КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.07.2008                                                                                           № 42/122

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:          Капацин Н.В.

суддів:           Калатай Н.Ф.

Пашкіної С.А.

при секретарі:           Черній О.В.

За участю представників:

від позивача -Кондрат А.М. - представник за довіреністю № 969 від 14.02.2008 р.

від відповідача - Харченко Р.М. - представник за довіреністю № 16/10 від 23.02.2007 р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом"

на рішення Господарського суду м.Києва від 27.05.2008

у справі № 42/122 (Паламар П.І.)

за позовом                               Відкритого акціонерного товариства "Прикарпаттяобленерго"

до                                                   Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом"

про                                                  стягнення боргу, ціна позову 87000 грн.

ВСТАНОВИВ:

Позов заявлено про стягнення з відповідача заборгованості за вексельним зобов’язанням в сумі 87000 грн.

Рішенням господарського суду міста Києва від 27.05.2008 р. у справі № 42/122 позов задоволено у повному обсязі з тих підстав, що позивач є законним держателем виданих відповідачем переказних та простих векселів загальною номінальною вартістю 87000 грн., права вимоги до відповідача як акцептанта переказних та векселедавця простих векселів не втратив, тому відповідач зобов’язаний провести оплату за спірними векселями на користь позивача.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, Державне підприємство „Національна атомна енергогенеруюча компанія” звернулося до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду міста Києва від 27.05.2008 р. у справі № 42/122 та прийняти нове, яким у задоволені позовних вимог відмовити повністю.

В апеляційній скарзі відповідач посилається на невідповідність висновків, викладених в оскаржуваному рішенні, обставинам справи, оскільки наявність на переказих векселях слова „акцептований” та підписи керівника та головного бухгалтера відповідача біля нього свідчать про зміну відповідачем реквізитів цих векселів в частині строку платежу за ними, а не здійснення акцепту, адже відповідач є трасантом переказних векселів, в той час як до акцепту векселі мають бути пред’явлені виключно трасату (платнику), до якого позивач не звертався, а також на порушення та неправильне застосування судом норм матеріального права, а саме: не було застосовано норми статей 16, 23 і 34 та неправильно застосовано статті 21, 25, 44 і 53 Уніфікованого закону про переказні векселі та прості векселі.

Ухвалою від 07.07.2008 р. колегією суддів Київського апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя – Капацин Н.В., судді Калатай Н.Ф., Пашкіна С.А. апеляційну скаргу Державного підприємства „Національна атомна енергогенеруюча компанія” прийнято до розгляду і порушене апеляційне провадження.

В судовому засіданні представник відповідача підтримав апеляційну скаргу у повному обсязі, представник позивача проти апеляційної скарги заперечив і просив Київський апеляційний господарський суд залишити рішення господарського суду міста Києва від 27.05.2008 р. у справі № 42/122 без змін.

Дослідивши доводи апеляційної скарги, наявні у матеріалах справи документальні докази, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, з урахуванням правил ст. 99, 101 Господарського процесуального кодексу України, згідно яким апеляційний господарський суд не зв’язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення господарського суду у повному обсязі, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга відповідача задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Спірні відносини сторін у даній справі регулюються нормами Уніфікованого закону про переказні векселі та прості векселі (далі Уніфікований закон).

Як свідчать матеріали справи, позивач є законним держателем виданих відповідачем 01.02.99 р. п’яти простих векселів №№ 2, 9, 1, 6, 8 та виданих відповідачем 09.02.99 р. трьох переказних векселів №№ 83, 84, 85, а всього восьми векселів загальною номінальною вартістю 87000 грн.

Всі вісім спірних векселів видані відповідачем зі строком платежу за пред’явленням, але не раніше 01.01.2005 р.

Зазначені факти сторонами не заперечуються і підтверджуються належними копіями векселів (а.с. 31-36)

Згідно ст. 34 Уніфікованого закону переказний вексель строком за пред'явленням підлягає оплаті при його пред'явленні. Він повинен бути пред'явлений для платежу протягом одного року від дати його складання. Трасант може скоротити цей строк або обумовити більш тривалий строк. Ці строки можуть бути скорочені індосантами.

Трасант може встановити, що переказний вексель зі строком платежу за пред'явленням не може бути пред'явленим для платежу раніше визначеної дати. У цьому разі строк для пред'явлення починається від зазначеної дати.

Згідно ст. 44 Уніфікованого закону відмова в акцепті або у платежі повинна бути підтверджена засвідченим автентичним документом (протест у неакцепті або у неплатежі).

Протест в неакцепті повинен бути здійснений протягом строку, визначеного для пред'явлення для акцепту. Якщо у випадку, передбаченому у першому абзаці статті 24, перше пред'явлення мало місце в останній день строку, то протест ще може бути здійснений наступного дня.

Протест у неплатежі за переказним векселем, який підлягає оплаті на визначену дату або у визначений строк від дати складання чи від пред'явлення, повинен бути здійснений в один із двох робочих днів, які настають за днем, у який вексель підлягає оплаті.

Право на отримання платежів за спірними векселями виникле в позивача починаючи з 01.01.2005 р.

22.02.2007 р. позивач пред’явив зазначені векселі відповідачу до оплати, направивши на його адресу супровідним листом від 22.02.2007 р., вихідний № 045/1211, по два примірники Акту пред’явлення до оплати на кожний з восьми векселів. Всі акти датовані 09.02.2007 р. До матеріалів справи долучені належні копії листа та актів, а також докази направлення їх на адресу відповідача (а.с. 20-30).

Отже, як свідчать матеріали справи, у порядку та у строки, встановлені статтями 34, 44 Уніфікованого закону, переказні векселі для акцепту та до платежу позивачем не пред’являлися і, відповідно, щодо неакцепту та неплатежу протест нотаріусом не вчинявся.

Згідно ст. 53 Уніфікованого закону після закінчення строку, встановленого для пред'явлення переказного векселя зі строком платежу за пред'явленням або у визначений строк від пред'явлення або для здійснення протесту у неакцепті або у неплатежі, держатель втрачає свої права регресу проти індосантів, проти трасанту і проти інших зобов'язаних осіб, за винятком акцептанта.

Згідно ст. 70 Уніфікованого закону позовні вимоги до акцептанта, які випливають з переказного векселя, погашаються із закінченням трьох років, які обчислюються від дати настання строку платежу.

Згідно ст. 9 Уніфікованого закону трасант відповідає за акцепт і за платіж. Він може зняти з себе відповідальність за акцепт; будь-яка умова, за якою він знімає з себе відповідальність за платіж, вважається ненаписаною.

Згідно ст. 78 Уніфікованого закону векселедавець простого векселя зобов'язаний так само, як акцептант за переказним векселем.

З урахуванням зазначених норм закону, позивач як законний держатель простих векселів №№ 2, 9, 1, 6, 8 та переказних векселів №№ 83, 84, 85 загальною номінальною вартістю 87000 грн. правомірно із додержанням встановлених для цього законом строків звернувся у судовому порядку до відповідача як векселедавця простих і трасанту переказних векселів з вимогами про їх оплату.

За таких обставин, на думку колегії суддів, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про задоволення майнових вимог позивача до відповідача у повному обсязі, рішення господарського суду міста Києва від 27.05.2008 р. у справі № 42/122 відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам і матеріалам справи, підстав для його скасування не вбачається.

Судові витрати відповідно до ст. ст. 44, 49 Господарського процесуального кодексу України покладаються на Державне підприємство „Національна атомна енергогенеруюча компанія”.

Керуючись ст.ст. 101-105 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Державного підприємства „Національна атомна енергогенеруюча компанія” на рішення господарського суду міста Києва від 27.05.2008 р. у справі № 42/122 залишити без задоволення.

2. Рішення господарського суду міста Києва від 27.05.2008 р. у справі № 42/122 залишити без змін.

3. Повернути до господарського суду міста Києва справу № 42/122.

Головуючий суддя                                                                      Капацин Н.В.

Судді                                                                                          Калатай Н.Ф.

Пашкіна С.А.

28.07.08 (відправлено)