ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа № 42/180-26/13

07.02.08

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ТОМАС - ЕНЕРГІЯ»

до Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом»в особі відособленого підрозділу «Запорізька АЕС»

про стягнення 15775, 91 грн.

Суддя Пінчук В.І.

Представники:

Від позивача Єрохіна О.Н. –представник, Цаплій І.С. –представник,

Барановський М.В. - представник

Від відповідача Лєбєдєв О.С. –представник

Рішення прийняте 07.02.2008р., оскільки в судовому засіданні 31.01.2007р. оголошувалась перерва.

Обставини справи:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою про стягнення з відповідача 15 775, 91 грн. заборгованості.

Представник відповідача у відзиві на позовну заяву проти позову заперечує та просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог, оскільки позивач пропустив строк позовної давності для пред’явлення вимог про стягнення заборгованості.

Дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін, суд, -

В С Т А Н О В И В:

24.07.2002р. між ТОВ «Томас -Енергія»(постачальником) та Державним підприємством «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом»в особі відособленого підрозділу «Запорізька АЕС»(покупцем) був укладений договір поставик продукції № 69/416 -02, відповідно до п.1.1 якого постачальинк зобов’язався поставити, а покупець прийняти та оплатити запасні частини к ГЦН -195 М, номенклатура, ціни та кількість яких вказана в специфікації, яка є невід’ємною частиною даного договору.

Згідно п.3.1 вказаного договору загальна сума договору складає 125907, 86 грн.

Покупець здійснює розрахунок з постачальником наступним чином: аванс 30% від загальної суми даного договору протягом 10 днів з моменту підписання договору, а кінцевий розрахунок протягом 20 банківських днів з моменту поставки.

Згідно видаткових накладних № ТЕ –0000005 від 03.02.03р., № ТЕ 0000007 від 03.03.03р. та № ТЕ - 0000013 від 20.05.03р. позивач поставив відповідачу продукцію на загальну суму 125907, 87 грн.

За отриману продукцію відповідач розрахувався частково.

Станом на 06.02.3007р. заборгованість відповідача перед позивачем складає 15775, 91 грн., що зокрема підтверджено актом звірки взаєморозрахунків від 20.02.2004р. та випискою з реєстру аналітичного обліку між позивачем та відповідачем станом на 01.03.2005р.

07.05.2004р. позивач направив відповідачу претензію №19 з вимогою оплатити заборгованість.

Відповідач у відповіді на претензію повністю не визнав позовні вимоги.

Згідно ст. 256 ЦК України позовна давність –це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

З матеріалів справи та з пояснень відповідача слідує, що початок перебігу строку позовної давності розпочався 10.06.2003р. Позивач звернувся до суду з позовом 01.03.2007р.

Згідно ч.1 ст. 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов’язку.

20.02.2004р. сторони підписали акт звірки взаємних розрахунків, згідно якого відповідач визнав свою заборгованість перед позивачем, а 01.03.2005р. відповідач зробив виписку № 237 із реєстру аналітичного обліку між ВП «Запорізька АЕС»та ТОВ «Томас –Енергія»м. Київ, станом на 01.03.2005р., в якій також підтвердив свою заборгованість перед позивачем.

Таким чином, відповідач вчинив дії, що підпадають під умови ст. 264 ЦК України, та визнав свій борг, а тому перебіг строку позовної давності був перерваний.

Згідно ст. 193 ГК України суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов’язання –відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов’язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов’язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. (ст. 525 ЦК України).

За таких обставин, суд вважає позовні вимоги позивача такими, що підлягають задоволенню.

З урахуванням викладеного, керуючись ст.ст. 33, 49, 82-85 ГПК України,

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Стягнути з Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом»в особі відособленого підрозділу «Запорізька АЕС»(71500, Запорізька обл., М. Енергодар, код 19355964) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ТОМАС - ЕНЕРГІЯ»(04119, м. Київ, вул. Сім’ї Хохлових, 15, код 30577149) 15775 (п’ятнадцять тисяч сімсот сімдесят п’ять) грн. 91 коп. боргу, 157 (сто п’ятдесят сім) грн. держмита та 118 (сто вісімнадцять) грн. витрат на інформаційно –технічне забезпечення судового процесу.

Видати наказ.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання.

Суддя

В.І.Пінчук