ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2008 р.

№
18/207пн (15/314пн)

Вищий  господарський суд  України у складі колегії  суддів:

головуючого
-судді

Грека
Б.М. -(доповідача у справі)

суддів
:

Губенко
Н.М. Барицької Т.Л.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу

Колективного
сільськогосподарського підприємства “Агролюкс”

на
постановуЛуганського
апеляційного господарського суду від 03.06.08

у
справі

№
18/207пн(15/314пн)

господарського
суду

Луганської
області

за
позовом

Товариства
з обмеженою відповідальністю “Технічні масла”

доСуб'єкта підприємницької
діяльності-фізичної особи ОСОБА_1., Колективного сільськогосподарського
підприємства “Агролюкс”

треті
особиОСОБА_2,
ОСОБА_3., ОСОБА_4, КП "Луганське"

про

визнання
права власності

за
участю представників від:

позивача

не
з'явилися, були належно повідомлені

скаржника

ОСОБА_5
(директор)

В С Т А Н О В И В :

Товариство
з обмеженою відповідальністю „Технічні мастила” звернулося з позовом до
Суб'єкта підприємницької діяльності-фізичної особи  ОСОБА_1 про визнання права власності на
рухоме та нерухоме майно (згідно переліку, 220 найменувань), яке знаходиться за
адресою:АДРЕСА_1

Господарським
судом Луганської області до участі у справі у якості другого відповідача
залучене Колективне сільськогосподарське підприємство „Агролюкс”. Другий
відповідач, КСП „Агролюкс”, звернувся до місцевого господарського суду із
зустрічною позовною заявою  про
встановлення факту відсутності правових відношень між ТОВ „Технічні мастила” та
КСП „Агролюкс”, встановлення факту відсутності правових відношень між ПП
ОСОБА_1. та КСП „Агролюкс” та визнання права власності за КСП „Агролюкс” на
рухоме та нерухоме майно (всього 220 найменувань), яке є предметом спору за
первісним позовом.

Ухвалою
господарського суду Луганської області від 04.03.08 до участі у справі у якості
третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні
відповідача залучено ОСОБА_3 ОСОБА_4, ОСОБА_2, Колективне сільськогосподарське
товариство „Луганське”.

Рішенням
господарського суду Луганської області від 04.04.08 (суддя Корнієнко В.В.),
залишеним без змін постановою Луганського апеляційного господарського суду від
03.06.08 (колегія суддів у складі: головуючого-судді Семендяєвої І.В., суддів:
Бойченка К.І., Єжової С.С.), первісний позов задоволено частково: визнано за
ТОВ „Технічні мастила” право власності на майно:

- об'єкт нерухомості -63/100 частки
будівлі будівельного цеху, розташованої за адресою:АДРЕСА_1;

-          автомобіль DAEWOO, дер. НОМЕР_1;

-          автомобіль ВАЗ 2107, двиг.НОМЕР_28

-          автокран КСГ 561К, дер. НОМЕР_2

-          автопричіп-платформа ГКБ 8350;

-          автомобіль ГАЗ 5312 дер. НОМЕР_3;

-          автомобіль ГАЗ 52, дер.НОМЕР_4
двиг.НОМЕР_29шасі НОМЕР_30;

-          автомобіль ГАЗ 53, дер. НОМЕР_5 двиг.
НОМЕР_31 шасі НОМЕР_32

-          автомобіль САЗ 3507, дер. НОМЕР_6;

-          автомобіль САЗ 3507, дер. НОМЕР_7;

-          автомобіль ГАЗ 52, дер.
НОМЕР_8двиг.НОМЕР_33 шасі НОМЕР_34;

-          автомобіль САЗ 3507, дер. НОМЕР_9
двиг.НОМЕР_35;

-          автомобіль САЗ 3507, дер. НОМЕР_10
двиг. НОМЕР_36 шасі НОМЕР_37;

-          автомобіль САЗ 3507, дер. НОМЕР_11
двиг. НОМЕР_38 шасі НОМЕР_39;

-          автомобіль САЗ 3507, дер. НОМЕР_12
двиг. НОМЕР_40 шасі НОМЕР_41;

-          автомобіль ГАЗ 53, двиг. НОМЕР_42,
шасі НОМЕР_43;

-          автомобіль ГАЗ 5312, дер.НОМЕР_13,
двиг. НОМЕР_44, шасі НОМЕР_45;

-          автомобіль ГАЗ 53, двиг. НОМЕР_14,
шасі НОМЕР_46;

-          автомобіль ГАЗ 5312, дер.НОМЕР_15,
двиг. НОМЕР_47, шасі НОМЕР_48;

-          автомобіль ЗІЛ 431410, двиг.
НОМЕР_16, шасі НОМЕР_49;

-          автомобіль ЗІЛ 554, двиг. НОМЕР_17
шасі НОМЕР_50;

-          автомобіль КАВЗ 685М, двиг. НОМЕР_18,
шасі НОМЕР_3

-          автомобіль ГАЗ 3507, двиг. НОМЕР_19,
шасі НОМЕР_45;

-          автомобіль ВАЗ 2121, двиг. НОМЕР_20,
кузов НОМЕР_44;

-          автомобіль ЗІЛ 554, двиг. НОМЕР_21
шасі НОМЕР_43;

-          автомобіль ЗІЛ 431910, двиг. НОМЕР_22
шасі НОМЕР_42;

-          автомобіль ГАЗ 52, дер. НОМЕР_23,
двиг.НОМЕР_41, шасі НОМЕР_40;

-          автомобіль ММЗ 554, дер. НОМЕР_24,
двиг. НОМЕР_39, шасі НОМЕР_38;

-          автомобіль УАЗ 31512, дер. НОМЕР_25;

-          автомобіль ВАЗ 2121, дер. НОМЕР_26;

-          автомобіль ВАЗ 21213, дер.НОМЕР_27.

В
решті первісного позову відмовлено; стягнуто з першого відповідача на користь
позивача за первісним позовом судові витрати; в зустрічному позові відмовлено.

В
частині задоволення позову судові акти мотивовані тим, що це майно внесено до
статутного фонду позивача, як частка, одним із засновників (відповідачем-1 у
справі), що підтверджується розділом 4 Статуту Товариства, а також двома Актами
приймання-передачі від 01.06.06. Відповідно до п. 8 Статуту, товариство є
власником майна, переданого йому учасниками у власність, як вклад  до статутного капіталу. Щодо відмови в
первісному позові рішення мотивоване відчуженням решти майна третім особам у
справі. В частині відмови у зустрічному позові -недоведеністю таких вимог та
невірним способом захисту.

Не
погоджуючись із судовими актами у справі, відповідач-2 звернувся до Вищого
господарського суду України із касаційною скаргою, в якій просить їх скасувати,
встановити факт відсутності правових відносин між ТОВ „Технічні мастила” та КСП
„Агролюкс”, факт відсутності правових відносин між ПП ОСОБА_1. та КСП
„Агролюкс” і визнати право власності за КСП „Агролюкс” на майно, згідно
переліку.

Касаційна
скарга обґрунтована тим, що КСП „Агролюкс” не мало ніяких правових відносин ні
з ТОВ „Технічні мастила”, ні з ПП ОСОБА_1.; що право власності на спірне майно
визнано за КСП „Агролюкс” рішенням господарського суду Луганської області від
14.11.05 по справі № 13/425; що КСП „Агролюкс” знаходиться у процедурі
банкрутства згідно ухвали від 06.05.05 № 20/70б та накладено мораторій на
відчуження майна; що судом першої інстанції порушено вимоги ст. 111-12
Господарського процесуального кодексу України, тобто проігноровано вказівки
постанови Вищого господарського суду України від 22.03.07 по справі № 15/314пн;
що неможливо всебічно перевірити і повно з'ясувати обставини справи без
витребування третейської справи № 5-15/3а та третейської справи № 5-15/3б.

Заслухавши
суддю-доповідача, розглянувши та обговоривши доводи касаційної скарги щодо
дотримання судом першої та апеляційної інстанції норм матеріального і
процесуального права, колегія суддів Вищого господарського суду України вважає,
що скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Як
встановлено судами попередніх інстанцій, перший відповідач -ПП ОСОБА_1. у
якості внеску до статутного фонду позивача вніс майно згідно переліку, всього
220 найменувань.

Судові
акти фактично ґрунтовані на тому, що право власності першого відповідача на
вищезазначене майно (яке в подальшому внесене до статутного фонду позивача)
підтверджене рішеннями третейського суду при Універсальній товарній біржі
„Маркет - Центр” від 08.06.04 по справам

№
5-15/3а та 5-15/3б за позовом ПП ОСОБА_1. (перший відповідач по даній справі)
до КСП „Агролюкс” (другий відповідач по даній справі); вказані рішення
третейського суду ніким не скасовані.

Втім,
колегія суддів Вищого господарського суду України вважає, що рішення третейського
суду при Універсальній товарній біржі „Маркет - Центр” від 08.06.04 по справам
№ 5-15/3а та 5-15/3б не можуть вважатися преюдиційними фактами в розумінні ст.
35 Господарського процесуального кодексу України.

Так,
при їх ухваленні був відсутній представник КСП "Агролюкс". Також слід
вказати, що з матеріалів справи не вбачається, що спір за позовом ПП ОСОБА_1.
до КСП „Агролюкс” (справи № 5-15/3а та 5-15/3б) був взагалі підсудний цьому
третейському суду (відсутній договір про надання юридичних послуг, а тому
неможливо зробити висновок про дійсність арбітражного застереження). У випадку,
якщо спір не був підсудний третейському суду, а відповідач не приймав участі у
її розгляді (і відповідно, не мав можливості дати згоду на розгляд цієї справи
таким судом), дані рішення не повинні братися до уваги, як незаконні акти,
прийняті із порушенням компетенції.

Крім
того, як вбачається із їх змісту, СПД-ФО ОСОБА_1. надав КСП
"Агролюкс" юридичні послуги на суму 750000 грн., але третейський суд
не стягнув цю суму із КСП "Агролюкс", а з незрозумілих підстав (без
участі останнього) визнав за СПД-ФО ОСОБА_1 право власності на майно (220
найменувань: нерухомість, транспортні засоби, обладнання), вартість якого
явно більша, ніж вказана сума.

В
межах справ № 5-15/3а та 5-15/3б не досліджувалося питання права власності на
спірне майно, зокрема, воно належало підприємству, чи пайщикам КСП
"Агролюкс", а відтак, чи можливо було на нього звертати стягнення.
Крім того, вартість юридичних  послуг, як
зазначає позивач, складає 750000 грн., але після їх надання КСП
"Агролюкс" збанкрутувало. Тому виникає питання про якість таких
юридичних послуг та відповідно, про їх справедливу ціну. Дані обставини судами
не досліджувалися взагалі.

Крім
того, позивач та СПД-ФО ОСОБА_1. не надали, а суди не витребували доказів
виконання рішень третейських судів в добровільному порядку (акти
приймання-передачі, докази перереєстрації права власності на нерухомість та
транспортні засоби за ОСОБА_1.), або у примусовому (судові накази). Тому судам попередніх
інстанцій, перед тим, як робити висновок, що СПД-ФО ОСОБА_1. був належним
власником спірного майна (до передачі його до статутного фонду позивача), слід
було досліджувати вищезазначені обставини, і тільки на підставі встановлених
фактів та їх аналізу у системному взаємозв'язку робити висновки.

На
висновки суду не повинна впливати та обставина, що позивач продав громадянину
ОСОБА_2 майже все спірне майно (за винятком будівлі будівельного цеху (частки
63/100), розташованої за адресою:АДРЕСА_1 (№ 6 у переліку спірного майна) та 30
одиниць автотранспорту (№№ 44 - 73 у переліку спірного майна), яке було внесено
ОСОБА_1. до його статутного фонду. Так, за змістом ст. 388 Цивільного кодексу
України, у випадку, коли при первісному відчуженні майна мав місце дефект волі
власника майна, то майно може бути витребуване навіть у добросовісного
власника, який потім має право регресу проти зобов'язаних перед ним осіб.

За
таких обставин Вищий господарський суд позбавлений можливості ухвалити рішення
по суті спору, так як не всі обставини справи є з'ясованими, а відтак, спір
стосується не правозастосування, а встановлення обставин справи, що не
відноситься до компетенції Вищого господарського суду України. Тому ухвалені у
справі судові акти підлягають скасуванню, а справа -направленню на новий
розгляд до місцевого господарського суду.

При
новому розгляді, суду слід з'ясувати наведені в цій постанові обставини справи,
дослідити наявні у справі докази, дати їм, та доводам сторін належну правову
оцінку та ухвалити законне та обґрунтоване рішення.

Під
час нового розгляду справи суду слід врахувати, що рішення є законним тоді,
коли суд, виконавши всі вимоги процесуального закону і всебічно перевіривши
обставини, вирішив спір у відповідності з нормами матеріального права, а
обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображені обставини, що мають
значення для  даної справи, висновки суду
про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають
дійсності і підтверджуються достовірними доказами, підтвердженими в судовому
засіданні.

На
підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119,
11110 Господарського
процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

П О С Т А Н О В И В :

Касаційну
скаргу Колективного сільськогосподарського підприємства “Агролюкс” задовольнити
частково, рішення господарського суду Луганської області від 04.04.08 та
постанову Луганського апеляційного господарського суду від 03.06.08 у справі №
18/207пн(15/314пн) скасувати, справу направити на новий розгляд до
господарського суду Луганської області.

Головуючий
- суддя
Б. Грек

Судді
Н. Губенко

Т. Барицька