ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа № 18/105

23.01.08

За позовом:          ЗАТ „СК „Каштан”;

До:                    Міністерства України з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту

населення від наслідків Чорнобильської катастрофи;

Про:                    стягнення 45 438,21 грн.

Суддя Мандриченко О.В.

Представники

Від позивача:                    Брус А.М., представник, довіреність №12 від 09.01.2007 р.;

Від відповідача:           Владимиров О.В., представник, довіреність №01-5283/24 від 03.05.2007 р.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.03.2007 р. провадження у даній справі зупинене, у зв”язку з призначенням у даній справі судової автотоварознавчої експертизи.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.11.2007 р. провадження у справі поновлено, справа призначена слуханням на 11.12.2007 р.

На підставі статті 77 ГПК України у справі з 11.12.2007 р. до 23.01.2008 р. була оголошена перерва.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивач у поданій до господарського суду позовній заяві просить стягнути з відповідача збитків у сумі 45 438,21 грн., витрат по сплаті державного мита в розмірі 454, 38 грн. та витрат по сплаті за інформаційне –технічне забезпечення судового процесу в розмірі 118, 00 грн. з мотивів, вказаних у позовній заяві.

У судових засіданнях представник позивача позовні вимоги підтримав, просить позов задовольнити у повному обсязі.

Відповідач у наданому відзиві на позов та представник останнього у судових засіданнях позовні вимоги позивача заперечує, вважаючи їх безпідставними та необгрнутованими, зазначаючи про те, що автомобіль марки „Субару Імпреза” (державний номер 002-12 КІ) перебуває на балансі Загону забезпечення МНС України, а тому просить залучити останнього до участі у справі як належного відповідача.

Розглянувши документи і матеріали, додані до первісної та зустрічної позовних заяв, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з’ясувавши всі обставини справи, оцінивши докази, які мають значення для вирішення спору, господарський суд,—

ВСТАНОВИВ:

27 грудня 2005 року на 48-му кілометрі автодороги Київ –Одеса сталася дорожньо–транспортна пригода (далі ДТП )за участю автомобілів марки „Субару Імпреза” (державний номер 002-12 КІ), яким керував Журавель С.В. –власник Міністерство надзвичайних ситуацій України та автомобіля марки „Тойота Прадо” (державний номер АА 01-22 ВВ) під керуванням громадянина Коцюби К.В., власником якого є Литвин В.П.

Винуватцем вищенаведеної дорожньо –транспортної пригоди, відповідно до постанови про відмову в порушенні кримінальної справи СВ Васильківського МВ ГУ МВС України в Київській області від 30.12.2005 року є водій автомобіля марки „Субару Імпреза” (державний номер 002-12 КІ).

Автомобіль марки „Тойота Прадо” (державний номер АА 01-22 ВВ) застрахований позивачем відповідно до договору про добровільне страхування автотранспортних засобів № 119-2005 від 06.12.2005 р.

Згідно зі Звітом № 21 з визначення вартості матеріального збитку завданого власнику транспортного засобу, складеним 13 лютого2006 року СПД Лепіска О.М. матеріальний збиток, що завдано власнику автомобіля марки „Тойота Прадо” (державний номер АА 01-22 ВВ) складає 46634,21 грн. (сорок шість тисяч шістсот тридцять чотири грн. 21 коп.)

ЗАТ «Страхова компанія «Каштан», виконуючи договірні зобов’язання перед страхувальником, на підставі страхового акту № С-30-04-06-КІ від 03 березня 2006 року виплатило страхове відшкодування в сумі, що зазначена в Звіті № 21 автотоварознавчого дослідження, за мінусом франшизи, яка складає за умовами Договору страхування 1196,00 грн. (одна тисяча сто дев’яносто шість грн.. 00 коп.).

Таким чином, фактичні витрати страхової компанії, що пов’язані з цим страховим випадком, складають:46 634,21 –1 196,00 =45 438,21 грн. (сорок п’ять тисяч чотириста тридцять вісім грн. 21 коп.).

В результаті вищезазначеної ДТП автомобілю марки „Тойота Прадо” (державний номер АА 01-22 ВВ) були завдані пошкодження, у зв’язку з чим позивачем на користь Литвин В.П. було виплачене страхове відшкодування у розмірі 45 438,21 грн., яке позивач просить стягнути з відповідача в порядку регресу на підставі статті 27 Закону України „Про страхування та статей 993, 1166 , 1172, 1187, 1188 та 1191 Цивільного кодексу України.

Дотримуючись вимог ст.ст. 5,6,7 ГПК України ЗАТ «Страхова компанія «Каштан»звернулась з претензією № 342 від 24.05.2006 року до МНС України, на яку отримала відповідь, що балансоутримувачем автомобіля марки „Субару Імпреза” (державний номер 002-12 КІ) є юридична особа - Загін забезпечення МНС України . На претензію № 480/1 від 21.06.2006 року, надіслану Загіну забезпечення МНС України, відповіді на момент звернення позову не отримано.

На виконання ухвали Господарського суду м. Києва від 21.03.2007 року по даній справі Товариство з обмеженою відповідальністю «Центр правової допомоги «Правозахист»надало висновок судової автотоварознавчої експертизи № 358 від 08.11.2007 року.

З вищезазначеного висновку вбачається, що матеріальні збитки пошкодженого автомобіля марки „Тойота Прадо” (державний номер АА 01-22 ВВ), внаслідок дорожньо –транспортної пригоди, яка сталась 27.12.2005 року, на час настання страхового випадку з урахуванням експлуатаційного зносу транспортного засобу, складає : 46 847, 11 грн. (сорок шість тисяч вісімсот сорок сім гривень 11 коп.).

Вартість відновлюваного ремонту пошкодженого при дорожньо –транспортній пригоді автомобіля марки „Тойота Прадо” (державний номер АА 01-22 ВВ) складає 46 847, 11 грн. (сорок шість тисяч вісімсот сорок сім гривень 11 коп.).

Оцінюючи наявні в матеріалах справи документи та досліджені в засіданні суду докази, господарський суд вважає позовні вимоги позивача обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наведеного нижче.

Відповідно до ст. 4-1 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських справа здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами

Згідно ч.1 ст. 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень . Таким чином, обов’язок доказування законодавчо покладено на сторони.

Таким чином, всупереч вимогам ст.. 33 Господарського процесуального кодексу України Міністерством України з надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи не було доведено ті обставини на які посилається у відзиві на позовну заяву та не надано до суду належних доказів .

Відповідно до ст. 979 Цивільного кодексу України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов’язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату ), а страхувальник зобов’язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 993 Цивільного кодексу України та ст. 27 Закону України «Про страхування»до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування в межах фактичних витрат, переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи , відповідальної за заподіяний збиток.

Господарський суд м. Києва бере до уваги, що приписами ст. 1188 Цивільного кодексу України встановлено, те що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, виходячи з наявності вини особи у заподіянні шкоди.

Як вбачається з матеріалів справи, винуватцем дорожньо –транспортної пригоди, відповідно до постанови про відмову в порушенні кримінальної справи СВ Васильківського МВ ГУ МВС України в Київській області від 30.12.2005 року є водій автомобіля марки „Субару Імпреза” (державний номер 002-12 КІ).Журавель С.В., який 29.12.2005 року помер внаслідок отримання тілесних пошкоджень в Васильківській ЦРЛ.

У відповідності зі ст. 1172 Цивільного кодексу України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їх працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків.

Правовий зв'язок юридичної особи з працівником втілюється у трудових відносинах. Покладення обов'язку відшкодувати шкоду на юридичну особу пояснюється тим, що працівник юридично втілює його волю, тобто юридична особа реалізує свою цивільну дієздатність, зокрема, деліктоздатність, через дії своїх працівників, отже, дії працівників юридично сприймаються як дії самої юридичної особи.

При цьому, необхідно враховувати, що ст. 43 Господарського процесуального кодексу України передбачено право господарського суду оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об’єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили. Визнання однією стороною фактичних даних і обставин, якими інша сторона обґрунтовує свої вимоги або заперечення, для господарського суду не є обов’язковими.

При цьому, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування(ст.1191 Цивільного кодексу України.).

Також слід зазначити про те, що норма Закону України «Про страхування»є спеціальною по відношенню до норм Цивільного кодексу України, які в даному випадку є загальними нормами. Отже, розмір вимоги, що переходить до страховика дорівнює відповідно до статті 27 Закону України “Про страхування фактичним” дорівнює затратам, тобто виплаченому страховому відшкодуванню.

Відповідачем не були надані суду належні докази на спростування викладеного в позові.

За таких обставин, як встановлено господарським судом , вимога позивача про стягнення з відповідача 45 438,21 грн. шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Витрати по оплаті державного мита, інформаційно-технічного забезпечення судового процесу згідно ст. 49 Господарського процесуального кодексу України покладаються на Відповідача.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 43, 49, 82-85 ГПК України, господарський суд,—

В И Р І Ш И В:

1.          Позов задовольнити повністю.

2.          Стягнути з Міністерства надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи (інд. 01030, м. Київ, вул. О Гончара , 55-А) на користь Закритого акціонерного товариства «Страхова компанія «Каштан»(інд. 03151, м. Київ, вул. Волинська, 48/50, ) збитки у розмірі 45 438 (сорок п’ять тисяч чотириста тридцять вісім) грн. 21 коп., 454 (чотириста п’ятдесят чотири) грн. 38 коп. державного мита та 118 (сто вісімнадцять) грн. витрат на інформаційно –технічне забезпечення судового процесу. Видати наказ.

3.          Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

4.          Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття.

Суддя

О.В. Мандриченко

Суддя Мандриченко О.В.