СУД
СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.01.08                                                                                 Справа № 1/623(19/79(14/135)

Суддя Зюбанова Н.М., розглянувши матеріали справи за позовом

Стаханово-Алчевського природоохоронного прокурора в інтересах держави в особі Стаханівської міської ради Луганської області

до Державного підприємства “Луганська обласна дирекція з ліквідації збиткових вугледобувних та вуглепереробних підприємств”, м. Стаханов Луганської області

третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Головне управління Державного казначейства України у Луганській області

про стягнення 1308794 грн. 45 коп.

за участю представників сторін:

від позивача –Мосіна Л.О., дов. від 14.12.07 № 01-28/3565;

відповідача –не прибув;

від третьої особи –Касьяненко В.В., дов. від 08.01.08 № 11-12/1-4;

прокурора Шидлаускаса П.В.

в с т а н о в и в :

Суть справи: про стягнення 1308794 грн. 45 коп. шкоди, заподіяної внаслідок перевищення графічно-допустимих норм концентрацій забруднюючих речовин в викидах у атмосферне повітря за 2003 рік у зв‘язку з невиконанням запланованих заходів щодо гасіння та рекультивації природних відвалів по шахті “Максимівська”.

Відповідач у відзиві на позовну заяву проти позову заперечує з посиланням на копію дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря у 2003 році шахтою „Максимівська”, вважає, що прокурором невірно визначений позивач у справі, оскільки законами України про державний бюджет на 2004 і 2005 роки шкода, заявлена до стягнення, направляється до державного бюджету.

Дослідивши обставини справи, надані матеріали, вислухавши представників позивача та третьої особи, прокурора, суд прийшов до наступного.

Так, постановою Вищого господарського суду України від 30.05.06 касаційна скарга позивача задоволена частково, постанова Луганського апеляційного господарського суду від 17.02.06 скасована, справу передано на новий розгляд до господарського суду Луганської області.

Відповідно до ч. 1 ст. 11112 ГПК України вказівки, що містяться у постанові касаційної інстанції, є обов"язковими для суду першої інстанції під час нового розгляду справи.

У постанові від 23.10.07 Вищий господарський суд зазначив, що суди попередніх інстанцій не з"ясували повноваження місцевої ради, у той час, як не виключається, що міська рада, у даному випадку, може мати статус позивача і суду належало з"ясувати наявність у неї відповідних повноважень.

Тому з врахуванням наданих прокурором та позивачем пояснень в обґрунтування факту звернення з позовом у даній справі, суд дійшов висновку, що Стаханівська міська рада Луганської області є належним позивачем за позовними вимогами про відшкодування шкоди, завданої екологічному середовищу, з огляду на наступне.

Так, згідно ст. 16 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" від 21.05.97 № 280/97-ВР /далі –Закон України № 280/97-ВР/, органи місцевого самоврядування є юридичними особами і наділяються цим та іншими законами власними повноваженнями, в межах яких діють самостійно і несуть відповідальність за свою діяльність відповідно до закону. Матеріальною і фінансовою основою місцевого самоврядування є рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, земля, природні ресурси, що є у комунальній власності територіальних громад сіл, селищ, районів у містах, а також об'єкти їхньої спільної власності, що перебувають в управлінні районних і обласних рад.

Також ст. 33 Закону України № 280/97-ВР щодо повноважень у сфері регулювання земельних відносин та охорони навколишнього природного середовища, до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад, як делеговані повноваження, належить здійснення контролю за додержанням природоохоронного законодавства.

Крім того, згідно ст.15 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища", місцеві ради здійснюють контроль за додержанням законодавства про охорону навколишнього природного середовища; координують діяльність відповідних спеціально уповноважених державних органів управління в галузі охорони навколишнього природного середовища та використання природних ресурсів на території місцевої ради.

Частиною 4 статті 46 вищевказаного Закону визначено, що кошти від збору за забруднення навколишнього природного середовища розділяються між місцевими (сільськими, селищними, міськими), обласними, Державним фондами охорони навколишнього природного середовища у спеціальному відношенні. Місцеві фонди охорони навколишнього природного середовища утворюються згідно вимог ч. 2 ст. 47 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" у складі відповідного місцевого бюджету за місцем заподіяння екологічної шкоди. Відповідно до пункту 5 статті 70 Закону України „Про державний бюджет України на 2004 рік” грошові стягнення за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища, здійснюються до спеціального фонду місцевих бюджетів у 2004 році.

Відповідно до пункту 2 статті 121 Конституції України на прокуратуру України покладається представництво інтересів громадянина або держави в суді у випадках, визначених законом, зокрема, ст.. 2 ГПК України, яка передбачає обов’язок господарського суду порушувати справи за позовними заявами прокурорів та їх заступників, які звертаються до господарського суду в інтересах держави.

При цьому закон зобов’язує прокурора самостійно визначати, в чому полягає порушення інтересів держави та обгрунтовувати необхідність їх захисту, а також визначати орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах.

Конституційний Суд України у рішенні від 08.04.1999 у справі № 1-1/99 зазначив, що підставою для порушення справи у суді є заява, у якій прокурор обгрунтовує порушення чи загрозу порушення інтересів держави, зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах, під яким відповідно до статей 6, 7, 143 Конституції України розуміється орган державної влади чи орган місцевого самоврядування, якому законом надано повноваження органу виконавчої влади.

В ст. 143 Конституції України зазначено, що органам місцевого самоврядування можуть надаватися законом окремі повноваження органів виконавчої влади.

Зокрема, ст.. 3 Закону України “Про охорону атмосферного повітря” визначено, що державне управління в галузі охорони атмосферного повітря відповідно до закону здійснюють Кабінет Міністрів України, спеціально уповноважений центральний орган виконавчої влади з питань екології та природних ресурсів; спеціально уповноважений центральний орган виконавчої влади з питань охорони здоров’я; Рада Міністрів АР Крим, місцеві державні адміністрації, інші центральні та місцеві органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування.

Враховуючи викладене, а також те, що порушення вимог законодавства про охорону навколишнього природного середовища відбулося на території Стахановської міської ради, Стахановська міська рада є належним позивачем по справі, оскільки місцеві ради як представницький орган територіальної громади вправі виступати в інтересах територіальної громади, у тому числі щодо відшкодування шкоди, заподіяної екологічному середовищу; прокурором належним чином обґрунтовано наявність інтересів держави за поданим позовом.

Відповідну правову позицію висловлено також у постанові Вищого господарського суду України від 29.11.07 по справі № 15/493(17/523).

Що стосується обставин справи по завданню шкоди атмосферному повітрю, то при розгляді справи судом встановлено наступне.

Так, ДП "Луганська обласна дирекція з ліквідації збиткових вугледобувних та вуглепереробних підприємств” створено відповідно до пункту 2.2 наказу Міністерства палива та енергетики України від 05.06.03 № 280 і згідно з наказом Міністерства палива та енергетики України від 23.12.03 № 778 виведене зі складу Об’єднання „Українська державна об’єднана дирекція з ліквідації збиткових вугледобувних, вуглепереробних і торфодобувних підприємств”, тобто є правонаступником майнових прав та обов’язків. Згідно пункту 2.2 Статуту відповідач створений з метою організації та використання робіт з ліквідації вугледобувних підприємств Луганської області за рахунок коштів державного бюджету та реалізації державної політики в цій галузі з урахуванням соціальної значимості, масштабності та тривалості ліквідації підприємств, без мети одержання прибутку.

Кіровською дирекцією з ліквідації шахт, яка є структурним підрозділом відповідача, при здійсненні ліквідаційних робіт на шахті "Максимівська” були допущені перевищення гранично допустимих концентрацій при здійсненні викидів забруднюючих речовин у атмосферне повітря, що є порушенням вимог ст.10 Закону України "Про атмосферне повітря”.

Перевіркою, проведеною екологічною інспекцією по Стаханівському регіону, встановлено, що за 2003 рік внаслідок цих порушень було спричинено шкоду навколишньому природному середовищу на суму 1308794 грн. 45 коп.

Зазначений факт та розмір шкоди підтверджується актом перевірки від 1.03-1.04.04, довідкою Кіровської дирекції по ліквідації шахт ДП "Луганська обласна дирекція з ліквідації збиткових вугледобувних та вуглепереробних підприємств”, розрахунком суми збитків, який здійснений на підставі „Методики розрахунку розмірів відшкодування збитків, які заподіяні державі в результаті наднормативних викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря”, затвердженої наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища та ядерної безпеки України від 18.05.95 №38, зареєстрованої в Мінюстиції України 29.05.95 за №157/693 (а.с.6-7).

Згідно до ст. 68 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища” підприємства, установи, організації та громадяни зобов'язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України.

Відповідно до частини 5 статті 11 Закону України "Про атмосферне повітря" викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами можуть здійснюватися після отримання дозволу, який видається територіальним органом спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань екології та природних ресурсів за погодженням із територіальним органом спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань охорони здоров’я.

Згідно зі статтею 33 вказаного Закону особи, винні у викидах забруднюючих речовин в атмосферне повітря без дозволу спеціально уповноважених на те органів виконавчої влади, відповідно до закону несуть відповідальність згідно з законом.

Терміни дії дозволу № 90646 від 17.11.00 та таблицею дозволених обсягів до нього - минув 30.12.03, тобто у період згаданої перевірки (01.03.04 –01.04.04) термін дії вказаного дозволу закінчився; а дозвіл з продовженим або з новим строком дії був відсутній. У дозволу затверджені нульові нормативи, розроблені на підставі ГДВ (гранично допустимі викиди) та передбачені проектом викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря (а.с. 53-54).

У зв’язку з тим, що відповідачем не були виконані природоохоронні заходи, це призвело до збільшення викидів в атмосферне повітря.

Факт відсутності фінансування підприємства відповідача на проведення відшкодування завданої шкоди не звільняє його від відповідальності за порушення законодавства про охорону атмосферного повітря.

Тому позов є таким, що підтверджений матеріалами справи, вимоги прокурора відповідають фактичним обставинам, тому є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню повністю на суму 5598 грн. 51 коп. боргу з віднесенням судових витрат на відповідача згідно ст. 49 ГПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 49, 82, 84, 85 ГПК України, суд

в и р і ш и в :

1.          Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Державного підприємства "Луганська обласна дирекція з ліквідації збиткових вугледобувних та вуглепереробних підприємств”, м. Стаханов, вул. Дзержинського, 14, ід. код 32449971 шкоду у розмірі 1308794 грн. 45 коп. на користь Стахановської міської ради, м. Стаханов Луганської області, вул. Кірова, 32, ід. код 24046662, видати наказ позивачу після набрання рішенням законної сили.

3. Стягнути з Державного підприємства "Луганська обласна дирекція з ліквідації збиткових вугледобувних та вуглепереробних підприємств”, м. Стаханов, вул. Дзержинського, 14, ід. код 32449971 на користь державного бюджету України держмито в сумі 1700 грн., п/р 0006, банк ГУДКУ у Луганській області, одержувач УДК у м. Луганську ГУ ДКУ у Луганській області, МФО 804013, ід. код 24046582, код бюджетної класифікації 22090200, символ звітності банку 095 та 118 грн. 00 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, п/р 0006, банк –ГУДКУ у Луганській області, одержувач –УДК у м. Луганську, МФО 804013, ід. код 24046582, код бюджетної класифікації 22050000, символ звітності банку –259, видати наказ державній податковій інспекції у м. Стаханові Луганської області після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його

підписання, оформленого відповідно до ст. 84 ГПК України.

Дата підписання рішення –16.01.08.

Суддя                                                                       Н.М.Зюбанова