ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

28.01.08р.

Справа № А36/212-07

За позовом Комунального підприємства "Дніпродзержинське агроуправління "Зеленбуд", м,Дніпродзержинськ

до Державної податкової інспекції у м.Дніпродзержинську, м.Дніпродзержинськ

про визнання недійсними податкових повідомлень-рішень №795/15-4/21032 від 30.09.2004р., №796/15-4/21033 від 30.09.2004р., №797/15-4/21031 від 30.09.2004р.

Суддя Кожан М.П.

Секретар судового засідання Тесля М.М.

Представники:

від позивача: Карамишев Д.В., довіреність б/н від 27.12.07р.

від відповідача: Переверзєв І.В., довіреність № 42431 від 12.12.07р.

від відповідача: Піскун Н.Г., довіреність № 8957/10/100 від 06.04.07р.

СУТЬ СПОРУ:

Справа розглядається на підставі ч.6 Розділу VІІ Прикінцевих та перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Позивач звернувся до господарського суду з позовом, в якому просить визнати недійсними (не чинними) податкові повідомлення-рішення №795/15-4/21032 від 30.09.2004р., №796/15-4/21033 від 30.09.2004р., №797/15-4/21031 від 30.09.2004р.

Крім того, позивач просить відшкодувати витрати позивача у зв’язку з проведенням судово-економічної експертизи.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем при застосуванні штрафних санкцій, визначених у спірних податкових повідомленнях-рішеннях порушено вимоги п.п.17.1.7 п.17.1 ст.17, ст.. 4, 5, 6, 15, 18 Закону України „Про порядок погашення зобов’язань платниками податків перед бюджетами і державними цільовими фондами”, а саме встановлена відповідачем кількість днів прострочення сплати узгодженої суми податкового зобов’язання не відповідає фактичній кількості днів прострочення, крім того за даними бухгалтерського обліку Позивача у нього обліковується переплата зі сплати податку, за яким застосовано штрафні санкції. Позивач зазначає, що в розумінні Закону України „Про порядок погашення зобов’язань платниками податків перед бюджетами і державними цільовими фондами” подання уточнюючого розрахунку не є погашенням податкового боргу. Крім того, позивач зазначає, що санкції за порушення строків сплати узгодженого податкового зобов’язання з податку на землю встановлюються Законом України «Про плату за землю», а не Законом України „Про порядок погашення зобов’язань платниками податків перед бюджетами і державними цільовими фондами”.

Відповідач проти задоволення позову заперечує, посилаючись на те, що спірні рішення прийняті ним відповідно до вимог діючого законодавства на підставі п.п.17.1.7 п.17.1 ст.17 Закону України „Про порядок погашення зобов’язань платниками податків перед бюджетами і державними цільовими фондами” у зв'язку із простроченням позивачем сплати узгоджених податкових зобов’язань. Крім того, відповідач просить відмовити у задоволенні позову, оскільки позивачем пропущений строк звернення до адміністративного суду.

Розгляд справи зупинявся 26.04.2007р., 11.05.2007р., 22.05.2007р., 17.01.2008р.

Судом було призначено судово-бухгалтерську експертизу за результатами якої експертом Приватного підприємства «Економічна експертиза та аудит»Саніною Т.О. було складено висновок № 5 судово-економічної експертизи по адміністративній справі №А36/212-07 від 30.11.2007р.

Відповідно до ст. 160 Кодексу адміністративного судочинства України в судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представників сторін, суд, -

ВСТАНОВИВ:

1.Відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення №795/15-4/21031 від 30.09.2004р., відповідно до якого до позивача на підставі п.п.17.1.7 п.17.1 ст.17 Закону України «Про порядок погашення зобов’язань платниками податків перед бюджетами і державними цільовими фондами»(далі Закон 2181) застосовано штрафні санкції у розмірі 42813,98грн. за затримку понад 90 календарних дні граничного строку сплати узгодженої суми податкового зобов’язання з земельного податку у розмірі 85627,94грн.(50% суми податкового зобов’язання, сплаченого із затримкою).

Вказане рішення прийнято на підставі акту перевірки №507/15-4 від 30.09.2004р. з питання несвоєчасної сплати узгодженої суми податкового зобов’язання по земельному податку КП Дніпродзержинським агроуправлінням «Зеленбуд».

Визначення спірної суми штрафної санкції відповідно до акту перевірки пов’язується з наступним: перевіркою встановлено несвоєчасну сплату узгодженого податкового зобов’язання по податку на землю (табл.. за актом). Порушено пп.5.3.1 п.5.3 ст. 5 Закону 2181.

Погашення суми податкового боргу в розмірі 85627,943грн. відповідно до розрахунку пені КП ДАУ «Зеленбуд»з податку на землю за період з 01.04.01р. по 31.01.07р., наданого ДПІ у м. Дніпродзержинську (вх.№ 28) та розрахунку фінансових санкцій по КП ДАУ «Зеленбуд», наданого ДПІ у м. Дніпродзержинську, складається з сум:

1)          665,00грн., яка є сумою зменшення нарахування податкових зобов'язань по уточнюючим розрахункам №17919 від 06.05.03р. та №52660 від 28.10.03р., та відображена в обліковій картці за період з 01.09.2003р. по 30.12.2003р.;

2)          84962,82 грн., яка є сумою оплати грошовими коштами, направленої на погашення недоїмки за період з 20.03.2000р. по 30.09.2002р.

Розбіжність між сумою, погашеною за даними акту перевірки та за даними експертного дослідження згідно висновку № 5 судово-економічної експертизи складає 0,12грн.

2. Відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення №795/15-4/21032 від 30.09.2004р., відповідно до якого до позивача на підставі п.п.17.1.7 п.17.1 ст.17 Закону України «Про порядок погашення зобов’язань платниками податків перед бюджетами і державними цільовими фондами» (далі Закон 2181) застосовано штрафні санкції у розмірі 36,25грн. за затримку до 30 календарних днів граничного строку сплати узгодженої суми податкового зобов’язання з земельного податку у розмірі 362,50грн.(10% суми податкового зобов’язання, сплаченого із затримкою).

Вказане рішення прийнято на підставі акту перевірки №507/15-4 від 30.09.2004р. з питання несвоєчасної сплати узгодженої суми податкового зобов’язання по земельному податку КП Дніпродзержинським агроуправлінням «Зеленбуд».

Визначення спірної суми штрафної санкції відповідно до акту перевірки пов’язується з наступним: перевіркою встановлено несвоєчасну сплату узгодженого податкового зобов’язання по податку на землю (табл.. за актом). Порушено пп.5.3.1 п.5.3 ст. 5 Закону 2181.

Погашення суми податкового боргу в розмірі 362,50грн. відповідно до розрахунку пені КП ДАУ «Зеленбуд»з податку на землю за період з 01.04.01р. по 31.01.07р., наданого ДПІ у м. Дніпродзержинську (вх.№ 28) та розрахунку фінансових санкцій по КП ДАУ «Зеленбуд», наданого ДПІ у м. Дніпродзержинську, складається з суми 365,50грн., яка є сумою оплати, направленої на погашення недоїмки.

Розбіжність між сумою, погашеною за даними акту перевірки та за даними експертного дослідження згідно висновку № 5 судово-економічної експертизи складає 0,01грн.

3. Відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення №795/15-4/21033 від 30.09.2004р., відповідно до якого до позивача на підставі п.п.17.1.7 п.17.1 ст.17 Закону України «Про порядок погашення зобов’язань платниками податків перед бюджетами і державними цільовими фондами» (далі Закон 2181) застосовано штрафні санкції у розмірі 145,00грн. за затримку до 90 календарних днів граничного строку сплати узгодженої суми податкового зобов’язання з земельного податку у розмірі 725,00грн.(20% суми податкового зобов’язання, сплаченого із затримкою).

Вказане рішення прийнято на підставі акту перевірки №507/15-4 від 30.09.2004р. з питання несвоєчасної сплати узгодженої суми податкового зобов’язання по земельному податку КП Дніпродзержинським агроуправлінням «Зеленбуд».

Визначення спірної суми штрафної санкції відповідно до акту перевірки пов’язується з наступним: перевіркою встановлено несвоєчасну сплату узгодженого податкового зобов’язання по податку на землю (табл.. за актом). Порушено пп.5.3.1 п.5.3 ст. 5 Закону 2181.

Погашення суми податкового боргу в розмірі 725,00грн. відповідно до акту перевірки, розрахунку пені КП ДАУ «Зеленбуд»з податку на землю за період з 01.04.01р. по 31.01.07р., наданого ДПІ у м. Дніпродзержинську (вх.№ 28) та розрахунку фінансових санкцій по КП ДАУ «Зеленбуд», наданого ДПІ у м. Дніпродзержинську, складається з суми 725,00грн., яка є сумою оплати, направленої на погашення недоїмки.

Розбіжність між сумою, погашеною за даними акту перевірки та за даними експертного дослідження згідно висновку № 5 судово-економічної експертизи складає 0,02грн.

Згідно з п.п.17.1.7 п.17.1 ст.17 Закону 2181 у разі коли платник податків не сплачує узгоджену суму податкового зобов'язання протягом граничних строків, визначених цим Законом, такий платник податку зобов'язаний сплатити штраф при затримці, що є більшою 90 календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку сплати узгодженої суми податкового зобов'язання, - у розмірі п'ятдесяти відсотків погашеної суми податкового боргу.

Щодо застосування до позивача штрафних санкцій на підставі п.п.17.1.7 п.17.1 ст.17 Закону 2181 у зв’язку із зменшенням узгоджених податкових зобов'язань шляхом подання позивачем в порядку п.5.1 Закону №2181 уточнюючих розрахунків слід зазначити наступне.

За спірний період Позивач подавав до ДПІ в порядку п.5.1 Закону №2181 уточнюючі розрахунки податкового зобов’язання з ПДВ, якими виправив помилки та визначив суми податкового зобов’язання.

Суд вважає невірним твердження відповідача щодо того, що погашення податкового боргу (або сплата податкового зобов’язання) може здійснюватися поданням уточненого розрахунку, оскільки згідно з п.п.5.3.1 п.5.3 ст.5 Закону 2181 платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним у податковій декларації, протягом десяти календарних днів, наступних за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого підпунктом 4.1.4 пункту 4.1 статті 4 цього Закону для подання податкової декларації. Уточнюючим розрахунком платнтк податку виправив помилку, а не сплатив суму податкового зобовязання.

Відповідно до ч.1 п.п.7.1.1 п.7.1. ст.7 Закону України № 2181 джерелами самостійної сплати податкових зобов'язань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти.

В розумінні вказаного Закону подання уточнюючих розрахунків не є сплатою платником податку власних коштів.

Відповідно до п.5.1 Закону якщо у майбутніх податкових періодах (з урахуванням строків давності, визначених статтею 15 цього Закону) платник податків самостійно виявляє помилки у показниках раніше поданої податкової декларації, такий платник податків має право надати уточнюючий розрахунок.

З аналізу зазначених правових норм суд прийшов до висновку, що надання до податкового органу уточнюючого розрахунку не можна вважати сплатою (погашенням) податкового боргу, оскільки вказана дія пов’язана лише з виправленням помилки у показниках раніше поданої податкової декларації, а не зі сплатою грошовими коштами (погашенням) суми узгодженого податкового зобов’язання чи податкового боргу. Вказаний Закон не встановлює відповідальності платника податків за користуванням ним своїм правом надати уточнюючий розрахунок, відповідно до якого зменшується сума податкового зобов’язання.

Враховуючи вищевикладене, господарський суд вважає неправомірним застосування до позивача штрафних санкцій на підставі п.п.17.1.7 п.17.1 ст.17 Закону 2181 у зв’язку із зменшенням узгоджених податкових зобов'язань шляхом подання позивачем в порядку п.5.1 Закону №2181 уточнюючих розрахунків за податковим повідомленнями-рішеннями №795/15-4/21031 від 30.09.2004р.у сумі 332,50грн.

Крім того, суд не погоджується з тим, що до позивача можна застосовувати штрафні санкції, передбачені пп.17.1.7 п. 17.1 Закону N 2181 за несплату платником узгодженої суми податкового зобов'язання протягом граничних строків, оскільки порушення граничних строків сплати земельного податку за строками, передбаченими іншими законами, не є підставою для нарахування штрафів згідно зазначеної норми Закону N2181.

Розміри та порядок плати за використання земельних ресурсів, а також напрями використання коштів, що надійшли від плати за землю, відповідальність платників та контроль за правильністю обчислення і справляння земельного податку визначається Законом України «Про плату за землю» від 03.07.92 N 2535-ХІІ (з подальшими змінами).          Як передбачено ст. 14 Закону України «Про плату за землю» (в редакції, чинній до внесення змін Законом N 2505-ІУ) юридичні особи самостійно обчислюють суму земельного податку в порядку, визначеному цим Законом за формою, встановленою Головною державною податковою інспекцією України, щороку за станом на 1 січня і до 1 лютого подають дані відповідній державній податковій інспекції.

Відповідно до ст. 17 земельний податок сплачується рівними частками власниками земельних ділянок, земельних часток (паїв) і землекористувачами - виробниками товарної сільськогосподарської і рибної продукції та громадянами до 15 серпня і 15 листопада, а всіма іншими платниками - щоквартально до 15 числа наступного за звітним кварталом місяця.

Таким чином, платник земельного податку зобов'язаний подавати розрахунок та проводити сплату вказаного податку у строк, встановлений вищевказаним законом.

Законами України «Про державний бюджет України», відповідно, на 2002 рік (ст.51), 2003 рік (ст. 55) та 2004 рік (ст. 75) дія цієї норми на 2002 роки була зупинена (крім громадян та виробників сільськогосподарської і рибної продукції) і було встановлено, що орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності та земельний податок сплачуються платниками (крім громадян та виробників сільськогосподарської і рибної продукції) за базовий податковий (звітний) період, який дорівнює календарному місяцю, щомісячно протягом 30 календарних днів, наступних за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця.

Відповідальність за прострочення строків сплати податку у вигляді пені встановлена у розмірах, передбачених ст. 25 Закону України «Про плату за землю».

Отже, податковою інспекцією при застосуванні штрафних санкцій не були враховані вимоги Закону України «Про плату за землю», якими передбачена відповідальність за прострочення встановлених строків сплати податку (ст. 25) та строки сплати податку на землю, визначені Законами України «Про державний бюджет»на відповідний рік.

Крім того, вказана правова позиція узгоджується з правовою позицією Вищого адміністративного суду України, викладеною в ухвалі від 06.12.2006р., внесеною за результатами розгляду касаційної скарги Красноградської міжрайонної державної податкової інспекції у Харківській області на постанову господарського суду Харківської області від 27.10.2005 та ухвалу Харківського апеляційного господарського суду від 10.01.2006 у справі N А-03/286-05 за позовом Закритого акціонерного товариства "Сільськогосподарське підприємство "Цукрове" до Красноградської міжрайонної державної податкової інспекції у Харківській області про визнання недійсним податкового повідомлення-рішення.

Щодо твердження відповідача щодо відмови у задоволенні позовних вимог у зв'язку із пропуском позивачем встановленого ст.. 99 КАС України річного строку для звернення до суду із позовною заявою слід зазначити наступне.

Відповідно до ст.99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється річний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була

Відповідно до пп.5.2.5 п.5.2 ст. 5 Закону України „Про порядок погашення зобов’язань платниками податків перед бюджетами і державними цільовими фондами” з урахуванням строків давності платник податків має право оскаржити до суду рішення контролюючого органу про нарахування податкового зобов'язання у будь-який момент після отримання відповідного податкового повідомлення.

Відповідно до положень ст. 15 Закону України „Про порядок погашення зобов’язань платниками податків перед бюджетами і державними цільовими фондами” строки давності встановлено у розмірі 1095 календарних днів.

Позивач звернувся до суду 06.03.2007р. із позовом щодо оскарження податкових повідомлень-рішень, прийнятих 30.09.04р., тобто у межах 1095 календарних днів.

Отже, позивач не пропустив встановленого ст.. 99 КАС України строку для звернення до суду за захистом своїх прав.

Судові витрати розподіляються відповідно до ст.. 49 КАС України.

Керуючись ст.ст. 94, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, п.6 Розділу УІІ Прикінцевих та перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, суд –

ПОСТАНОВИВ :

Задовольнити адміністративний позов.

Визнати недійсними податкові повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у м.Дніпродзержинську №795/15-4/21032 від 30.09.2004р., №796/15-4/21033 від 30.09.2004р., №797/15-4/21031 від 30.09.2004р.

Присудити судові витрати у сумі 3273грн.40коп. з Державного бюджету України на користь Комунального підприємства "Дніпродзержинське агроуправління "Зеленбуд".

Відповідно до ч. 3 ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу - з дня складення в повному обсязі.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя М.П.Кожан

Дата складення постанови у повному обсязі 21.04.2008р.