ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
РІШЕННЯ

"08" грудня 2008 р.

Справа № 5/88

Господарський суд Кіровоградської області в складі судді Коротченко Л.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу № 5/88

за позовом: закритого акціонерного товариства "Мир", с. Червоне Гайворонського району Кіровоградської області

до відповідача: сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Мир", с. Червоне Гайворонського району Кіровоградської області

про стягнення 379 655, 64 грн.,

Представники сторін:

від позивача - Резнік В.О., довіреність б/н від 19.09.2008 р.;

від позивача - Сидоренко Є.О., довіреність б/н від 14.10.2008 р.;

від відповідача - Берніков М.І., довіреність № 08-09/25 від 25.09.08 р.,

від відповідача - Марченко Ю.А., довіреність № 08-09/25 від 25.09.2008 р.

Закрите акціонерне товариство "Мир" звернулося до господарського суду Кіровоградської області з позовною заявою про стягнення з сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Мир" вартості майна закритого акціонерного товариства "Мир", яким користувалося СТОВ "Мир" в сумі 379 655,64 грн.

Свої вимоги позивач з посиланням на ст.ст. 321, 386 390 Цивільного кодексу України обґрунтовує тим, що відповідачем в 2000 році незаконно вилучено майно позивача, а саме: 238 голів великої рогатої худоби (далі - ВРХ), вартість якої за ринковими цінами позивач і просить стягнути з відповідача.

25.11.08 р. позивач подав до суду в порядку ст. 22 ГПК України заяву про зменшення розміру позовних вимог, якою просить стягнути з відповідача на користь позивача вартість майна ЗАТ "Мир", яким користувався СТОВ "Мир" в сумі 371 093, 20 грн. (а.с. 122 том 2).

Враховуючи належне позивачу право на зменшення розміру позовних вимог, передбачене ст. 22 ГПК України, отримання відповідної заяви відповідачем, про що підтвердив в судовому засіданні представник відповідача, а також враховуючи те, що вказані дії не суперечать законодавству та не порушують чиї-небудь права і охоронювані законом інтереси, господарський суд відповідно до ч. 6 ст. 22 Господарського процесуального кодексу України приймає заяву про зменшення розміру позовних вимог та розглядає вимоги позивача в редакції заяви від 25.11.2008 р. (а.с. 122 том 2).

Відповідач в наданих до суду запереченнях та доповненнях до них позовні вимоги не визнав повністю, посилаючись на те, що у керівника товариства, що підписав позовну заяву, а також представників позивача, що беруть участь у справі, відсутні відповідні на те повноваження.

Крім того, в наданих до суду запереченнях відповідач стверджує, що позивач не довів належними доказами ті обставини, на які він посилається в позові, а тому відсутні підстави для покладення на відповідача деліктної відповідальності, передбаченої ст. 1166 ЦК України.

Відповідач також, посилаючись на ст. 267 ЦК України, просить застосувати її положення та відмовити в позові у зв'язку з пропуском позивачем строку позовної давності на звернення до суду з даним позовом.

Дослідивши матеріали справи, надані сторонами докази, заслухавши пояснення представників сторін, господарський суд встановив наступне.

На підставі розпорядження голови закритого акціонерного товариства "Мир" (далі - ЗАТ "Мир") від 11.03.2000 р. комісією у складі матеріально-відповідальної особи Косіловського В.І., головного зоотехніка Сащук О.А., головного бухгалтера Любомського О.Г. та начальника служби охорони Розумець В.Б. 11.03.2000 р. проведено інвентарізацію великої рогатої худоби (далі - ВРХ або майно), яка обліковується по балансових рахунках № 09 "Молодняк тварин і тварини на відгодівлі", № 01 "Основні засоби", в ході якої виявлено нестачу 238 голів ВРХ на суму 222 331,07 грн. (а.с. 9, 10 том 1).

22.08.2000 р. голова ЗАТ "Мир" звернувся до Гайворонської районної державної адміністрації з листом № 498, в якому повідомлялось про розбирання деякими працівниками СТОВ "Мир" колективної власності ЗАТ "Мир", у зв'язку з чим у останнього відсутня можливість розрахуватися по регіональним контрактах, регресних і пільгових пенсіях, ел.енергії, заробітній платі і по інших державних платежах (а.с. 21 том 1).

04.09.2000 року голова ЗАТ "Мир" звернувся до прокурора Гайворонського району Кіровоградської області з листом № 502, в якому повідомлялось, що на протязі майже року ЗАТ "Мир" зверталося до різних установ з приводу розбирання, розтягування та розкрадання майна ЗАТ "Мир" керівництвом сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Мир" (далі - СТОВ "Мир") (а.с. 22-23 том 1).

Із пояснень представників позивача в судових засіданнях, відповіді на зазначені вище листи позивач не отримав.

В той же час, 04.09.2000 року за завданням Гайворонського РВ УМВС України в Кіровоградській області від 20.03.2000 р., заступником начальника контрольно-ревізійного відділу в Гайворонському районі проведено документальну перевірку окремих питань фінансово-господарської діяльності ЗАТ "Мир" за період з 01.02.2000 р. по 30.08.2000 року, про що складено відповідний акт документальної перевірки (далі - акт КРВ, а .с. 79-82 том 1).

Зі змісту акту КРВ вбачається, що за наслідками перевірки встановлено, що за період з 01.03.2000 р. по 01.05.2000 р. з тваринницької ферми ЗАТ "Мир" до ферми СТОВ "Мир" переведено велику рогату худобу без оформлення належним чином всіх необхідних документів, в результаті чого по бухгалтерському обліку ЗАТ "Мир" рахується нестача ВРХ в кількості 171 голови, живою вагою 789,88 ц. на суму 179 986, 46 грн., які підлягають відшкодуванню за рахунок винних осіб та лишки бичків 2000 р. в кількості 1 голови живою вагою 2,15 ц. на суму 1279,25 грн., які оприбутковані на відповідні рахунки бухгалтерського обліку (а.с. 82 том 1).

Вищевказаний акт КРВ, крім заступника начальника КРВ в Гайворонському районі також підписали голова правління ЗАТ "Мир" Резнік В.О. та головний бухгалтер ЗАТ "Мир" Любомський О.Г. (а.с.82 том 1).

Даний факт свідчить про те, що станом на 2000 р. ЗАТ "Мир" було відомо про факт безпідставного знаходження майна ЗАТ "Мир" на фермі СТОВ "Мир" (а.с. 82 том 1).

Крім того, надані до суду ЗАТ "Мир" в особі в.о. голови правління Любомського О.Г. письмові пояснення від 21.11.2008 р. підтверджують, що поголів'я ВРХ в березні-квітні 2000 р. було безпідставно вилучено та передано СТОВ "Мир" (а.с. 12 том 2).

Посилаючись на ст. 321 ЦК України позивач стверджує, що поголів'я ВРХ, яке є власністю ЗАТ "Мир" знаходилось в недобросовісного набувача СТОВ "Мир", останнім повністю використано та знищено, у зв'язку з чим та на підставі ст. 386 ЦК України, вказує позивач, ЗАТ "Мир", як власник майна має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави, заволоділа ним.

Господарський суд вважає, що застосування зазначених в позові норм, перш за все зумовлено наявністю у особи права власності, яке відповідно до вказаних норм, підлягає захисту.

Крім того, застосування зазначених вище норм зумовлено також наявністю факту безпідставного заволодіння таким майном іншою особою без відповідної правової підстави.

Відповідно до ст.ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Позивач не довів суду належними доказами ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог.

Так в супереч вимог ст.ст. 33, 34 ГПК України, позивач не надав суду належних доказів щодо наявності у позивачу права власності на майно, вартість якого просить стягнути з відповідача.

Надані ж позивачем до суду докази, не належать до належних доказів в розумінні ст. 34 ГПК України.

Так зокрема, на підтвердження доводів щодо безпідставного заволодіння відповідачем спірним майном позивач посилається на акти від 26.07.2003 року (далі - акти інвентарізації, а.с. 11, 12, 13, 14 том 1).

Зі змісту актів інвентарізації вбачається, що комісією у складі відповідальних працівників ЗАТ "Мир" проведено інвентаризацію ВРХ, що належить ЗАТ "Мир". В акті також вказано місцезнаходження майна, а саме СТОВ "Мир". За результатами проведеної представниками ЗАТ "Мир" інвентаризації, комісія рекомендувала СТОВ "Мир" виписати вказане майно для погашення боргу по заборгованій платі.

Акти інвентарізації затверджені головою ЗАТ "Мир" Резнік В.О., а також погоджено з директором СТОВ "Мир" Цимбал Ю.М.

Господарський суд вважає, що надані позивачем акти інвентаризації є підтвердженням факту наявності на день складення актів (26.07.2003 р.) у позивача майна, а саме поголів'я ВРХ та його місцезнаходження.

Виходячи з вимог ч. 2 ст. 34 ГПК України, відсутні підстави вважати вказані акти інвентарізації доказом, що підтверджує безпідставне заволодіння СТОВ "Мир" зазначеним вище майном, оскільки акти інвентарізації відомостей, які вказують на безпідставне заволодіння відповідачем у справі даним майном, не містять.

Крім того, позивачем також не надано докази того, що майно, яким, за доводами позивача, відповідач безпідставно заволодів, знаходиться у відповідача, а також про доходи від майна, які отримав відповідач або міг отримати за весь час володіння ним, тобто обставини, визначені ст.ст. 387 та 390 ЦК України. У зв"язку з чим, господарський суд вважає безпідставним посилання позивача в позові на норми ст. 387 та ч. 1 ст. 390 Цивільного кодексу України.

Що ж стосується посилання позивача на ч. 3 ст. 386 ЦК України, за змістом якої, власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди, господарський суд при цьому вважає слушними доводи відповідача в тій частині, що застосування деліктної відповідальності у вигляді відшкодування майнової шкоди, саме за такий вид відповідальності лише може йти мова враховуючи, що між сторонами не існує договірних відносин, зумовлено наявністю складу правопорушення до складу якого входять: наявність шкоди, протиправна поведінка заподіювача шкоди, причинний зв'язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача та вина.

Однак, позивач доводів про наявність необхідних для деліктної відповідальності складових не навів та не подав відповідних доказів.

Більш того, в наданих до суду письмових поясненнях позивач стверджує про те, що в судовому засіданні позивач не раз зазначав, що він доводить не протиправну поведінку відповідача, а той факт, що майном ЗАТ "Мир" користувалося СТОВ "Мир", в даному випадку СТОВ "Мир", являється недобросовісним набувачем майна ЗАТ "Мир" (а.с. 8 том 2)

Отже, з огляду на викладене, господарський суд вважає безпідставними вимоги позивача з підстав зазначених в позові, у зв'язку з чим позов задоволенню не підлягає.

Крім того, господарський суд вважає слушними доводи відповідача в частині пропуску позивачем строку позовної давності на звернення до суду з даним позовом, враховуючи те, що про факт заволодіння СТОВ "Мир" майном позивача, останньому стало відомо у 2000 році, а до суду з позовом про стягнення вартості безпідставно набутого відповідачем майна, позивач, з метою захисту порушеного права, звернувся 28.08.08 р.

Разом з цим та враховуючи положення п. 6 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, відповідно до якого правила Цивільного кодексу України про позовну давність застосовуються до позовів, строк пред'явлення яких, встановлений законодавством, що діяло раніше, не сплив до набрання чинності цим Кодексом, застосуванню підлягає не положення ст. 267 Цивільного кодексу України, що набрав чинності з 01.01.2004 року, а Цивільний кодекс УРСР (1963 р.), що діяв до 01.01.04 р., оскільки строк, визначений ст. 71 ЦК УРСР на звернення до суду з даним позовом сплив у 2003 році, тобто до набрання Цивільним кодексом України чинності з 01.01.2004 р., а положення ст.80 ЦК УРСР (1963 р.).

Позивач не навів суду поважних причин пропуску строку позовної давності, стверджуючи, що трирічний строк позовної давності, який взяв свій початок з 23.07.03 р., коли відповідач підписав акти інвентарізації, відповідно до ст. 264 ЦК України перервався 06.08.05 р., коли відповідач відшкодував кошти за частину майна, що належить ЗАТ "Мир", ще не закінчився. Надані позивачем до суду накладна № 9 від 06.08.05 р. та прибутковий касовий ордер про прийняття від Цимбал Ю.М. в касу ЗАТ "Мир" 25 023, 00 грн. свідчать про існування між сторонами правідносини щодо купівлі-продажу корів в кількості 40 голів вартістю 25 023,00 грн. Ці докази саме підтверджують факт передачі ЗАТ "Мир" 06.08.05 р. та відповідно отримання СТОВ "Мир" корів в кількості 40 голів, вартість яких останім сплачена в касу ЗАТ "Мир" грошовими коштами (а.с. 15, 16 том 1). Господарський суд вважає безпідставними доводи позивача про те, що вказані дії відповідача свідчать про визнання останнім свого обов"язку.

Більш того, накладна № 9 від 06.08.05 р. спростовує доводи самого позивача, оскільки вказує на те, що зазначена у накладній ВРХ до передачі її СТОВ "Мир" знаходилась у ЗАТ "Мир", тобто позивача у справі.

Що ж стосується наданого до суду позивачем письмового зобов"язання директора СТОВ "Мир" Цимбал Ю., зміст його позбавляє можливості дійти висновку про те, що викладені в ньому зобов"язання стосуються майна, вартість якого позивач просить відшкодувати за рахунок відповідача (а.с. 84 том 1).

А тому відсутні підстави вважати таке зобов"язання дією боржника, в розуміні ч. 1 ст. 264 Цивільного кодексу України, на яку посилається позивач.

Безпідставними та помилковими вважає господарський суд доводи позивача в цій частині, оскільки вони спростовуються матеріалами справи, зокрема наданими самим позивачем до суду доказами, а саме: листом позивача, що датується 2000 роком, адресованого прокурору Гайворонського району, в якому позивач вже стверджував про безпідставність заволодіння СТОВ "Мир" майном ЗАТ "Мир", а також актом КРВ від 04.09.2000 р. зі змісту якого вбачається, що з пояснень завідоючого фермою ЗАТ "Мир" Косіловського В.І. стало відомо про безпідставне заволодіння 10.03.2000 р. та 06.04.2000 р. з боку СТОВ "Мир" поголів'ям ВРХ (а.с. 22, 79-82 том 1).

Господарський суд вважає безпідставними також і доводи відповідача в частині відсутності повноважень у особи, що підписала позовну заяву та доручення на участь предстставників у справі, враховуючи надані до суду позивачем докази на підтвердження повноважень даної особи, а саме: Статут ЗАТ "Мир", довідка відділу статистики у Гайворонському районі АБ № 0777262 від 07.10.08 р., довідка Головного управління статистики у Кіровоградській області № 14-8496 від 29.10.08 р., накази ЗАТ "Мир" № 1 та № 2 від 15.03.05 р., виписка з протоколу № 1 звітно-виборних зборів працівників КСП "Мир" Гайворонського району від 28.01.1995 р., реєстраційні карти № 6 та № 3 (а.с. 8, 45-66, 67, 95, 100, 101, 109-115 том 1).

Враховуючи наведене, господарський суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову, в задоволенні позову слід відмовити повністю.

На підставі ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, господарські витрати покладаються на позивача і не стягуються.

Відповідно до ст. 77 Господарського процесуального кодексу України в судовому засіданні 25.11.08 р. оголошувалась перерва до 12 год. 08.12.08 р.

Керуючись ст.ст. 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ :

В задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття, а у разі, якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення, воно набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня підписання рішення, оформленого відповідно до ст. 84 цього Кодексу.

Суддя