КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.11.2008                                                                                           № 12/212

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:          Андрієнка В.В.

суддів:

За участю представників:

від позивача - Смолякова В.Ю.

від відповідача - Брамирський І.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Арбат Престиж-Україна"

на рішення Господарського суду м.Києва від 10.09.2008

у справі № 12/212

за позовом                               Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛАЙТ"

до                                                   Товариства з обмеженою відповідальністю "Арбат Престиж-Україна"

про                                                  стягнення 449468,94 грн.

ВСТАНОВИВ:

Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛАЙТ» звернулось до Господарського суду м. Києва з позовними вимогами до Товариства з обмеженою відповідальністю «АРБАТ ПРЕСТИЖ-Україна» про стягнення заборгованості у розмірі 449 468,94 грн. (398 298,88 грн. – основний борг, 22 410,14 грн. – збитки від інфляції, 27 459,62 - пеня), яка виникла внаслідок неналежного виконання відповідачем умов договору поставки товару № АП-08-0037/12 від 28.12.2007 р.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 04.08.2008 р. порушено провадження та справу № 12/212 призначено до розгляду 05.09.2008 р..

05.09.2008 р. від позивача надійшла заява про уточнення позовних вимог відповідно до якої позивач просить суд стягнути з відповідача основний борг у сумі 398 298,88 грн., інфляційні збитки у сумі 24 720,61 грн., пеню у сумі 16 442,74 грн., 3 % річних у сумі 5 183,31 грн., а також заява про забезпечення позову в якій позивач просить суд накласти арешт на грошові суми Товариства з обмеженою відповідальністю «АРБАТ ПРЕСТИЖ-Україна», що відповідають ціні позову, а саме 444 645,54 грн.

При винесенні оскаржуваної ухвали місцевий господарський суд виходив з того, що несплата відповідачем за поставлений товар в обумовлений договором строк, знаходження у відповідача суми грошових коштів, які мали бути оплачені за товар, свідчать про те, що кошти, які належать відповідачу можуть зникнути або їх кількість може зникнути на момент виконання рішення, а також пов’язаність предмету спору з даним заходом забезпечення позову.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 10.09.2008 р. вжито заходи до забезпечення позову, а саме накладено арешт на грошові кошти Товариства з обмеженою відповідальністю «АРБАТ ПРЕСТИЖ-Україна» у сумі 444 465,54 грн.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою суду, Товариство з обмеженою відповідальністю «АРБАТ ПРЕСТИЖ-Україна» подало апеляційну скаргу, в якій просить Київський апеляційний господарський суд ухвалу скасувати повністю. Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що оскаржувана ухвала не відповідає вимогам ст. 66 Господарського процесуального кодексу України.

Позивач проти заявлених у апеляційній скарзі вимог заперечував та просив суд ухвалу місцевого господарського суду залишити без змін, а апеляційну скаргу – без задоволення, мотивуючи тим, що ухвала є законною та обґрунтованою.

Дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала місцевого господарського суду в частині вжиття заходів забезпечення позову – скасуванню. При цьому суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 99 Господарського процесуального кодексу України в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у цьому розділі; апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Згідно з ч. 2 ст. 101 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд не зв’язаний з доводами апеляційної скарги (подання) і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Забезпечення позову – це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Забезпечення позову застосовується як гарантія задоволення законних вимог позивача.

Відповідно до ст. 66 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою сторони, прокурора чи його заступника, який подав позов, або з своєї ініціативи має право вжити заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

За своєю правовою природою забезпечення позову є засобом запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів особи, як правило – позивача у справі. Забезпечення позову застосовується як гарантія задоволення законних вимог позивача.

Відповідно до ст. 67 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується накладанням арешту на майно або грошові суми, що належать відповідачеві; забороною відповідачеві вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку. Про забезпечення позову виноситься ухвала. Ухвалу про забезпечення позову може бути оскаржено. Не допускається забезпечення позову шляхом заборони:

- проводити загальні збори акціонерів або учасників господарського товариства та приймати ними рішення;

- надавати емітентом, реєстратором, зберігачем, депозитарієм реєстр власників іменних цінних паперів, інформацію про акціонерів або учасників господарського товариства для проведення загальних зборів товариства;

- участі акціонерів або учасників у загальних зборах товариства, визначення правомочності загальних зборів акціонерів або учасників господарського товариства.

Відповідно до п. 3 Роз'яснень Вищого арбітражного суду України від 23.08.94 р. N 02-5/611 умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред'явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Забезпечення позову застосовується як гарантія задоволення законних вимог позивача.

Як зазначено вище, позивачем заявлені позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 444 645,54 грн.

Представник позивача надав суду копію листа Відкритого акціонерного комерційного банку Комерційний банк «Надра» в якому повідомляється про недостатність коштів на рахунку Товариства з обмеженою відповідальністю «АРБАТ ПРЕСТИЖ-Україна» для виконання постанови про арешт коштів боржника, і крім того, представник позивача повідомив суд про існування іншого рахунку відповідача на якому достатньо коштів, щоб розрахуватись з позивачем.

Позивач стверджує, що невжиття заходів забезпечення даного позову призведе до неможливості виконання відповідного рішення господарського суду та призведе до подальшого порушення законних інтересів Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛАЙТ», оскільки відповідач ухиляється від сплати заборгованості, може вчинити дії по перерахуванню грошових коштів на рахунки третіх осіб.

Як зазначено у п.1 Інформаційного листа Вищого господарського суду України № 01-8/2776 від 12.12.2006 р. «Про деякі питання практики забезпечення позову» у вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого:

- розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову;

- забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу;

- наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову;

- імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів;

- запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Враховуючи наведене, судова колегія вважає, що з метою запобігання можливим порушенням майнових прав та охоронюваних законом інтересів позивача у справі, утрудненню чи унеможливленню виконання рішення господарського суду, судом першої інстанції було винесено обґрунтовану ухвалу про накладення арешту на грошові кошти Товариства з обмеженою відповідальністю «АРБАТ ПРЕСТИЖ-Україна».

Також судом береться до уваги те, що приймаючи ухвалу про забезпечення позову, суд вправі обрати такі способи, щоб у повній мірі унеможливити утруднення виконання рішення у разі задоволення заявлених позовних вимог.

За таких обставин колегія суддів вважає, що ухвала Господарського суду м. Києва від 10.09.2008 р. у справі № 12/212 є обґрунтованою, а отже підстави для її скасування відсутні. Враховуючи зазначене, апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «АРБАТ ПРЕСТИЖ-Україна» задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 99, 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд , -

ПОСТАНОВИВ:

Ухвалу Господарського суду м. Києва від 10.09.2008 р. у справі № 12/212 залишити без змін, а апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «АРБАТ ПРЕСТИЖ-Україна»- без задоволення.

Головуючий суддя

Судді

11.11.08 (відправлено)