ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

18.11.08 р.                     Справа № 41/148

Суддя господарського суду Донецької області Гончаров С.А.

при секретарі судового засідання Говор О.С.

розглянув у відкритому судовому засіданні господарського суду справу

за позовом:           Прокурора Слов’янського району в інтересах держави в особі Слов’янської районної державної адміністрації, м. Слов’янкськ

до                     Дочірнього підприємства „Агрофірма „Шахтар”, м. Слов’янськ

про                     стягнення заборгованості за користування невитребуваними земельними частками (паями) у сумі 48126,85 грн.

При участі представників:

від позивача: Дика Г.О. – довіреність №01-35-0531 від 15.04.2008 року

від відповідача: Гончарова І.В. - за довіреністю №180 від 03.09.2008 року

Болотін Ю.М. - за довіреністю №199 від 19.09.2008 року

в засіданні брали участь: прокурор – Єфременко Т.В.

СУТЬ СПОРУ

Прокурор Слов’янського району в інтересах держави в особі Слов’янської районної державної адміністрації звернувся до господарського суду Донецької області з позовом до Дочірнього підприємства „Агрофірма „Шахтар” про стягнення на користь позивача заборгованості за користування невитребуваними земельними частками (паями) у сумі 48126,85 грн.

В обґрунтування позовних вимог прокурор посилався на те, що відповідачем без плати за оренду використовується 299,82 га земель запасу та резервного фонду Маяковської, Райгородської, Черкаської, Рай-Олександрівської сільрад з не витребуваних та нерозподілених земельних ділянок (паїв власників земельних сертифікатів). Посилаючись на довідку ревізора-бухгалтера від 21.05.2008р. прокурор стверджував, що внаслідок несплати відповідачем орендної плати по невитребуваним земельним ділянкам бюджет Слов’янського району недоотримав загалом 48126,85 грн.

Прокурор також стверджував, що відповідачем систематично порушуються вимоги ст.ст. 93, 96, 125 земельного кодексу України, земельні ділянки протягом 2005-2007 років використовуються без право установчих документів чим порушуються інтереси держави, що проявляється в ненадходженні коштів до бюджету та призводить до зриву місцевих та державних бюджетних програм.

У наданих 19.08.2008р. поясненнях прокурор зазначив, що відповідачем порушені вимоги земельного законодавства, зокрема ст. 13 Закону України “Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)” у вигляді порушення прав позивача, а саме без укладання з останнім договорів оренди використовуючи не витребувані земельні паї.

Відповідач у відзиві на позовні вимоги заперечив, посилаючись на те, що всі земельні паї, які ним використовуються, використовуються виключно на підставі договорів оренди з їх власниками.

Відповідач пояснив, що будь-яких нерозподілених земельних ділянок він не використовує, всі землі Маяковської, Райгородської, Черкаської, Рай-Олександрівської сільрад розпайовані на підставі Указу Президента України “Про невідкладні заходи щодо прискорення реформування аграрного сектора економіки”.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд ВСТАНОВИВ:

Відповідач є суб’єктом підприємницької діяльності – юридичною особою, зареєстрований Слов’янською районною державною адміністрацією 17.02.1998р. за номером 3000010, про що йому видане Свідоцтво про державну реєстрацію Серії А00 294521.

Прокурор у позові стверджує про наявність у відповідача обов’язку сплачувати на користь позивача, Слов’янської районної державної адміністрації, - кошти за користування землями, які складаються з, на його думку, не витребуваних земельних паїв колишніх сільськогосподарських підприємств.

При цьому, в якості матеріально-правового обґрунтування прокурор посилається на положення Указу Президента України “Про невідкладні заходи щодо прискорення реформування аграрного сектора економіки” та ст. 13 Закону України “Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)”.

В якості доказу по справі прокурор додав до позову Довідку про результати аналізу використання земельних ділянок по 54 невитребуваним сертифікатам на право на земельні паї, що знаходяться у відділі земельних ресурсів Слов’янського районну Донецької області від 21.05.2008р., яку підписано бухгалтером – ревізорорм Е.Ю. Даниловою (надалі – “довідка”).

Наведені твердження прокурора про обов’язок відповідача сплачувати на користь позивача кошти за користування розпайованим землями колишніх сільськогосподарських підприємств є такими, що не ґрунтуються на законодавстві, а заявлене матеріально-правове обґрунтування є безпідставним з огляду на наступне.

Указом Президента України “Про невідкладні заходи щодо прискорення реформування аграрного сектора економіки”, зокрема, запроваджено:

а) реформування протягом грудня 1999 - квітня 2000 року колективних сільськогосподарських підприємств на засадах приватної власності на землю та майно шляхом:

забезпечення всім членам колективних сільськогосподарських підприємств права вільного виходу з цих підприємств із земельними частками (паями) і майновими паями та створення на їх основі приватних (приватно-орендних) підприємств, селянських (фермерських) господарств, господарських товариств, сільськогосподарських кооперативів, інших суб'єктів господарювання, заснованих на приватній власності (далі - приватні формування). Це право, гарантоване частиною другою статті 14 Конституції України, не може бути обмежено рішеннями загальних зборів членів колективних сільськогосподарських підприємств або будь-якими іншими рішеннями;

сприяння керівникам і спеціалістам колективних сільськогосподарських підприємств, що реформуються, у реорганізації зазначених підприємств і створенні на їх базі приватних формувань;

запровадження обов'язкового укладання підприємствами, установами, організаціями, які використовують землю для сільськогосподарських потреб, договорів оренди земельної частки (паю), майнового паю з власниками цих часток, паїв з виплатою орендної плати у натуральній або грошовій формах;

забезпечення встановлення сторонами договору оренди земельної частки (паю) розміру плати за її оренду на рівні не менше одного відсотка визначеної відповідно до законодавства вартості орендованої земельної частки (паю);

збереження, по можливості, цілісності господарського використання приватними формуваннями землі та майна колишніх колективних сільськогосподарських підприємств на основі оренди земельних часток (паїв) і майнових паїв у групи власників цих часток, паїв;

запровадження спрощеного порядку реєстрації договорів оренди земельної частки (паю) та майнового паю органами місцевого самоврядування;

виділення єдиним масивом земельних ділянок групі власників земельних часток (паїв), яка звернулася із заявами про відведення земельних ділянок в натурі, з метою спільного використання або надання в оренду цих ділянок;

забезпечення суворого додержання встановленого порядку відведення в натурі земельних ділянок власникам земельних часток (паїв) у разі їх виходу з колективних сільськогосподарських підприємств;

зменшення вартості виготовлення документів, необхідних для одержання державного акта на право приватної власності на землю, для осіб, що виявили бажання одержати такий акт за плату, до п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян;

передачі окремих будівель, споруд, техніки, робочої і продуктивної худоби, птиці, знарядь праці тощо членам колективних сільськогосподарських підприємств - власникам земельних часток (паїв), які подали в установленому порядку заяву про відведення земельної ділянки в натурі, у рахунок погашення належних їм майнових паїв;

б) підтримки розвитку особистих підсобних господарств громадян та селянських (фермерських) господарств шляхом:

надання громадянам, яким у встановленому порядку із земель колективного сільськогосподарського підприємства відведено земельні ділянки в натурі на основі земельної частки (паю), можливості розширювати особисті підсобні господарства без створення юридичної особи за рахунок цих ділянок, а також одержаних при виході з зазначених підприємств майнових паїв;

реалізації громадянами та селянськими (фермерськими) господарствами права вільного викупу земельних ділянок, що надані їм у користування (понад норму, яка приватизується безкоштовно), за ціною не нижче визначеної в установленому порядку грошової оцінки землі;

створення поблизу населених пунктів із земель запасу та резервного фонду громадських пасовищ для випасання худоби;

створення селянами та суб'єктами господарювання обслуговуючих кооперативів як неприбуткових організацій;

в) забезпечення протягом 2000 - 2002 років видачі в установленому порядку державних актів на право приватної власності на землю усім бажаючим власникам сертифікатів на право на земельну частку (пай);

г) участі на конкурсних засадах сільськогосподарських підприємств, заснованих на приватній власності, у виконанні державних програм, фінансування яких здійснюється за рахунок бюджетних коштів;

д) прискорення у 2000 році формування необхідної інфраструктури аграрного ринку, в тому числі товарних бірж, оптових ринків, агроторгових домів, аукціонів, ярмарків, заготівельних кооперативів, підприємств фірмової торгівлі тощо, яка б забезпечувала заготівлю і реалізацію продукції всіх секторів агропромислового виробництва та постачання їм необхідних матеріально-технічних ресурсів та сировини.

Таким чином, законодавством запроваджено отримання колишніми працівниками сільськогосподарських підприємств земель цих підприємств у приватну власність, при цьому запроваджено, що з моменту проведення розпаювання земель та отримання відповідних сертифікатів ні держава, ні органи місцевого самоврядування не зберігають на цю землю будь-яких прав, в тому числі і права передавати ці землі в оренду.

Тобто, з моменту проведення розпаювання земель та отримання громадянами сертифікатів власників земельних часток (паїв) будь які вимоги щодо неправомірного використання цих земель, а тим більше вимоги щодо отримання орендної плати за користування цими землями чи відшкодування будь-яких збитків можуть пред'являти виключно громадяни-власники сертифікатів земельних часток (паїв), і ніяким чином не держава в особі райдержадміністрації.

Як вбачається з наданої прокурором довідки всі спірні землі Маяковської, Райгородської, Черкаської, Рай-Олександрівської сільрад були розпайовані та визначені громадяни-власники сертифікатів земельних часток (паїв) (Нетименко А.В., Висоцький И.Н., Колисник Л.П., Архипчик А.В., Філатова Л.С. і т ін.)

Таким чином, з огляду на наведені вище приписи законодавства, у прокурора відсутні підстави вимагати будь-яких платежів щодо таких розпайованих земель на користь Слов’янської районної державної адміністрації. Такі підстави можуть бути виключно у громадян-власників сертифікатів земельних часток (паїв).

Щодо посилань прокурора на положення ст. 13 Закону України “Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)”, то відповідно до цієї норми, нерозподілені (невитребувані) земельні ділянки за рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради чи районної державної адміністрації можуть передаватися в оренду для використання за цільовим призначенням на строк до моменту отримання їх власниками державних актів на право власності на земельну ділянку, про що зазначається у договорі оренди земельної ділянки, а власники земельних часток (паїв) чи їх спадкоємці, які не взяли участь у розподілі земельних ділянок, повідомляються про результати проведеного розподілу земельних ділянок у письмовій формі, у разі якщо відоме їх місцезнаходження.

Тобто, наведена норма стосується земельних ділянок, які вже виділені в натурі на підставі розподілу земель колишніх сільськогосподарських підприємств між громадянами власниками сертифікатів на земельні частки (паї), але ніяким чином не стосується самих земельних часток (паїв).

У спірних правовідносинах прокурором не надано відомостей, що спір стосується саме земельних ділянок, зокрема, розподілених, проте не витребуваних власниками земельних часток (паїв) чи їх спадкоємцями. Навпаки, прокурор наполягав на тому, що не витребуваними як раз є земельні частки (паї). Проте, передача державою в оренду або надання в інше користування земельних часток (паїв) розподілених між громадянами, законодавством не передбачено. Суд зазначає про взагалі різний правовий режим земельних часток (паїв) та земельних ділянок.

З огляду на викладене вимоги прокурора є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись Указом Президента України “Про невідкладні заходи щодо прискорення реформування аграрного сектора економіки”, ст. 13 Закону України “Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)”, ст.ст. 32, 33, 34, 43, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд,

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позовних вимог прокурора Слов’янського району в інтересах держави в особі Слов’янської районної державної адміністрації до Дочірнього підприємства „Агрофірма „Шахтар” про стягнення на користь Слов’янської районної державної адміністрації заборгованості за користування невитребуваними земельними частками (паями) у сумі 48126,85 грн. – відмовити.

Суддя