ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.07.2008                                                                                Справа №3/91

м. Полтава

За адміністративним позовом (від 05.02.2007р. №1/4605) Відкритого акціонерного товариства „Полтавський гірничо-збагачувальний комбінат”,39802, м. Комсомольськ, Полтавська область, вул. Будівельників, 16

до 1. Кременчуцької об'єднаної державної податкової інспекції, вул. Красіна, 76, м. Кременчук, Полтавська область, 39600,

2. Головне управління Державного казначейства України у Полтавській області, 36011, м. Полтава, вул. Шевченка, 1

про стягнення бюджетної заборгованості з податку на додану вартість в сумі 5 250 805, 59 грн. та 850 630,50 грн. процентів за прострочення бюджетного відшкодування (в редакції заяви про уточнення та збільшення позовних вимог № 4605/3700 від 23.04.2008 року)

С у д д я БУНЯКІНА Ганна Іванівна

С е к р е т а р с у д о в о г о з а с і д а н н я КВІТА Олена Тарасівна

Представники :

від позивача –Яцина О.М., Гунько О.В. ( див. журнал судового засідання)

від відповідача І –Денисенко В.В., Бульбаков Є.О. ( див. журнал судового засідання)

від відповідача ІІ –Якименко О.Г. ( див. журнал судового засідання)

Постанова винесена після перерви, оголошеної в судовому засіданні 24 квітня, 8 та 25 липня 2008 року в порядку ст. 150 КАС України в реагування на процесуальні клопотання сторін щодо надання додаткових документальних доказів, про що зафіксовано в журналах судових засідань.

28.07.2008р. у судовому засіданні відповідно до п. 3 ст. 160 Кодексу адміністративного судочинства України оголошено вступну та резолютивну частину постанови, залучено її до матеріалів справи та повідомлено про термін виготовлення її повного тексту.

Суть спору: Розглядається адміністративний позов Відкритого акціонерного товариства „Полтавський гірничо-збагачувальний комбінат”, м. Комсомольськ до Кременчуцької об’єднаної державної податкової інспекції та Головне управління Державного казначейства України у Полтавській області про стягнення 5 250 805, 59 грн. бюджетної заборгованості з відшкодування податку на додану вартість за липень 2006 року та 850 630,50 грн. процентів за прострочення бюджетного відшкодування (в редакції заяви про уточнення та збільшення позовних вимог № 4605/3700 від 23.04.2008 року).

Відповідач-І позов відхилив за запереченнями від 18.04.2007р. №12438/10/10-044.

Відповідач-ІІ на вимоги позивача відреагував запереченнями від 04.07.2008р. №04-12/1305, посилаючись на відсутність висновку КОДПІ та просить суд розглянути справу в сукупності наданих доказів.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників сторін,

в с т а н о в и в:

За результатами невиїзної позапланової документальної перевірки ВАТ „ПГЗК” з питань достовірності нарахування суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість на рахунок платника у банку за період липень 2006 року, що набрали форму акту № 714/23-312/00191282 від 22.12.2006 р. ( до акту №648/23-312/00191282 від 27.11.2006р.) Кременчуцькою ОДПІ не підтверджено суму податку на додану вартість, заявлену позивачем до відшкодування у декларації за липень 2006 року.

Результатом цього висновку стало прийняття КОДПІ податкового повідомлення-рішення № /0/129 від 23.12.2006 р., за яким визначено позивачу суму завищення бюджетного відшкодування ПДВ в сумі 5 250 805,59 грн., в т. ч. за липень 2006 року - 5 250 805,59 грн., що складовою цифрового ряду ( основний борг) ціни позову по даній справі.

Оцінка зазначеному податковому повідомленню-рішенню була дана постановою господарського суду Полтавської області від 03.05.2007р. по справі № 3/38 - позов ВАТ „ПГЗК” про визнання нечинним (недійсним) податкового повідомлення-рішення КОДПІ від 23.12.2006 р. № /0/129, за яким визначено завищення позивачем бюджетного відшкодування з податку на додану вартість за липень 2006 року в сумі 5 250 805,59 грн. - за якою позов ВАТ „ПГЗК” був задоволений, а вище зазначене податкове повідомлення-рішення визнане нечинним, з огляду на те, що його висновки є за межами чинного законодавства.

За наслідками апеляційного оскарження постанови господарського суду Полтавської області по справі № 3/38, остання залишена без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 28.08.07 р.

З огляду на приписи п. 5 ст. 254 КАС України судове рішення по справі № 3/38 набрало законної сили з 28.08.07 р., а тому факти, встановлені судом у цьому судовому рішенні, приймаються судом відповідно п. 1 ст. 72 КАС України як приюдиційні.

Як засвідчують надані сторонами документальні докази, відповідач-ДПІ в розріз приписам абз. 2 пп. 7.7.8 п. 7.7 ст. 7 ЗУ „Про податок на додану вартість”, за яким „після закінчення процедури адміністративного або судового оскарження податковий орган протягом п’яти робочих днів, наступних за днем отримання відповідного рішення, зобов’язаний надати органу державного казначейства висновок із зазначенням суми податку, що підлягає відшкодуванню з бюджету”, не вчинив відповідних дій по наданню відміченого висновку і відповідно задекларована в липні 2006 року ( серед інших сум) сума в 5 250 805,59 грн. бюджетного відшкодування, яка підтверджена в судовому порядку ( див. Рішення у справі №3/38) як правомірно задекларована і податкова не мала права на її зменшення, не була відшкодована.

Таким чином, на порушення підпунктів 7.7.1, 7.7.3 п.7.7 ст. 7 ЗУ № 168/97-ВР підприємству-позивачу не відшкодовано з бюджету зазначену суму податку протягом місяця, наступного після подачі декларації (декларація до КОДПІ подана 21.08.2006р., вх. №15038).

З огляду на зазначене та враховуючи приписи ч. 4 ст. 13 Конституції України, за якою «держава забезпечує захист прав усіх суб»єктів права власності і господарювання, соціальну спрямованість економіки. Усі суб»єкти права власності рівні перед законом.», позивач правомірно скористався своїм правом, визначеним пп. 7.7.4 п. 7.7 ст.7 ЗУ «Про податок на додану вартість та п. 6.2 і 6.3 Порядку відшкодування податку на додану вартість, затв. Наказом ДПАУ та Головним управлінням Держказначейства України від 02.07.1997р. №209/72 та зареєстрованим в МЮ України 18.07.97р. за №263/2067, а саме: після виникнення бюджетної заборгованості звернувся до суду з позовом про стягнення коштів з бюджету та відсотків річних, які повинні нараховуватись податковим органом на суму бюджетної заборгованості в особовому рахунку платника із розрахунку 120% річних від облікової ставки Національного банку України, встановленої на момент її виникнення , протягом строку її дії, включаючи день погашення. Сума цих відсотків, яка не спростовується податковою щодо розміру, склала 850 630, 50 грн. ( див. розрахунок до заяви позивача про збільшення позовних вимог від 23.04.2008р. №4605/3700).

Доводи податкової –відповідача з посиланням на те, що нова редакція ст. 7 ЗУ «Про податок на додану вартість»( в редакції ЗУ №2505-ІУ від 25.03.2005р.) не містить приписів про відповідальність держави перед платником податків у вигляді відсотків на неповернення бюджетного відшкодування ПДВ не можуть бути прийняті судом за наступного.

Відповідно до 7.7.4 п. 7.7 ст. 7 ЗУ «Про податок на додану вартість»( в редакції ЗУ №2505-ІУ від 25.03.2005р.) «платник податку, який має право на одержання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення повної суми бюджетного відшкодування, подає відповідному податковому органу податкову декларацію та заяву про повернення такої повної суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації. При цьому платник податку в п'ятиденний термін після подання декларації податковому органу подає органу Державного казначейства України копію декларації, з відміткою податкового органу про її прийняття, для ведення реєстру податкових декларацій у розрізі платників.

До декларації додаються розрахунок суми бюджетного відшкодування, копії погашених податкових векселів (податкових розписок), у разі їх наявності, та оригіналів п'ятих основних аркушів (примірників декларанта) вантажних митних декларацій, у разі наявності експортних операцій.

Форма заяви про відшкодування та форма розрахунку суми бюджетного відшкодування визначаються за процедурою, встановленою центральним податковим органом.»

Тобто правова норма – абз. 3 пп. 7.7.4 п. 7.7 ст. 7 зазначеного вище Закону, за своєю структурою є бланкетною, так як містить правило поведінки загальної норми, відсилаючи суб»єкта реалізації до інших правових норм, в даному випадку –до Наказу Державної податкової адміністрації України та Головного управлінням Держказначейства України від 02.07.1997р. №209/72, за яким був затверджений Порядок відшкодування податку на додану вартість, і зокрема до п. 6.2 та п. 6.3 останнього.

Таким чином, враховуючи викладене, вимоги позивача є правомірними та такими, що підлягають задоволенню.

На підставі матеріалів справи та керуючись ст.ст. 94, 158, 160, 162, 163 та п. 6 р. VІІ “Прикінцеві та перехідні положення” КАС України, суд –

П О С Т А Н О В И В :

1.           Позов задовольнити.

2. Стягнути з Державного бюджету з рахунку №0006, код бюджетної класифікації доходів 14010200, УДК у м. Комсомольськ, , банк: Головне управління Державного казначейства України у Полтавській області, МФО 831 019 на користь Відкритого акціонерного товариства „Полтавський гірничо-збагачувальний комбінат” (м. Комсомольськ, Полтавська область, вул. Будівельників, 16 ) р/р 0205/980 в ПІБ м. Комсомольськ, МФО 331133 –бюджетної заборгованості з податку на додану вартість в сумі 5 250 805, 59 грн. та 850 630, 50 грн. відсотків за прострочення бюджетного відшкодування.

Видати виконавчий лист з набранням постановою законної сили.

3. Копію цієї постанови надіслати сторонам за адресами, зазначеними в її вступній частині, та прокуратурі Полтавської області (36000, м. Полтава, вул. 1100-річчя Полтави, 7).

СУДДЯ                      БУНЯКІНА Г.І.

Примітки :

1. Постанова набирає законної сили відповідно до ст. 254 та ч. 3 та ч. 5 ст. 186 КАС України.

2. Наслідки набрання законної сили судовим рішенням зазначені у ст. 255 КАС України.