ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

04 грудня 2008 р. Справа № 15/438-06

За заявою Управління Державного казначейства у м. Вінниці Головного управління Державного казначейства України у Вінницькій області (21100, м.Вінниця, вул.. 50-річчя Перемоги, 7)

Про роз’яснення постанови господарського суду Вінницької області у справі № 15/438-06

за позовом Відкритого акціонерного товариства «Вініфрут»(22400, Вінницька обл., м. Калинівка, вул. Фрунзе, 45)

до Вінницької митниці (21043, м. Вінниця, вул. Лебединського, 7)

3-тя особа без самостійних вимог: Головне управління Державного казначейства України у Вінницькій області

Про визнання протиправними та скасування довідки, рішення про визначення митної вартості товару та карток відмови у вантажно-митному оформленні вантажно-митних декларацій, а також стягнення 147269,51 грн.

Суддя М. Кожухар

Секретар судового засідання О. Шевченко

Представники:

Позивача, відповідача – не з’явились

Головного управління Державного казначейства України у Вінницькій області –Лаврова А.В. –за дорученням

В С Т А Н О В И В :

02.07.2007 р. господарським судом Вінницької області у даній справі (суддя Курко О.П.) прийнято постанову, якою позов задоволено у повному обсязі, зокрема присуджено до стягнення з Державного бюджету України 147269,51 грн. зайво сплачених платежів та зборів та 1473 грн. понесених позивачем судових витрат по сплаті держмита.

Оскаржена відповідачем дана постанова суду залишена без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 25.09.2008 р.

11.11.2008 р., у зв’язку з обранням судді Курка О.П. суддею Вінницького окружного адміністративного суду, за заявою стягувача та розпорядженням голови господарського суду Вінницької області, суддею М.Кожухар цього суду відповідно до постанов місцевого та апеляційного господарських судів видано виконавчий лист на стягнення з Державного бюджету України на користь ВАТ «Вініфрут»147269,51 грн. та 1473 грн. судових витрат по сплаті держмита .

24.11.2008 р. від Управління Державного казначейства у м. Вінниці Головного управління Державного казначейства України у Вінницькій області надійшла заява про роз’яснення судового рішення в частині визначення бюджету та номеру бюджетного рахунку, з якого передбачається стягнення державного мита (судового збору), яка мотивована наступним.

Згідно ст..25 Бюджетного кодексу України Державне казначейство України здійснює безспірне списання коштів з рахунків , на яких обліковуються кошти державного бюджету України ,за рішенням, яке було прийнято органом, що відповідно до закону має право на його застосування .

У виконавчому листі господарського суду Вінницької області по справі № 15/438-06 від 11.11.2008 р. не визначено реквізитів рахунку Державного бюджету, з якого передбачається стягнення судового збору .

Посилаючись на наведене, заявник просить у відповідності до ст.17О КАСУ України роз"яснити рішення в частині визначення бюджету та номеру бюджетного рахунку, з якого передбачається стягнення державного мита (судового збору) за даним виконавчим листом.

Представник органу державного казначейства у судовому засіданні подану заяву підтримав.

Позивач та відповідач правом участі у судовому засіданні по розгляду заяви про роз’яснення рішення не скористались, про час і місце судового засідання повідомлені ухвалою суду та судовими повістками. Відсутність їх представників не перешкоджає розгляду заяви про роз’яснення рішення суду.

Від представника ВАТ Вініфрут»надійшло клопотання про розгляд заяви без його участі та пояснення, де він заперечує проти задоволення заяви про роз’яснення рішення суду.

Заслухавши представника заявника та дослідивши надані матеріали, суд дійшов такого висновку.

Відповідно до статті 170 Кодексу адміністративного судочинства України (далі –КАС України) якщо судове рішення є незрозумілим, суд, який його ухвалив, за заявою осіб, які беруть участь у справі, або державного виконавця ухвалою роз'яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його змісту. Подання заяви про роз'яснення судового рішення допускається, якщо воно ще не виконано або не закінчився строк, протягом якого судове рішення може бути подане для примусового виконання. Подання заяви про роз'яснення судового рішення зупиняє перебіг строку, протягом якого судове рішення може бути подане для примусового виконання.

Подана Управлінням державного казначейства заява не свідчить про незрозумілість судового рішення, а стосується невизначення у виконавчому листі номеру бюджетного рахунку, з якого має бути стягнуто витрати на сплату державного мита, що не потребує роз’яснення рішення суду в розумінні ст. 170 КАС України.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб’єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про виконавче провадження»виконання рішень про стягнення коштів з рахунків, на яких обліковуються кошти Державного бюджету України та місцевих бюджетів або з бюджетних установ, здійснюється органами Державного казначейства України в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Статтею 25 Бюджетного кодексу України передбачено, що Державне казначейство України здійснює безспірне списання коштів з рахунків, на яких обліковуються кошти Державного бюджету України та місцевих бюджетів, за рішенням, яке було прийняте державним органом, що відповідно до закону має право на його застосування.

Листом від 04.09.2008 р. N 18-04/9580-14929 «Щодо практики застосування положень постанови Кабінету Міністрів України»від 09.07.2008 N 609 Міністерство фінансів України та Державне казначейство України роз’яснили, що у випадку надходження судових рішень про повернення надмірно та/або помилково сплаченого у зв'язку із зверненням до суду державного мита (судового збору), а також про стягнення судового збору (державного мита) з державного бюджету, присудженого згідно із статтею 94 КАС України, при їх виконанні потрібно керуватися абзацом третім пункту 4 Порядку виконання рішень про стягнення коштів з рахунків, на яких обліковуються кошти державного та місцевих бюджетів, або бюджетних установ, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №609 від 09.07.08р.(далі –Порядок). Вказаний абзац у свою чергу стосується стягнення з Державного бюджету України надмірно та/або помилково сплачених до бюджетів податків, зборів (обов'язкових платежів) та інших доходів бюджетів.

Пунктом 6 Порядку передбачено, що у разі подання юридичною особою, на користь якої прийнято судове рішення, органу Державного казначейства виконавчого документа про повернення з бюджету належних їй коштів, орган Державного казначейства надсилає його копію органу, на який відповідно до закону про державний бюджет на поточний рік покладено функції із здійснення контролю за справлянням платежів до бюджету з метою узгодження реквізитів рахунків, на яких обліковуються доходи державного бюджету, кодів бюджетної класифікації за доходами тощо та відповідно до виконавчого документу складає платіжне доручення, на підставі якого перераховуються кошти з рахунків. Частина 2 п.7 цього Порядку встановлено, що у разі, коли у виконавчому документі не визначено бюджетний рахунок для здійснення безспірного списання, кошти перераховуються з того рахунку, на якому обліковуються відповідні надходження бюджету на момент прийняття виконавчого документу.

З огляду на наведене та враховуючи, що рішення суду у даній справі не потребує роз’яснення у розумінні ст. 170 КАС України, суд дійшов висновку, що заява про роз’яснення судового рішення у справі № 12/59-07 задоволенню не підлягає.

Керуючись розділом УП, ст.ст. 170, 160, 165, 255 КАС України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви Управління Державного казначейства у м. Вінниці Головного управління Державного казначейства України у Вінницькій області про роз’яснення судового рішення у справі № 15/438-06.

Відповідно до ст. 186 КАС України ухвала може бути оскаржена протягом 5 днів з дня її проголошення. Якщо ухвалу було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк подання заяви про апеляційне оскарження обчислюється з дня отримання нею копії ухвали . Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом 10 днів після подання заяви про апеляційне оскарження. При цьому апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження , якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження. Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до суду апеляційної інстанції через суд, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до ст. 254 КАС України ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений цим Кодексом, постанова або ухвала суду першої інстанції набирає сили після закінчення цього строку.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя М. Кожухар

Надруковано 5 прим.

1 –у справу

2 –позивачу

3 –відповідачу

4 –Управлінню Державного казначейства у м. Вінниці

5 –Головному управлінню Державного казначейства України у Вінницькій області