боброва Міністерства охорони здоров'я України у комунальну власність не скасовано та у встановленому законом порядку не визнано недійсним, при тому, що житловий фонд фактично передано у комунальну власність. Тому, застосування наслідків статті 377 Цивільного кодексу України та статті 120 Земельного кодексу України є обов`язковим.

Судом першої інстанції вірно взято до уваги вимоги Державних будівельних норм 360-92 „Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень”, затверджених Наказом Держбуду України від 18.07.2001 року № 145, із змісту яких вбачається, що при проектуванні та забудові установ охорони здоров'я для території санаторіїв встановлено норматив земельної ділянки у розмірі 160 м.кв. на 1 койко-місце.

На дату розгляду справи санаторій, згідно з довідкою № 2 від 08.01.2008 року, має 300 койко-місць, у зв`язку з чим, виходячи із змісту норм ДБН 360-2, територія для обслуговування санаторію має дорівнювати 4,8 га (160 м.кв. х 300 койко-місць = 48000 м.кв).

На підставі викладених обставин, суд апеляційної інстанції не може визнати обгрунтованими доводи апеляційної скарги про відсутність у головного лікаря санаторію повноважень на коректування площі земельної ділянки, вважає позовні вимоги обгрунтованими, а їх задоволення судом першої інстанції правомірним. Таким чином, оскаржуване рішення господарського суду АР Крим є законним та обгрунтованим, підстави для його скасування відсутні.

Керуючись статтями 101, 103 п.1,105 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Дитячого спеціалізованого санаторію "ім. Боброва" Міністерства охорони здоров'я України залишити без задоволення, рішення господарського суду Автономної Республіки Крим від 22 січня 2008 року у справі № 2-20/997-2008 залишити без змін.

Головуючий суддя                                                  О.А.Латинін

Судді                                                                                К.В. Волков

М.І. Ткаченко