ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2008 р.

№ 5/433

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого - судді Кривди Д.С.,

суддів Жаботиної Г.В., Уліцького А.М.

у відкритому судовому засіданні за участю представників сторін:

від позивача:

від відповідача:

розглянувши касаційну скаргу Дочірнього підприємства “Полтавський облавтодор” Державної акціонерної компанії “Автомобільні дороги України”

на постанову Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 29.10.2007р.

у справі № 5/433 Господарського суду Полтавської області

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю “Інтер-Ойл”

до Дочірнього підприємства “Полтавський облавтодор” Державної акціонерної компанії “Автомобільні дороги України”

до Дочірнього підприємства “Полтавський облавтодор” Державної акціонерної компанії “Автомобільні дороги України” в особі філії “Автодорсервіс”

третя особа на стороні відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю “Трейд-Ойл 5000”

про визнання дійсним договору від 15.02.2006р. №125/1,

та за зустрічним позовом Дочірнього підприємства “Полтавський облавтодор” Державної акціонерної компанії “Автомобільні дороги України”

до Товариства з обмеженою відповідальністю “Інтер-Ойл”

третя особа на стороні відповідача Дочірнє підприємство “Полтавський облавтодор” Державної акціонерної компанії “Автомобільні дороги України” в особі філії “Автодорсервіс”

третя особа на стороні відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю “Трейд-Ойл 5000”

про зобов’язання повернути із незаконного володіння тепловоз серії ТЕМ 2у бортовий №8971, 1987 року випуску, дизельною потужністю 1200 к.с.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю “Інтер-Ойл” звернулося до Господарського суду Полтавської області з позовом до Дочірнього підприємства “Полтавський облавтодор” Державної акціонерної компанії “Автомобільні дороги України” та Дочірнього підприємства “Полтавський облавтодор” Державної акціонерної компанії “Автомобільні дороги України” в особі філії “Автодорсервіс” про визнання дійсним договору від 15.02.2006р. № 125/1.

Дочірнє підприємство “Полтавський облавтодор” Державної акціонерної компанії “Автомобільні дороги України” подало до Господарського суду Полтавської області зустрічний позов до Товариства з обмеженою відповідальністю “Інтер-Ойл” про зобов’язання повернути із незаконного володіння тепловоз серії ТЕМ 2у бортовий №8971, 1987 року випуску, дизельною потужністю 1200 к.с.

Рішенням Господарського суду Полтавської області від 11.01.2007р. (суддя Н.Г.Гетя), залишеним без змін постановою Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 29.10.2007р. (судді: Т.В.Ільєнок, Г.В.Корсакова, В.Ю.Шевченко), у задоволенні первісного позову відмовлено, у задоволенні зустрічних позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з прийнятими у даній справі судовими рішеннями, Дочірнє підприємство “Полтавський облавтодор” Державної акціонерної компанії “Автомобільні дороги України” подало касаційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Полтавської області від 11.01.2007р. та постанову Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 29.10.2007р. та прийняти нове рішення, яким задовольнити зустрічні позовні вимоги, мотивуючи свою вимогу тим, що господарським судом першої та апеляційної інстанції порушено норми матеріального права.

Розглянувши касаційну скаргу, перевіривши правильність застосування господарським судом попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, Вищий господарський суд України дійшов висновку, що касаційна скарга Дочірнього підприємства “Полтавський облавтодор” Державної акціонерної компанії “Автомобільні дороги України” підлягає задоволенню частково.

Позивачем за первісним позовом - Товариством з обмеженою відповідальністю “Інтер-Ойл” подано позов до Дочірнього підприємства “Полтавський облавтодор” Державної акціонерної компанії “Автомобільні дороги України” в особі філії “Автодорсервіс”.

Згідно ст. 21 ГПК України сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути підприємства та організації, зазначені у статті 1 цього Кодексу.

Згідно ст. 1 ГПК України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Таким чином, приписами даної правової норми встановлено, що сторонами в господарському процесі можуть бути, юридичні особи та фізичні особи, які набули відповідного статусу.

Господарський суд дійшов правомірного висновку, що стороною у господарському процесі не може бути не юридична особа, яка є такою, що не має господарської та цивільної дієздатності, та правомірно залучив до участі у справі у якості відповідача юридичну особу –Дочірнє підприємство “Полтавський облавтодор” Державної акціонерної компанії “Автомобільні дороги України”, але не виключив із числа відповідачів за первісним позовом неналежного відповідача –філію Дочірнього підприємства “Полтавський облавтодор” Державної акціонерної компанії “Автомобільні дороги України”, чим порушив вимоги п. 1 ст. 65 ГПК України.

Правила щодо третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору встановлені ст. 27 ГПК України, згідно ч. 1 та ч. 4 якої треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до прийняття рішення господарським судом, якщо рішення з господарського спору може вплинути на їх права або обов'язки щодо однієї з сторін. Їх може бути залучено до участі у справі також за клопотанням сторін, прокурора або ініціативи господарського суду. Треті особи, які не заявляють самостійних вимог, користуються процесуальними правами і несуть процесуальні обов'язки сторін, крім права на зміну підстави і предмета позову, збільшення чи зменшення розміру позовних вимог, а також на відмову від позову або визнання позову.

Таким чином, третіх осіб може бути залучено до участі у справі, якщо рішення з господарського спору може вплинути на їх права або обов'язки щодо однієї з сторін. Проте, господарський суд залучаючи до участі у справі у якості третьої сторони Товариство з обмеженою відповідальністю “Інтер-Ойл 5000” не зазначив яким чином рішення з даного господарського спору може вплинути на права і обов’язки даного товариства щодо Товариства з обмеженою відповідальністю “Інтер-Ойл”.

Не звергнув господарський суд уваги і на те, що третя особа має мати статус юридичної особи, тому залучивши до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору –філію Дочірнього підприємства “Полтавський облавтодор” Державної акціонерної компанії “Автомобільні дороги України” господарський суд порушив приписи ст. 27, ст. 1 та ст. 21 ГПК України.

Як вже було зазначено, Дочірнє підприємство “Полтавський облавтодор” Державної акціонерної компанії “Автомобільні дороги України” подало зустрічний позов щодо повернення Товариством з обмеженою відповідальністю “Інтер-Ойл” із незаконного володіння тепловозу.

Проте, вирішуючи даний спір, господарським судом попередніх інстанцій у встановленому законом порядку на підставі відповідних доказів не було досліджено та встановлено обставин яким чином даний тепловоз був набутий Товариством з обмеженою відповідальністю “Інтер-Ойл” та чи саме на ремонт даного тепловозу Товариство з обмеженою відповідальністю “Інтер-Ойл” просить визнати дійсним договір.

Наведене свідчить про неповне з'ясування судами першої та апеляційної інстанцій фактичних обставин справи, що мають значення для правильного вирішення спору, а, отже, і порушення вимог ст. 43 Господарського процесуального кодексу України щодо всебічного, повного та об'єктивного розгляду всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 111-5 Господарського процесуального кодексу України касаційна інстанція перевіряє юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення у рішенні або постанові господарського суду.

Оскільки відповідно до ч. 2 ст. 111-7 Господарського процесуального кодексу України касаційна інстанція не наділена повноваженнями щодо встановлення обставин справи, а останні встановлені неповно, справа підлягає передачі на новий розгляд до господарського суду першої інстанції.

Під час нового розгляду справи господарському суду першої інстанції слід взяти до уваги викладене, вжити всі передбачені законом заходи для всебічного, повного та об'єктивного встановлення обставин справи, прав та обов'язків сторін і, в залежності від встановленого та відповідно до вимог чинного законодавства, вирішити спір.

Керуючись ст.ст. 111-5, 111-7, п. 3 ст. 111-9, 111-10, 111-11, 111-12 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ :

Касаційну скаргу Дочірнього підприємства “Полтавський облавтодор” Державної акціонерної компанії “Автомобільні дороги України” задовольнити частково.

Рішення Господарського суду Полтавської області від 11.01.2007р. та постанову Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 29.10.2007р. у справі № 5/433 скасувати, а справу передати на новий розгляд до Господарського суду Полтавської області.

Головуючий - суддя Кривда Д.С.

судді Жаботина Г.В.

Уліцький А.М.