ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа № 47/23

28.02.08

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю „Укрснабкомплект”

До Товариства з обмеженою відповідальністю „ТУР Стар”

Про стягнення 55 793,36 грн.

Суддя Станік С.Р.

Представники:

Від позивача: Кайтановська О.І. –представник по довіреності від 15.01.2008

Від відповідача: Трісунов Р.В. –директор

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивач звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з відповідача 55 793,36 грн. - основного боргу, а також відшкодування витрат по сплаті державного мита у розмірі 558,00 грн. та витрат на інформаційно –технічне забезпечення судового процесу у розмірі 118,00 грн. .

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.01.2008 порушено провадження по справі № 47/23 та призначено її до розгляду на 05.02.2008.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.02.2008 розгляд справи було відкладено до 28.02.2008.

В судовому засіданні 28.02.2008 представник позивача заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Просив суд позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні 28.02.2008 позов визнав в повному обсязі та зазначив, що у зв’язку зі складним фінансовим становищем погасити заборгованість не має можливості.

Таким чином, розглянувши у судовому засіданні матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Між Товариством з обмеженою відповідальністю „Тур Стар”, як замовником, та Приватним підприємством „Софія-Буд”, як підрядником, було укладено договір підряду

№ 24-3/07 від 15.03.2007, відповідно до якого підрядник зобов’язався виконати ремонтно-оздоблювальних робіт приміщення площею 272,2 кв.м за адресою: м. Київ, вул. Панаса Мирного, 17, 1 поверх, а замовник –прийняти та оплатити зазначені роботи.

Згідно п. 1.2 зазначеного договору обсяг, характер, вартість матеріалів та робіт визначається „кошторисом”, погодженим сторонами, який є невід’ємною частиною даного договору та підставою для взаємних розрахунків.

Пунктом 3.1 договору підряду № 24-3/07 від 15.03.2007 передбачено, що загальна та окрема вартість робіт та матеріалів визначається в погодженому сторонами „кошторисі”, який є невід’ємною частиною даного договору.

Відповідно до Зведеного кошторисного розрахунку вартості будівництва та Локального кошторису 2-1-1, які погоджені та підписані сторонами 15.03.2007, загальна вартість матеріалів та робіт складає 354 693,36 грн.

Пунктом 3.2 зазначеного договору встановлено порядок розрахунків, відповідно до якого замовник здійснює розрахунок з підрядником в порядку 100% оплати від загальної вартості матеріалів та робіт, зазначеної згідно пункту 3.1 даного договору, протягом 60 календарних днів з моменту підписання кошторису до даного договору, згідно виставленого рахунку-фактури.

Згідно пункту 5.4 зазначеного договору роботи, виконані підрядником та прийняті замовником по етапам, вважаються переданими з моменту підписання сторонами Акта приймання-передачі.

Відповідно до Акту приймання виконаних підрядних робіт № 1 за березень-червень 2007 року до договору підряду № 24-3/07 від 15.03.2007, типова форма (№ КБ-2в) якого затверджена наказом Державного комітету статистики України та Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 29.12.2000 № 416/299, підрядник –Приватне підприємство „Софія-Буд” передав, а замовник –Товариство з обмеженою відповідальністю „Тур Стар” прийняло виконані підрядником ремонтно-оздоблювальні роботи приміщення площею 272,2 кв.м за адресою: м. Київ, вул. Панаса Мирного, 17, 1 поверх, загальною вартістю 354 693,36 грн. Зауваження стосовно недоліків виконаних Приватним підприємством „Софія-Буд” робіт з боку Товариства з обмеженою відповідальністю „Тур Стар” в даному Акті приймання виконаних підрядних робіт відсутні. Оригінал зазначеного Акту, який двостороньо підписаний представниками замовника та підрядника та скріплений печатками юридичних осіб, досліджено в судовому засіданні, а належним чином засвідчена копія долучена до матеріалів справи.

Згідно акту звірки взаєморозрахунків між Товариством з обмеженою відповідальністю „Тур Стар” та Приватним підприємством „Софія-Буд” по договору підряду № 24-3/07 від 15.03.2007 станом на 10.07.2007 у замовника –Товариства з обмеженою відповідальністю „Тур Стар” існує заборгованість перед підрядником –Приватним підприємством „Софія-Буд” у розмірі 55 793,36 грн. Оригінал акту звірки взаєморозрахунків, який двостороньо підписаний та скріплений печатками юридичних осіб, досліджено в судовому засіданні, а належним чином засвідчена копія долучена до матеріалів справи.

10.07.2007 між Приватним підприємством „Софія-Буд” та Товариством з обмеженою відповідальністю „Промметекспорт” укладено договір № ПМЕ-23/07в відступлення права вимоги.

Відповідно до п. 1.1 зазначеного договору первісний кредитор –Приватне підприємство „Софія-Буд” керуючись статтями 512-519 Цивільного кодексу України, відступає новому кредитору –Товариству з обмеженою відповідальністю „Промметекспорт” право вимоги по стягненню з Товариства з обмеженою відповідальністю „Тур Стар” суму заборгованості за договором підряду № 24-3/07 від 15.03.2007, що на дату укладання цього договору складає 55 793,36 грн.

Згідно з пунктом 1.2 даного договору право вимоги по договору підряду переходить до нового кредитора - Товариства з обмеженою відповідальністю „Промметекспорт” з моменту укладання цього договору, тобто з 10.07.2007.

Пунктом 6.4 даного договору передбачено, що первісний кредитор (Приватне підприємство „Софія-Буд”) не заперечує проти відступлення прав по цьому договору новим кредитором (Товариством з обмеженою відповідальністю „Промметекспорт”) на користь третіх осіб.

01.11.2007 між Товариством з обмеженою відповідальністю „Промметекспорт” та Товариством з обмеженою відповідальністю „Укрснабкомплект” укладено договір

№ ПМЕ-45/07в відступлення права вимоги.

Відповідно до п. 1.1 зазначеного договору первісний кредитор –Товариство з обмеженою відповідальністю „Промметекспорт”, керуючись статтями 512-519 Цивільного кодексу України, відступає новому кредитору –Товариству з обмеженою відповідальністю „Укрснабкомплект” право вимоги по стягненню з Товариства з обмеженою відповідальністю „Тур Стар” суму заборгованості за договором підряду № 24-3/07 від 15.03.2007, що на дату укладання цього договору складає 55 793,36 грн.

Згідно з пунктом 1.2 даного договору право вимоги по договору підряду переходить до нового кредитора - Товариства з обмеженою відповідальністю „Укрснабкомплект” з моменту укладання цього договору, тобто з 01.11.2007.

Пунктом 2.2 договору № ПМЕ-45/07в від 01.11.2007 передбачено зобов’язання Товариства з обмеженою відповідальністю „Промметекспорт” після підписання цього договору письмово повідомити боржника – Товариство з обмеженою відповідальністю „Тур Стар” про відступленя права вимоги.

Відповідно до листа від 01.11.2007 № 01/11/01 Товариство з обмеженою відповідальністю „Промметекспорт” повідомив боржника –Товариство з обмеженою відповідальністю „Тур Стар” про відступлення права вимоги новому кредитору –Товариству з обмеженою відповідальністю „Укрснабкомплект”. Факт отримання даного повідомлення підтверджується відміткою на листі уповноваженої особи Товариства з обмеженою відповідальністю „Тур Стар”, засвідчений підписом та скріплений печаткою юридичної особи, оригінал якого знаходиться в матеріалах справи.

У судовому засіданні представник відповідача –Товариства з обмеженою відповідальністю „Тур Стар” проти існування простроченої за договором підряду № 24-3/07 від 15.03.2007 заборгованості в розмірі 55 793,36 грн. (згідно пункту 3.2 термін оплати виконаних робіт закінчився 14.04.2007), право на витребування якої перейшло до позивача –Товариства з обмеженою відповідальністю „Укрснабкомплект” на підставі укладеного договору відступлення права вимоги № ПМЕ-45/07в від 01.11.2007, не заперечував.

Стаття 173 Господарського кодексу України господарським зобов'язання визнає зобов'язання що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Стаття 175 ч.1 Господарського кодексу України встановлює, що майнові зобовязання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору.

Стаття 512 Цивільного кодексу України передбачає підстави заміни кредитора у зобов'язанні, відповідно до якої кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою, зокрема, внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Частиною 3 цієї статті передбачено, що кредитор у зобов'язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 513 Цивільного кодексу України правочин щодо заміни кредитора у зобов'язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов'язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.

Згідно статті 514 Цивільного кодексу України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

В статті 516 Цивільного кодексу України зазначено, що заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов'язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов'язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Відповідно до статті 517 Цивільного кодексу України первісний кредитор у зобов'язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення.

Боржник має право не виконувати свого обов'язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов'язанні.

Стаття 518 Цивільного кодексу України встановлює право боржника висувати проти вимоги нового кредитора у зобов'язанні заперечення, які він мав проти первісного кредитора на момент одержання письмового повідомлення про заміну кредитора.

Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов'язанні, він має право висунути проти вимоги нового кредитора заперечення, які він мав проти первісного кредитора на момент пред'явлення йому вимоги новим кредитором або, якщо боржник виконав свій обов'язок до пред'явлення йому вимоги новим кредитором, - на момент його виконання.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Відповідно до статей 610, 612 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), а боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно статті 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Частина 1 ст. 33 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно частини 2 статті 34 Господарського процесуального кодексу України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Суд, враховуючи те, що уступка права вимоги за своєю правовою природою не є самостійним правочином, оскільки вона залежить від основного юридичного факту, який її породжує, а право вимоги має узгоджуватись за загальними принципами та умовами виконання як цивільно-правових, так і господарських зобов'язань, тому за таких обставин повинна бути незмінність істотних умов та зміст зобов'язання для боржника.

Таким чином, судом встановлено, що Приватним підприємством „Софія-Буд” було виконано роботи на суму 354 693,36 грн. (згідно Акту приймання виконаних підрядних робіт № 1 за березень-червень 2007 року), однак замовник –Товариство з обмеженою відповідальністю „Тур Стар”, відповідно до пояснень представника позивача, здійснив оплату не в повному обсязі, у зв’язку з чим, станом на 10.07.2007 у Товариства з обмеженою відповідальністю „Тур Стар” існує прострочена заборгованість перед Приватним підприємством „Софія-Буд” у розмірі 55 793,36 грн. (що підтверджується актом звірки взаєморозрахунків, копія якого наявна в матеріалах справи).

На підставі укладеного договору відступлення права вимоги № ПМЕ-23/07в від 10.07.2007 право вимоги по стягненню з Товариства з обмеженою відповідальністю „Тур Стар” суми заборгованості за договором підряду № 24-3/07 від 15.03.2007, що складає 55 793,36 грн., перейшло до Товариства з обмеженою відповідальністю „Промметекспорт”, яке в свою чергу, відповідно до укладеного договору відступлення права вимоги № ПМЕ-45/07в від 01.11.2007 перейшло до Товариства з обмеженою відповідальністю „Укрснабкомплект”.

Враховуючи вищевикладене та дослідивши, що визнання відповідачем позову не суперечить законодавству та не порушує прав і охоронюваних законом інтересів інших осіб, суд дійшов висновку, що позовна вимога позивача –Товариства з обмеженою відповідальністю „Укрснабкомплект” про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю „Тур Стар” суми простроченої заборгованості за договором підряду

№ 24-3/07 від 15.03.2007 в розмірі 55 793,36 грн. є законною та обґрунтованою і такою, що підлягає задоволенню.

Державне мито і витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, підлягають стягненню з відповідача.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 33, 34, 49, 78, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, –

ВИРІШИВ:

1.          Позов задовольнити.

2.          Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю „Тур Стар” (, місцезнаходження: 03039, м. Київ, вул. Ізюмська, 5, р/р 0280 в Першій Київській філії ВАТ „ВіЕйБі Банк”, МФО 321637), а у випадку відсутності коштів –з будь-якого рахунку виявленого державним виконавцем під час виконання судового рішення, на користь Товариства з обмеженою відповідальністю „Укрснабкомплект” (, місцезнаходження: 03127, м. Київ, проспект 40-річчя Жовтня, 120, р/р 942 в Першій Київській філії ВАТ „ВіЕйБі Банк”, МФО 321637) 55 793 (п’ятдесят п’ять тисяч сімсот дев’яносто три) грн. 36 коп. –основного боргу, 558 (п’ятсот п’ятдесят вісім) грн. 00 коп. державного мита та 118 (сто вісімнадцять) грн. 00 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

3.          Видати наказ відповідно до статті 116 Господарського процесуального кодексу України.

4.          Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання, оформленого відповідно до статті 84 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя                                                                                                     С.Р. Станік