ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

22 січня 2008 р.

№ 9/263-14/162

Вищий господарський суд України у
складі: суддя Селіваненко В.П. -головуючий, судді Бенедисюк І.М.
і Львов Б.Ю.,

розглянувши касаційну скаргу суб'єкта
підприємницької діяльності -фізичної особи ОСОБА_1, м. Київ,

на постанову
Київського апеляційного господарського суду від 03.10.2007

зі справи №
9/263-14/162

за позовом
Національної телекомпанії України (далі - Телекомпанія),             м. Київ,

до суб'єкта
підприємницької діяльності -фізичної особи ОСОБА_1(далі -СПД ОСОБА_1)

про стягнення
100 000 грн.,

за участю представників сторін:

позивача -
Любченко О.М.,

відповідача -ОСОБА_2,

ВСТАНОВИВ:

Телекомпанія звернулася до
господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з СПД ОСОБА_1 100 000
грн. "в рахунок повернення авансового платежу" за договором на
створення та використання аудіовізуальних творів від 20.09.2004 № 560-31 (далі
-Договір).

Справа неодноразово розглядалася
господарськими судами.

Рішенням названого суду від
30.05.2007 (суддя Калатай Н.Ф.) у позові відмовлено. Прийняте судове рішення
мотивовано безпідставністю вимог позивача щодо повернення авансового платежу.

Постановою Київського апеляційного
господарського суду від 03.10.2007 (колегія суддів у складі: Кондес Л.О.
-головуючий суддя, судді Куровський С.В., Михальська Ю.Б.) рішення місцевого
суду від 30.05.2007 скасовано та позов задоволено. Постанову апеляційного суду
мотивовано фактом невиконання відповідачем договірних зобов'язань та наявністю
правових підстав для задоволення позову.

У касаційній скарзі до Вищого
господарського суду України СПД ОСОБА_1 просить постанову апеляційного
господарського суду зі справи скасувати через неправильне застосування норм
матеріального і процесуального права.

Позивач подав відзив на касаційну
скаргу, в якому зазначив про безпідставність її доводів та просив постанову
апеляційного суду зі справи залишити без змін, а скаргу -без задоволення.

Учасників судового процесу
відповідно до статті 1114 Господарського процесуального кодексу
України (далі - ГПК України) належним чином повідомлено про час і місце
розгляду касаційної скарги.

Перевіривши повноту встановлення
попередніми судовими інстанціями обставин справи та правильність застосування
ними норм матеріального і процесуального права, заслухавши представників
сторін, Вищий господарський суд України дійшов висновку про відсутність підстав
для задоволення касаційної скарги з урахуванням такого.

Місцевим господарським судом у
справі встановлено, що:

- 20.09.2004 Телекомпанією
(замовник) і СПД ОСОБА_1 (виконавець) укладено Договір;

- згідно з пунктами 1.1, 1.2
Договору замовник замовив, а виконавець зобов'язався виготовити 10
короткометражних художніх відеофільмів, тривалістю від 5 до 7 хвилин
кожний;

- пунктом 7 Договору передбачено,
що останній набирає чинності з моменту підписання уповноваженими представниками
обох сторін і діє до 31.12.2004;

- відповідно до пункту 2.1.1
Договору виконавець зобов'язався надати замовнику сценарії фільмів, а також в
разі отримання від замовника зауважень врахувати їх у сценаріях;

- згідно з пунктом 2.1.3 Договору
виконавець зобов'язався здійснювати виробництво фільмів у строки, що зазначені
у календарно-постановочному плані, який оформлюється додатком № 2 до Договору;

- пунктом 2.1.4 Договору
передбачено, що виконавець зобов'язався забезпечити відповідність змісту
фільмів чинному законодавству України, Договору та додаткам до нього;

- відповідно до пункту 2.2.1
Договору замовник зобов'язаний протягом 5 днів від дати отримання від виконавця
прийняти фільми та підписати акти прийому-передачі і акти виконаних робіт у
разі відповідності змісту фільмів чинному законодавству, умовам Договору,
сценаріям, що затверджені замовником, а також художнім та технічним стандартам
якості, що застосовуються у замовника;

-
пунктом 2.2.2 Договору передбачено, що замовник зобов'язується у разі
відмови в прийнятті фільмів, аргументовано в письмовому вигляді пояснити про
причини такої відмови та встановити виконавцю строк для усунення недоліків;

- відповідно до пункту 2.2.4
Договору замовник має право відмовити виконавцю у прийнятті фільмів у разі
невідповідності змісту фільмів, зокрема, сценаріям, що затверджені замовником;

- згідно з пунктом 2.4.3 Договору
замовник має право у разі невиконання виконавцем аргументованої вимоги про
усунення недоліків у встановлений строк відмовитись від Договору і вимагати
відшкодування збитків;

- пунктом 3.2.1 Договору
передбачено, що замовник сплачує виконавцю авансовий платіж в сумі 100 000 грн.
(без ПДВ) на строк 30 календарних днів;

- відповідно до пункту 3.2.2
Договору замовник сплачує виконавцю решту коштів у сумі 100 035 грн. протягом
10 днів з дати повного виконання виконавцем своїх зобов'язань за Договором, які
вважаються виконаними з дати підписання замовником актів прийому-передачі 10
фільмів та актів робіт за Договором;

- 21.02.2005 позивачем і
відповідачем укладено додаткову угоду № 1 до Договору, якою строк дії Договору
(на тих самих умовах) продовжено до 30.06.2005, та додаткову угоду № 2 до
Договору, якою змінено кількість фільмів (до 5 фільмів) та їх хронометраж (від
8 до 15 хвилин кожний);

- позивач 15.10.2004 сплатив
відповідачеві аванс у сумі 100 000 грн., що підтверджується платіжним
дорученням від 15.10.2004 № 3424 (т. 1,
а.с. 14);

- 20.01.2005 відповідач передав
позивачеві за актом технічного стану відеозапису 5 фільмів тривалістю
14'01", 12'28", 9'59", 16'06", 15'05" (т. 1, а.с.
178);

- позивач мав надати відповідачу
аргументовану письмову відмову в прийнятті фільмів із встановленням строків для
усунення недоліків в строк до 25.01.2005;

- Телекомпанія у встановлені
умовами Договору строки відповідачу аргументовану письмову відмову в прийнятті
фільмів не надала, строків для усунення недоліків відповідачу не встановила та
решту вартості послуг в сумі 100 035 грн. не сплатила;

- 03.02.2005 художньою радою
Телекомпанії 5 спірних фільмів відхилено, що підтверджується витягом з протоколу
№ 18 (далі -Витяг, т. 1, а.с. 13);

- відповідач дізнався про
неприйняття позивачем робіт з листа від 15.03.2006 № 8-01-31/761 (т. 1, а.с.
31, 197);

- Договором не передбачено форми та
способу затвердження сценаріїв спірних фільмів;

- відповідач виконував роботи з
виготовлення фільмів згідно з сценарієм, наданим тендерному комітету позивача
на стадії проведення тендеру;

- у тексті додаткової угоди № 1 до
Договору не зазначено підстав пролонгації Договору;

- Витягом не передбачено прийняття
позивачем фільмів за умови виправлення певних недоліків відповідачем;

- позивач не довів до відома
відповідача художні та технічні стандарти якості.

Судом апеляційної інстанції зі
справи додатково встановлено, що:

- 30.08.2004 Телекомпанією вирішено
провести закупівлю послуг з виготовлення 10 фільмів під загальною назвою
"Пригоди  оптиміста та його
однодумця" у одного виконавця товарів, робіт та послуг, відповідно до
статей 14 та 33 Закону України "Про закупівлю товарів, робіт та послуг за
державні кошти" (т. 1, а.с. 191);

- за результатами проведеного
тендеру закупівлю послуг з виготовлення 10 фільмів вирішено здійснити у СПД
ОСОБА_1, на виконання чого укладено Договір (т. 1, а.с. 184 - 186);

-
відповідно до пункту 2.1.2 Договору виконавець зобов'язався розпочати виробництво
фільмів негайно після отримання від замовника авансового платежу, передбаченого
цим Договором;

- згідно з пунктом 2.1.8 Договору
виконавець зобов'язався передати замовнику фільми протягом 5 днів з дати
закінчення виробництва;

- пунктом 2.1.9 Договору
передбачено, що виконавець має складати, підписувати та передавати замовнику
акти виконаних робіт та акти прийому-передачі фільмів, до яких додається
посерійна специфікація;

-
ціна Договору складає 200 035 грн.;

- додатком № 2 до Договору
встановлено загальний строк на створення фільмів -111 днів;

- акт технічного стану відеозапису
від 20.01.2005 не є належним доказом виконання відповідачем умов Договору;

- відповідач при передачі
виготовлених фільмів до служби технічного контролю Телекомпанії не склав, не
підписав та не надав разом з виготовленими фільмами акти виконаних робіт та
акти прийому передачі фільмів з посерійною специфікацією, чим порушив приписи
пунктів 2.1.9 та 2.2.1 Договору;

- 20.01.2006 позивач листом №
8-01-31/198 повідомив відповідача про неможливість прийняття зазначеного
міні-серіалу, оскільки критерії, за якими було створено фільми, не відповідають
вимогам та стандартам Національної телекомпанії України (т. 1, а.с. 196);

- повторне повідомлення про відмову
в прийнятті створених відповідачем фільмів направлено 15.03.2006 листом №
8-01-31/761 (т. 1, а.с. 31, 197);

- надання відповідачем сценаріїв
фільмів під час проведення тендеру, як умова участі в закупівлі, не звільняє
відповідача від виконання зобов'язань передбачених пунктами 2.1.1, 2.1.3 та
2.2.1 Договору ;

- відповідач не надав сценарії
фільмів на затвердження замовнику;

- два з п'яти наданих відповідачем
фільмів міні-серіалу не відповідають вимогам пункту 1.2.1 в редакції Додаткової
угоди № 2 до Договору;

- додаткову угоду № 1 до Договору
сторонами укладено з метою надання відповідачеві часу для виконання умов
Договору щодо створення фільмів з огляду на невідповідність первісного
міні-серіалу встановленим стандартам Телекомпанії, що підтверджується висновком
художньої ради Телекомпанії від 03.02.2005 та фактичним станом взаємовідносин
сторін з виконання умов Договору;

- на час підписання додаткової
угоди № 1 до Договору відповідач був знайомий з висновком художньої ради
Телекомпанії від 03.02.2005;

- лист від 14.07.2006 №
8-08-31/1997 за підписом віце-президента Телекомпанії відповідачеві направлено
помилково (т. 1, а.с. 81).

Причиною виникнення спору зі справи
стало питання щодо наявності правових підстав для стягнення з відповідача 100
000 грн.

Відповідно до частин першої та
другої статті 33 Закону України від 22.02.2000 № 1490 "Про закупівлю
товарів, робіт і послуг за державні кошти" закупівля у одного учасника -
це процедура, відповідно до якої замовник укладає договір про закупівлю з
учасником після проведення з ним переговорів; процедура закупівлі у одного
учасника застосовується замовником після погодження в установленому порядку з
уповноваженим органом у разі, зокрема, закупівлі творів мистецтва або
закупівлі, пов'язаної із захистом авторських прав.

Частинами першою та другою статті
34 цього Закону передбачено, що договір про закупівлю набирає чинності з дня
його підписання замовником та учасником, визначеним переможцем процедури
закупівлі; договір про закупівлю укладається тільки в письмовій формі та
відповідно до положень Цивільного кодексу України (далі -ЦК України).

Статтею 526 ЦК України встановлено,
що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності
таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог,
що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 525 ЦК України
одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 598 ЦК України встановлено,
що зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах,
встановлених договором або законом. Припинення зобов'язання на вимогу однієї із
сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом.

Відповідно до статті 611 ЦК України
у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором
або законом, зокрема, припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови
від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання
договору.

Згідно з частиною першою та третьою
статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не
приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений
договором або законом; якщо внаслідок прострочення боржника виконання
зобов'язання втратило інтерес для кредитора, він може відмовитися від прийняття
виконання і вимагати відшкодування збитків.

З огляду на наведене суд
апеляційної інстанції відповідно до пункту 2.4.3 Договору і приписів статей
611, 612 ЦК України, дослідивши фактичний зміст пунктів 2.1.1, 2.1.3, 2.2.1
Договору щодо необхідності узгодження сценаріїв фільмів з замовником,
перевіривши дії сторін на предмет їх відповідності умовам Договору, з'ясувавши
підстави укладення 21.02.2005 додаткової угоди № 1 до Договору та встановивши
факти невиконання відповідачем договірних зобов'язань (в частині створення
належних фільмів та їх передачі замовнику разом із складеними актами
прийому-передачі та актами виконаних робіт), що призвело до відмови
Телекомпанії від Договору, на відміну від місцевого суду прийняв обґрунтоване
рішення про необхідність задоволення позову.

У свою чергу, доводи касаційної
скарги щодо помилковості оцінки судом апеляційної інстанції поданих сторонами
доказів не можуть бути підставою для задоволення вимог скарги, оскільки
касаційна інстанція відповідно до частини другої статті 1117 ГПК
України не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були
встановлені у рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним,
вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних
доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази.

Отже, постанова апеляційного
господарського суду зі справи відповідає встановленим ним фактичним обставинам,
прийнята з дотриманням норм матеріального та процесуального права і передбачені
законом підстави для її скасування відсутні.

Керуючись статтями 1117,
1119 -11111 ГПК України, Вищий господарський суд
України

ПОСТАНОВИВ:

Постанову Київського апеляційного
господарського суду від 03.10.2007
зі  справи  № 9/263-14/162 залишити без змін, а касаційну
скаргу суб'єкта підприємницької діяльності -фізичної особи ОСОБА_1-без
задоволення.

Суддя               В.Селіваненко

Суддя                І.Бенедисюк

Суддя
Б.Львов