ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа № 35/506

26.11.08

За позовом Селянського (фермерського) господарства «Горовий»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮВС»

про стягнення 104 309,35 грн.

Суддя Літвінова М.Є.

Представники сторін:

від позивача: Горова Н.М. –предст. за довір. № 9 від 24.10.2008р.;

від відповідача: не з‘явились.

Рішення прийняте 26.11.2008р., на підставі статті 77 Господарського процесуального кодексу України, в зв‘язку з оголошеною в судовому засіданні перервою з 10.11.2008р. по 26.11.2008р.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Селянське (фермерське) господарство «Горовий»звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮВС»про стягнення з відповідача на користь позивача оплати за продану продукцію (основний борг) в сумі 34 184,53 грн., інфляційних збитків –15 127,19 грн., 3% річних – 2 373,65 грн., штрафу –38 102,27 грн., всього –104 309,35 грн. та стягнення судових витрат.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач, в порушенні умов Договору, взяті на себе зобов’язання щодо сплати за передану продукцію належним чином не виконав.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 30.09.2008р. було порушено провадження у справі № 35/506. Розгляд справи було призначено на 27.10.2008р.

В судовому засіданні 27.10.2008р. представником позивача були надані документи на виконання вимог ухвали суду про порушення провадження у справі № 35/506 від 30.09.2008р.

Відповідач в судове засідання 27.10.2008р. не з’явився, своїх представників не направив, про поважність причин нез’явлення суд не повідомив, вимог ухвали суду про порушення провадження у справі № 35/506 від 30.09.2008р. не виконав, витребуваних документів суду не надав.

Ухвалою Господарського суду міста Києва № 35/506 від 27.10.2008р., на підставі ст. 77 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справи було відкладено на 10.11.2008р.

В судовому засіданні 10.11.2008р. представником позивача були надані документи на виконання вимог ухвали суду № 35/506 від 27.10.2008р.

Відповідач в судове засідання 10.11.2008р. не з’явився, своїх представників не направив, про поважність причин нез’явлення суд не повідомив, вимог ухвали суду про порушення провадження у справі № 35/506 від 30.09.2008р. не виконав, витребуваних документів суду не надав.

В судовому засіданні 10.11.2008р. судом було повідомлено про закінчення розгляду справи по суті та оголошено перерву до 26.11.2008р. для дослідження матеріалів справи, прийняття рішення та виготовлення повного тексту останнього.

Особи, які беруть участь у розгляді справи вважаються повідомленими про час і місце її розгляду судом, якщо ухвалу про порушення провадження у справі надіслано за поштовою адресою, зазначеною в позовній заяві (див. Роз‘яснення Президії ВАСУ від 18.09.1997р. №02-5/289 “Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України).

Про місце, дату та час судового засідання відповідач повідомлений належним чином, але в судові засідання ані відповідач, ані його представники не з’явились, про поважність причин нез’явлення суд не повідомив, витребувані документи не надав.

Відповідно до ст.75 Господарського процесуального кодексу України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

14 вересня 2006 року між Селянським (фермерським) господарством «Горовий»(далі позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ЮВС»(далі відповідач) було укладено Договір № 76/02 купівлі-продажу цукрових буряків (далі Договір).

Відповідно до умов Договору (п. 1.1.) продавець зобов’язується виростити в 2006 році цукрові буряки та передати їх у власність покупцеві, а покупець зобов’язується прийняти цю продукцію та оплатити її за встановленими цінами відповідно до умов Договору.

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, позивач зазначив, що останній належним чином виконав взяті на себе згідно Договору зобов’язання.

Позивачем було передано відповідачу у власність продукцію на загальну суму 76 204,53 грн., що підтверджується податковою накладною № 314 від 12.10.2006р. (копія в матеріалах справи)

Проте, в порушенні умов Договору, відповідач взяті на себе зобов’язання щодо сплати за отриману продукцію належним чином не виконав.

У зв’язку з чим, заборгованість відповідача перед позивачем станом на 01.01.2007р. складала 61 204,53 грн., що підтверджується актом звірки взаєморозрахунків за період з 01.01.2006р. по 01.09.2007р. (копія в матеріалах справи)

03 жовтня 2007 року між сторонами було укладено Договір № ДКЦ 120 купівлі-продажу цукру, згідно якого, в рахунок часткового погашення заборгованості, відповідачем було передано позивачу цукор на загальну суму 27 020,00 грн.

Таким чином заборгованість відповідача перед позивачем згідно Договору № 76/02 від 14.09.2006р. становить 34 184,53 грн., що підтверджується актом звірки взаєморозрахунків з період з 01.01.2007р. по 09.11.2007р. (копія в матеріалах справи).

Згідно п. 7.2. Договору за невиконання або неналежне виконання своїх зобов’язань по даному Договору винна сторона сплачує штраф в розмірі 50 % вартості непоставленої продукції, відповідно до п. 1.2., п. 1.3. та згідно з п. 5.2. даного Договору.

З огляду на зазначене, позивачем було нараховано штраф в розмірі 38 102,27 грн., за неналежне виконання договірних зобов’язань з боку відповідача.

У відповідності до п. 7.3. Договору за неналежне виконання своїх обов’язків, крім штрафу, сторони несуть відповідальність у вигляді пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми невиконаних зобов’язань за кожен день такого невиконання.

Враховуючи вищевикладене, позивачем було нараховано відповідачу пеню в розмірі 14 521,71 грн.

Крім того, керуючись положеннями ст. 625 Цивільного кодексу України, позивачем було здійснено нарахування збитків від інфляції в розмірі 15 127,19 грн. та 3% річних –2 373,65 грн.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об’єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст.32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу України договір є підставою виникнення цивільних прав та обов’язків.

Статтею 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обов’язковим для виконання сторонами.

Статтею 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обов’язковим для виконання сторонами.

У відповідності до ст. 655 Цивільного кодексу України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов’язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов’язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Якщо у зобов‘язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушення зобов’язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов’язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України суб‘єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов‘язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов‘язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Зазначене також кореспондується зі ст. 526 Цивільного кодексу України, де встановлено, що зобов‘язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов’язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Як вбачається з матеріалів справи, на момент пред’явлення позову та розгляду справи в судовому засіданні, відповідач свої зобов’язання за Договором № 76/02 від 14.09.2006р. щодо сплати вартості придбаної продукції не виконав, суму заборгованості в розмірі 34 184,53 грн. не сплатив.

Як вбачається з наданих суду доказів, відповідачем були порушені договірні зобов’язання щодо сплати за передану продукцію.

У відповідності до п. 7.3. Договору позивачем було нараховано відповідачу пеню в розмірі 14 521,71 грн.

Судом було здійснено перерахунок пені, розмір якої становить 2 502,30 грн.

Згідно ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

З огляду на зазначене, позивачем було здійснено нарахування збитків від інфляції в розмірі 15 127,19 грн. та 3% річних –2 373,65 грн.

Судом було здійснено перерахунок збитків від інфляції, розмір яких становить 10 015,98 грн. та перерахунок 3% річних, розмір яких становить 1 952,73 грн.

Згідно п. 7.2. Договору за невиконання або неналежне виконання своїх зобов’язань по даному Договору винна сторона сплачує штраф в розмірі 50 % вартості непоставленої продукції, відповідно до п. 1.2., п. 1.3. та згідно з п. 5.2. даного Договору.

На підставі наведеного позивачем було нараховано в розмірі 38 102,27 грн.

Суд вважає, таке нарахування безпідставним та необґрунтованим, оскільки штраф встановлений пунктом 7.2. Договору за неналежне виконання зобов’язань, становить 50 % вартості непоставленої продукції, тоді як згідно тверджень позивача, останнім було поставлено продукцію в повному обсязі.

Таким чином, розрахунок здійснений позивачем не відповідає умовам Договору, та вимогам чинного законодавства України, так як позивачем не було вказано, який саме обсяг продукції було не поставлено.

Враховуючи викладене, вимоги позивача підлягають задоволенню в частині стягнення з відповідача заборгованості в розмірі 34 184,53 грн., пені –2 502,30 грн., збитків від інфляції –10 015,98 грн. та 3% річних – 1 952,73 грн.

Витрати по оплаті державного мита, інформаційно-технічного забезпечення судового процесу згідно ст. 49 ГПК України покладаються на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 525, 526, 530, 610, 625, 626, 629, 655 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України, ст. ст. 32, 33, 43, 49, 75, 77, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮВС»(03062, м. Київ, вул. Стрійська, буд. 3; 01103, м. Київ, провул. Червоно заводський, буд. 2/13; 03062, м. Київ, вул. Кіквідзе, буд. 18-а, р/р 7001 в РЦ КБ «Приватбанк», МФО 320649, ) на користь Селянського (фермерського) господарства «Горовий»(41700, Сумська область, м. Буринь, вул. Гагаріна, 38, р/р 260044112 Сумська ОД «Райффайзен Банк Аваль», МФО 337483, ), а у випадку відсутності коштів – з будь якого іншого рахунку, виявленого державним виконавцем під час виконання судового рішення 34 184,53 грн. (тридцять чотири тисячі сто вісімдесят чотири гривні 53 коп.) –заборгованості по Договору № 76/02 від 14.09.2006р., 10 015,98 грн. (десять тисяч п'ятнадцять гривень 98 коп.) –інфляційних втрат, 2 502,30 грн. (дві тисячі п’ятсот дві гривні 30 коп.) –пені, 1 952,73 грн. (одну тисячу дев’ятсот п’ятдесят дві гривні 73 коп.) –3 % річних, 486 грн. 55 коп. (чотириста вісімдесят шість гривень 55 коп.) –державного мита, 54 грн. 28 коп. (п’ятдесят чотири гривні 28 коп.) –витрат на інформаційно–технічне забезпечення судового процесу.

В іншій частині позову відмовити.

3. Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття.

4. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Суддя М.Є. Літвінова