ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
РІШЕННЯ

Іменем України

31.03.2008

Справа №2-2/1802-2008

Господарський суд Автономної Республіки Крим у складі колегії суддів:

головуючого судді Толпиго В.І.

суддів Пєтухової Н.С.

Дворного І.І.

розглянувши матеріали справи за позовом – Сільськогосподарського виробничого кооперативу «Южний берег», м. Ялта, (АР Крим, 98609, м. Ялта, вул. Халтуріна, 45)

до відповідача – Лівадійської селищної Ради, м. Ялта, (АР Крим, 98655, м. Ялта, смт. Лівадія, вул. Батуріна, 8)

третя особа – Товариство з обмеженою відповідальністю «Градовіт-ХХІ», м. Київ, (Україна, 01015, м. Київ, вул. Январського повстання, 34)

про визнання незаконними та скасування рішень

П Р Е Д С Т А В Н И К И:

Від позивача : Угринчук , представ. дов. у справі.

Від відповідача : Балян, представ. дов. у справі.

Від 3 особи : Власенко, представ. дов. у справі.

Суть спору: 04.02.2008р. до Господарського суду АР Крим надійшла позовна заява Сільськогосподарського виробничого кооперативу «Южний берег», м. Ялта, про визнання незаконними та скасування рішень Лівадійської селищної Ради, м. Ялта:

- рішення 20-ої сесії 5-го скликання № 27 від 05.11.2007 р. «Про дачу дозволу ТОВ «Градовіт-ХХІ» на складання проекту землеустрою по відведенню в довгострокову оренду земельної ділянки орієнтовною площею до 14,00 га для будівництва і обслуговування багатоповерхового житлового комплексу за адресою: АР Крім, м. Ялта, смт. Ореанда, вул. Алупкинськоє шосе»;

- рішення позачергової 22-ої сесії 5-го скликання від 29.01.2008 р. «Про затвердження проекту землеустрою по відведенню і передачі в оренду ТОВ «ГРАДОВІТ-ХХІ» земельної ділянки площею 13,5500 га для будівництва багатоквартирного багатоповерхового житлового комплексу за адресою: АР Крім, м. Ялта, смт. Ореанда, вул. Алупкинськоє шосе, на землях Лівадійської селищної ради».

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач вважає, що він має переважне право на оформлення документа, що посвідчує його право користування спірною земельною ділянкою, що на його думку виникло у нього раніше ніж у ТОВ «Градовіт-ХХІ».

25.02.2008р. до ГС АРК надійшло «Доповнення та уточнення до позовної заяви про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки та скасуванні його державної реєстрації», у якому позивач відповідно до ст.. 22 ГПК України доповнює позовну заяву новими вимогами, у зв’язку із чим, просить суд: визнати незаконними та скасувати рішення Лівадійської селищної Ради, м. Ялта 20-ої сесії 5-го скликання № 27 від 05.11.2007 р. та 22-ої сесії 5-го скликання № 16 від 29.01.2008 р.; визнати недійсним договір оренди земельної ділянки від 31.01.2008р., укладений між Лівадійською селищною Радою та ТОВ «Градовіт-ХХІ»; визнати незаконною та скасувати державну реєстрацію договору оренди земельної ділянки, зобов’язавши КРФ ДП «Центр державного земельного кадастру» при Держкомземі України виключити з державного реєстру земель запис від 04.02.2008р. за №02 про реєстрацію договору оренди земельної ділянки від 31.01.2008р., укладеного між Лівадійською селищною Радою та ТОВ «Градовіт-ХХІ».

Позовні вимоги мотивовані тим, що рішення Лівадійської селищної ради № 27 від 05.11.2007р. суперечить ст. 124 Конституції України, ст..ст. 4-5, 115 ГПК України, оскільки на момент його прийняття, рішенням Господарського суду від 06.8.2007р. у справі 2-6/10295-2007 відповідачеві було заборонено приймати будь-які рішення про виділення, наданні в оренду, або у власність будь-кому земельну ділянку із землі площею 19,5га, розташовану у смт. Ореанда, вул. Алупкінськє шосе.

На підставі рішення виконавчого комітету Лівадійської селищної ради від 15.7.1993р. № 66, радгосп «Південнобережний» був землекористувачем земельної ділянки площею 19,5га, якої були встановлені межі в натурі. З урахуванням рішень Лівадійської селищної ради від 08.9.1993р. № 95, від 27.4.2000р. № 53, від 24.12.2003р. № 32 на частину землі було припинено право користування, і у позивача, як у правонаступника, в постійному користуванні знаходиться 13,7900г. Указує позивач і на те, що на момент звернення з позовом до суду рішення № 66 від 15.7.1993р. мало законну силу і позивач, як правонаступник колишніх землекористувачів, має право на оформлення документа, що засвідчує право користування спірною земельною ділянкою, право постійного користування позивача земельною ділянкою не припинене. У документі, що надійшов до ГС АРК 25.02.2008р., названому позивачем «Доповнення і уточнення до позовної заяви про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки та скасування його державної реєстрації», позивач просить визнати недійсним договір оренди земельної ділянки від 31.01.2008р., зареєстрований Кримською регіональною філією ДП «Центр державного земельного кадастру» при Держкомземі України за № 02 від 04.02.2008р, як такий, що суперечить актам цивільного законодавства і підлягає визнанню недійсним на підставі ст.ст203, 215 ЦК. Указує позивач і на суперечність договору ч.1.ст.15 ЗУ «Про оренду землі» - в договорі не вказані всі існуючі обмеження у використанні земельної ділянки. На думку позивача, договір оренди землі суперечить вимогам ст. 120 Земельного кодексу України, оскільки на спірній земельній ділянці знаходиться власність позивача і він має право на використання землі, на якій знаходиться його власність і яка необхідна йому для обслуговування своїх об'єктів. Реєстрація незаконного договору підлягає скасуванню.

Відповідач позов не визнає указуючи на те, що ні Земельний кодекс 1991р., ні Земельний кодекс 2001р. не мають норми, відповідно до якої, набуття права користування земельною ділянкою здійснюється у зв’язку з правонаступництвом, землекористувач не наділений правом передавати будь-кому земельну ділянку, надану йому у користування, таке право закріплено виключно за власником земельної ділянки, яким є Лівадійська селищна рада. Спірна земельна ділянка не надавалась позивачу в користування в порядку передбаченому законодавством. Ухвала ГС АРК від 06.8.2007р. по справі № 2-6/10295-2007 про заборону діяла до вирішення справи по суті, рішення у справі № 2-6/10295-2007 було прийняте ГС АРК 20.9.2007р, тоді як оскаржувані рішення Лівадійської селищної ради прийняти 05.11.2007р. та 28.01.2008р. Відповідач вважає, що заявленим документом, який називається «Доповнення і уточнення до позовної заяви про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки та скасування його державної реєстрації» позивач змінив і предмет і підставу позову, і крім того, вимога про скасування реєстрації договору оренди повинна розглядатися за правилами КАСУ.

3 особа позовні вимоги також не визнає, указуючи на те, що заява позивача від 25.02.2008р., яка названа «Доповнення і уточнення до позовної заяви про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки та скасування його державної реєстрації» не підлягає прийняттю до розгляду в рамках даної справи, тому, що позивачем змінений предмет та підстава позову, залучені як відповідачі особи, які за позовом не були відповідачами, вимога до Кримської регіональної філії ДП «Центр державного земельного кадастру» при Держкомземі України повинна розглядатися в рамках КАСУ. Указує 3 особа і на те, що у радгоспу «Південнобережний» не виникло право постійного користування, оскільки воно не підтверджене належним чином - держактом, а запис в рішенні Лівадійської селищної ради від 15.7.1993р. № 66 про відсутність бланків держактів та вказівка в рішенні про визнання радгоспу «Південнобережний» таким, що вступив в право землекористувача є нікчемною.

Згідно п.3. ч.1 ст.27 Земельного кодексу, право користування земельною ділянкою припиняється у випадку припинення діяльності підприємства. Радгосп «Південнобережний» в установленому законом порядку держакт на право постійного користування земельною ділянкою не оформив. Після реорганізації радгоспу «Південнобережний» в колективне сільськогосподарське підприємство «Агрофірма «Південнобережна», КСП «Агрофірма «Південнобережна», також не придбало в установленому законом порядку право на користування спірною земельною ділянкою і у відповідача не було необхідності припиняти радгоспу, КСП «Агрофірма «Південнобережна», право користування земельною ділянкою. Крім того, 3 особа вважає, що доводи позивача щодо визнання недійсним договору є надуманими і необґрунтованими.

У засіданні суду була оголошена перерва на 31.3.2008р.

Після перерви засідання суду продовжене.

Інтереси позивача представляли - Зубаніч, голова, прот. від 28.02.2006р. б/н., Високопояс адвокат, довіреність у справі.

Інтереси відповідача представляв той же представник.

Інтереси 3 особи представляла Шеховцова, довіреність у справі.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, суд встановив:

У судовому засіданні, що відбулося 31.3.2008р., позивач, також вказав на порушення відповідачем при прийнятті рішення № 16 від 29.01.2008р. порядку надання 3 особою землі в оренду, оскільки на підставі ЗУ «Про державний бюджет України на 2008р. та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» були внесені зміни до Земельного кодексу України та земля в оренду повинна передаватися шляхом проведення аукціонів.

Судом отриманий від позивача документ від 25.02.2008р., названий ним «Доповнення і уточнення до позовної заяви про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки і скасування його державної реєстрації».

Відповідно до ст.. 22 ГПК України, позивач має право до прийняття рішення у справі змінити підставу, або предмет спору, але не замінюючи сторін за позовом.

Однак, даною заявою позивач змінив підставу і предмет позову, оскільки в позові від 30.01.200р. він просив визнати незаконним та скасувати рішення 20 сесії 5 скликання Лівадійської селищної ради від 05.11.2007р. № 27 «Про надання дозволу ТОВ «Градовіт –ХХІ» на складання проекту землеустрою по відведенню в довгострокову оренду земельної ділянки орієнтованою площею до 14,00га для будівництва і обслуговування багатоповерхового житлового комплексу за адресою: АРК м. Ялта, смт. Ореанда, вул. Алупкінське шосе», 22-ої позачергової сесії 5 скликання від 29.01.2008р. № 16 «Про затвердження проекту землеустрою по відведенню та передачу в оренду строком на 50 років ТОВ «Градовіт –ХХІ» земельну ділянку площею 13,5500 га за адресою : АРК м. Ялта, смт. Ореанда, вул. Алупкінське шосе на землях Лівадійської селищної ради», обґрунтовувавши свої вимоги невідповідністю цих рішень ст..4-п,115 ГПК України, наявністю у нього права постійного користування на спірну земельну ділянку на підставі рішення виконавчого комітету Лівадійської селищної ради від 15.7.1993р. №66 як правонаступника радгоспу «Південнобережний», відповідачем за позовом залучена Лівадійська селищна рада, ТОВ ««Градовит –ХХІ» є 3 особою.

Пред'являючи до суду документ від 25.02.2008р., названий ним «Доповнення і уточнення до позовної заяви про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки та скасування його державної реєстрації», позивач у якості відповідача указує Лівадійську селищну раду, ТОВ ««Градовіт –ХХІ», Кримську регіональну філію ДП «Центр державного земельного кадастру» при Держкомземі України, тобто позивач змінив сторони за позовом, більш того - ТОВ ««Градовіт –ХХІ», що залучено судом як 3-тя особа, переведено з числа 3-х осіб в статус відповідача, тоді як, тільки суд може або замінити відповідача, або залучити іншого відповідача.

Також, позивач даною заявою змінив предмет – просить визнати недійсним договір оренди, укладений між Лівадійською селищною радою та ТОВ ««Градовіт –ХХІ», визнати незаконною та скасувати державну реєстрацію договору оренди земельної ділянки, зобов’язавши Кримську регіональну філію ДП «Центр державного земельного кадастру» при Держкомземі України, виключити з державного реєстру земель запис від 04.02.2008р. за № 02 про реєстрацію договору оренди земельної ділянки від 31.01.2008р., укладеного між Лівадійською селищною радою і ТОВ ««Градовіт –ХХІ».

Змінив позивач і підставу, вказавши такі як відсутність в кадастрових планах земельної ділянки ТОВ ««Градовіт –ХХІ існуючих обмежень у використанні частини ділянки під водопроводом під ЛЭП, знаходження на спірній земельній ділянці власності позивача, невідповідність умов договору оренди ЗУ «Про оренду землі», ст.. 120 Земельного кодексу, ст.. 377 ЦК України.

Зі всього вищевикладеного випливає, що вимога про визнання недійсним договору оренди, визнання незаконної та скасування державної реєстрації договору оренди земельної ділянки, зобов'язання Кримської регіональної філії ДП «Центр державного земельного кадастру» при Держкомземі України, виключити з державного реєстру земель запис від 04.02.2008р. за № 02 про реєстрацію договору оренди змельної ділянки від 31.01.2008р., укладеного між Лівадійською селищною радою і ТОВ «Градовіт –ХХІ», є самостійним позовом, вона не може бути прийнята для розгляду в даній справі, підлягає поверненню позивачеві.

По суті заявленого позову:

Позов задоволенню не підлягає за наступними підставами:

Суд вважає необхідним дотримуватися принципів судочинства, що встановлені ст. 129 Конституції України, нормами якої вказано, що основними засідками судочинства є зокрема, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Тобто, суд вважає потрібним застосувати принцип змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів, а саме розглянути спір з урахуванням лише підстав позову, що вказані позивачем.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України ч.3 ст.24 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні» органи державної влади і органи місцевого самоврядування, їх посадовці зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень і способами, передбаченими Конституцією і Законами України.

Повноваження селищної ради в галузі земельних відносин закріплені в ст.. 12 Земельного кодексу.

Порядок передачі земельних ділянок в оренду встановлений в ст.,ст.. 118,123, 124 Земельного кодексу України.

Відповідач, відповідно до вимог чинного законодавства, прийняв оспорювані позивачем рішення та уклав договір оренди земельної ділянки загальною площею 13,5500га, розташованої за адресою: м. Ялта, смт. Ореанда, Алупкінське шосе, кадастровий номер :07:001:0170 для будівництва і обслуговування багатоквартирного багатоповерхового комплексу на землях Лівадійської селищної ради.

Довід позивача про незаконність прийнятих відповідачем рішень за №№ 27 від 05.11.2007р., 16 від 29.01.2008р. в той період, коли малась ухвала Господарського суду від 06 серпня 2007р. у справі 2-6/10295-2007 неспроможний і не може бути підставою для визнання рішень незаконними та їх скасування, оскільки згідно вищенаведеної ухвалі Господарського суду, Лівадійській селищній раді було заборонено приймати будь-які рішення по земельній ділянці площею 19,5га в смт Ореанда, по вул. Алупкінськє шосе до вирішення спору по суті. Спір у справі 2-6/10295-2007 по суті був розглянутий судом 20 вересня 2007р., тобто на момент прийняття відповідачем рішень за №№ 27 від 05.11.2007р., 16 від 29.01.2008р. дія даної заборони закінчилася.

Довід позивача про незаконність прийнятих відповідачем рішень за №№ 27 від 05.11.2007р., 16 від 29.01.2008р. у зв'язку з тим, що відповідно до рішення Лівадійської селищної ради від 15.7.1993р. №66 радгосп «Південнобережний» був зареєстрований постійним землекористувачем земельної ділянки площею 19,5га, межі якої були затверджені і встановлені в натурі, правонаступником якого було КСП «Агрофірма «Південнобережна», правонаступником якого є позивач, також неспроможний і також не може бути підставою для визнання рішень незаконними та їх скасування, оскільки:

По-перше, положення Цивільного кодексу України регулюють майнові відносини, а земельні відносини підлягають правовому регулюванню земельним законодавством і перехід до правонаступника перетвореного підприємства, установи, організації, селянського (фермерського) господарства, майнових прав і обов'язків останнього не породжує автоматичного переходу до нового підприємства, установи, організації, селянського (фермерського) господарства права користування земельною ділянкою, відведеної попередникові.

Законодавство, регулююче земельні відносини не містіть норм, відповідно до яких набуття права користування земельною ділянкою здійснюється у зв’язку з правонаступництвом.

По-друге, відповідно до п.3.ч.1 ст. 27 Земельного кодексу України, що діяв на момент реорганізації радгоспу «Південнобережний», право користування земельною ділянкою припиняється у разі припинення діяльності підприємства, установи, організації, селянського (фермерського) господарства.

По-третє, право користування наданою земельною ділянкою виникає після встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує це право.

Приступати до використання земельної ділянки, до встановлення меж цієї ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує право користування землею, забороняється.

Право постійного користування землею посвідчується державними актами, які видаються і реєструються сільськими, селищними, міськими, районними Радами народних депутатів (ст.ст.22,23 Земельного кодексу, що діяв в 1993р).

Радгосп «Південнобережний» не оформив державний акт на право постійного користування земельною ділянкою.

Після реорганізації радгоспу «Південнобережний» у КСП «Агрофірма «Південнобережна», КСП теж не придбало у встановленому законом порядку права на користування спірною земельною ділянкою та відповідно у відповідача не було ні підстав, ні необхідності припиняти право постійного користування.

Що стосується доводу позивача про незаконність рішення відповідача № 16 від 29.01.2008р. про передачу 3-ої особі земельної ділянки в оренду у зв'язку з тим, що не був проведений аукціон:

Дійсно, ЗУ «Про державний бюджет України на 2008р. та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» були внесені зміни до Земельного кодексу України, в ЗУ «Про оренду землі», згідно яким набуття права оренди земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на аукціонах, крім земельних ділянок, на яких розташовані об’єкти нерухомого майна, які перебувають у власності громадян і юридичних осіб і в яких відсутні акції (частки, паї), що належать державі.

Однак, вимоги даних змін, не можна поширювати на відносини, що виникли до їх прийняття, оскільки закон не має зворотної сили.

Лівадійська селищна рада своє волевиявлення про надання 3-ої особі земельної ділянки для будівництва багатоквартирного багатоповерхового житлового комплексу в м. Ялта, смт. Ореанда по вул. Алупкінське шосе в довгострокову оренду виразила рішенням від 05.11.2007р. № 27.

Позивач не представив до суду доказів того, що він у встановленому законом порядку придбав право користування на спірну земельну ділянку.

Відносно посилання позивача на рішення Господарського суду АРК від 20 вересня 2007р. № 2-6/10295-2007, яким на його думку, встановлений факт правонаступництва кооперативу «Южний берег» на земельну ділянку, якою користувався радгосп «Південнобережний»:

Дане ствердження неспроможне і не засноване на нормах права, оскільки в наведеному рішенні вказано про правонаступництво майнових прав та обов’язків відповідно до п.2.2. Статуту СВК «Южний берег», суд в рамках справи 2-6/10295-2007 не встановлював факт правонаступництва права на користування земельною ділянкою.

За згодою представників сторін в судовому засіданні оголошені вступна та резолютивна частини рішення.

Повний текст рішення оформлений та підписаний 01.4.2008р.

З урахуванням викладеного, керуючись ст.ст.49,77,82,84,85 ГПК України

В И Р І Ш И В :

У позові відмовити.

судді підпис Н.С. Пєтухова

підпис І.І. Дворний

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Толпиго В.І.