ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

11.11.08 Справа №5/314/08

Колегія суддів Запорізького апеляційного господарського суду у складі:

Головуючий суддя Хуторной В.М. судді Хуторной В.М. , Кричмаржевський В.А. , Мойсеєнко Т. В.

при секретарі Лола Н.О.,

за участю представника: позивача – Горбунова, довіреність № 110 від 24.09.08 р., відповідача - Шкабрій М.П., довіреність № 188 від 24.04.2008 р.;

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Моноліт» на рішення господарського суду Запорізької області від 09.06.2008 р. по справі № 5/314/08

за позовом – Відкритого акціонерного товариства «Акціонерний банк «Бізнес Стандарт», Київ, (далі ВАТ «АБ Бізнес стандарт»);

до відповідача – Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-будівельного комбінату «Моноліт», м. Мелітополь Запорізької області (далі ТОВ ВБК «Моноліт»);

про стягнення заборгованості за простим векселем

ВСТАНОВИВ:

Розпорядженням голови Запорізького апеляційного господарського суду № 1938 від 13.10.2008 р. справа передана для розгляду колегії суддів у складі: Хуторной В.М., Кричмаржевський В.А., Мойсеєнко Т.В., якою справа прийнята до свого провадження.

Рішенням господарського суду Запорізької області від 09.06.2008 р. по справі № 5/314/08 (суддя Проскуряков К.В.) позов задоволено. Вирішено стягнути з ТОВ ВБК «Моноліт» на користь ВАТ «АБ Бізнес стандарт» заборгованість за векселем у сумі 5574904 грн. 40 коп. та звернути стягнення на заставне майно ТОВ ВБК «Моноліт», передане в заставу згідно з договором застави № ДЗ 233-01 від 28.12.2001 р. на користь Акціонерного банку «ТАС – Бізнес банк» в рахунок погашення заборгованості за простим векселем № 23 в сумі 5574904 грн. 40 коп., на комплекс будівель та споруд ТОВ ВБК «Моноліт», який знаходиться за адресою: Запорізька область, м. Мелітополь, вул. Кірова, 188 «а».

Рішення суду мотивовано тим, що зміни дат пред'явлення простого векселя №23 до сплати внесені до векселю акцептантом - ТОВ ВБК «Моноліт» згідно законодавчих вимог шляхом закреслення попереднього реквізиту – за пред'явленням, але не раніше 25.11.2004 р. та написання нового - за пред'явленням, але не раніше 25.11.2005 р., вчинене виправлення засвідчене підписом керівника підприємства Фесенком М.В. та скріплено печаткою, вказані зміни погоджені з ВАТ «АБ «Бізнес Стандарт» шляхом укладення та підписання сторонами додаткової угоди № 3 до договору застави № ДЗ 233-01 від 28.12.2001 р. із додатком № 1/4. При дослідженні судом оригіналу векселя 223 будь-яких дефектів форми векселя не виявлено, він має усі необхідні реквізити, а надписи, здійснені на векселі, виконані відповідно до вимог вексельного законодавства, підписані повноважними особами та скріплені печаткою. Звернення стягнення на заставлене майно обґрунтовано в рішенні суду посиланням на ст. ст. 3, 20 Закону України «Про заставу» № 2654-Х1І від 02.10.1992 р. та на договір застави № ДЗ 233-01 від 28.12.2001 р.

Не погоджуючись з судовим рішенням, ТОВ ВБК «Моноліт», до Запорізького апеляційного господарського суду подано апеляційну скаргу в якій відповідач зазначає, що перебіг трирічного строку на пред’явлення позовних вимог до акцептанта переказного векселя або до векселедавця простого векселя починається з дати настання строку платежу, встановлені ст. 70 Уніфікованого закону про переказні векселі та прості векселі строки для пред’явлення позовних вимог за векселем є присічними, вони не можуть бути змінені угодою сторін і не підлягають зупиненню або відновленню, суд зобов’язаний застосувати ці строки незалежно від заяви сторони, після їх закінчення припиняється дія матеріального права вимоги платежу від зобов’язаних за векселем осіб. Також ТОВ ВБК «Моноліт» вказує, що зміну дати платежу за спірним векселем – за пред’явленням, але не раніше 25.11.05 р. здійснено всупереч вимогам вексельного законодавства, відсотки за векселем судом стягнуто невірно.

Представник відповідача в судовому засіданні підтримав доводи апеляційної скарги, просить її задовольнити рішення суду першої інстанції скасувати.

ВАТ «АБ Бізнес стандарт», відповідач у справі, у поданому суду відзиві на апеляційну скаргу не погоджується з її доводами, вважає рішення суду першої інстанції законним. Також вказує на помилковість свого розрахунку періоду нарахування відсотків, передбачених ст. 48 Уніфікованого закону про переказні та прості векселі, просить в цій частині рішення суду змінити та стягнути вказані відсотки за векселем за період з 31.08.06 р. по 06.04.08 р. в розмірі 1036108,91 грн., в решті рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав заперечення, викладені у відзиві на апеляційну скаргу.

За заявою представників сторін судове засідання проводилось без застосування технічних засобів фіксації судового процесу, за їх згодою в судовому засіданні 11.11.08 р. оголошено лише вступну та резолютивну частину постанови.

Відповідно до ст. 99 ГПК України, апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами наданими суду першої інстанції.

Згідно ст. 101 ГПК України, апеляційний господарський суд не зв’язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Сутність спору.

Згідно статуту ВАТ «АБ Бізнес стандарт», зареєстрованого 28.01.08 р., ВАТ «АБ Бізнес стандарт» є правонаступником по всіх правах та зобов’язаннях Акціонерного банку «ТАС-Бізнесбанк», який у свою чергу є правонаступником по всіх правах та зобов’язаннях Акціонерного банку «Муніципальний».

27.12.2001 р. між Акціонерним банком «Муніципальний» (далі - Банк) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Моноліт-Агро» (далі Векселедержатель) укладено договір №350-В про врахування векселя.

Згідно п. 1.1 в порядку, в строки та на умовах, зазначених в цьому договорі, Банк здійснює урахування векселя, який належить ТОВ «Моноліт-Агро» з наступними реквізитами: Вид векселя: простий; Місце складення: м. Мелітополь; Номер векселя: 23; Виданий: Товариство з обмеженою відповідальністю Виробничо-будівельний комбінат «Моноліт»; Номінальна вартість: 7000000 грн.; Строк оплати: за пред'явленням, але не раніше 25.11.2004 р.; Процентна ставка за векселем: 35% річних; Дата складення: 27.12.2001 р.; Наказу кого видано вексель: ТОВ «Літтл-брок».

Відповідно до п. 2 (Порядок обліку векселя) цього договору, Векселедержатель передає Банку вексель, який знаходиться в його власності. При цьому вексель повинен бути оформлений у відповідності до діючого законодавства, мати необхідні реквізити та передаватися Банку з бланковим індосаментом Векселедержателя.

Згідно п. 5 (Додаткові умови) цей договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами. Право отримання відсотків за векселем з дати складення векселя до моменту погашення належить Банку. Зміни та доповнення цього договору здійснюються за згодою сторін в письмовій формі.

27.12.2001 р. складено акт прийому - передачі векселя, згідно якого ТОВ «Моноліт-Агро» (далі - Векселедержатель) передав, а АБ «Муніципальний» прийняв цей простий.

28.12.2001 р. між АБ «Муніципальний» та ТОВ ВБК «Моноліт», (далі -Заставник або Векселедавець) укладено договір застави №ДЗ 234-01 із додатками.

За вказаним договором забезпечується виконання ТОВ ВБК «Моноліт» перед АБ «Муніципальний» наступного основного зобов'язання: по сплаті номінальної вартості векселя в сумі 7000000 грн.; відсотків нарахованих на номінальну вартість векселя згідно Додатку №1; у випадку несвоєчасної сплати пред'явленого до платежу векселя - відсотків у розмірі передбачених діючим законодавством, з дня строку платежу; а також інших витрат та збитків Заставодержателя, які виникли у зв'язку з невиконанням або неналежним виконанням Заставником своїх обов'язків як векселедавця за векселем, заставник на умовах, визначених цим договором, передає у заставу транспортні засоби (далі - предмет застави), зазначені у Додатку №1 до цього договору, який є невід'ємною частиною.

Загальна заставна вартість предмета застави, узгоджена сторонами та складає 142560 грн.

В подальшому між тими самими сторонам укладались додаткові угоди № 1, № 2 та № 3 до договору застави № ДЗ 234-01 від 28.12.2001 р.

Разом із договором застави № ДЗ 234-01 від 28.12.2001, між АБ «Муніципальний» (далі - Заставодержатель або Банк) та ТОВ ВБК «Моноліт» (далі - Заставодавець або Векселедавець) укладений договір застави № ДЗ 233-01 від 28.12.2001 р.

За вказаним договором, в забезпечення виконання перед АБ «Муніципальний» зобов'язань Заставника (як Векселедавець) за векселем, а саме: - по сплаті номінальної вартості векселя в сумі 7000000 грн.; відсотків, нарахованих на номінальну вартість векселя згідно Додатку №1; у випадку несвоєчасної сплати пред'явленого до платежу векселя - відсотків у розмірі передбачених діючим законодавством, з дня строку платежу; а також інших витрат та збитків Заставодержателя, які виникли у зв'язку з невиконанням або неналежним виконанням Заставником своїх обов'язків як векселедавця за векселем, Заставник на умовах, визначених цим договором, передає у заставу наступне майно (далі - предмет застави): комплекс будівель та споруд, який знаходиться за адресою: Запорізька область, м. Мелітополь, вул. Кірова, 188 «а». Даний об'єкт належить заставодавцю на підставі свідоцтва про право власності від 02.08.2000 р., виданого на підставі рішення виконкому Мелітопольської міської ради від 26.06.2000 р. №96/6, що підтверджується довідкою-характеристикою №7062 від 28.12.2001 р., виданою Мелітопольським МБТІ.

Заставна вартість предмета застави, узгоджена сторонами на підставі звіту про експертну оцінку від 01.08.2000 р. та 07.11.2001 р. складає 16251732 грн.

В подальшому між тими самими сторонам укладались додаткові угоди № 1 від 11.11.02 р., № 2 від 02.12.02 р. та № 3 до договору застави № ДЗ 233-01 від 28.12.2001 р.

За Додатковою угодою №3 до договору застави № ДЗ 233-01 від 28.12.2001 р. сторони дійшли згоди викласти назву договору №ДЗ 233-01 від 28.12.2001 р. в такій редакції: «Іпотечний договір №ДЗ 233-01», а також замінити Додаток №1/3 до договору застави № ДЗ 233-01 на Додаток №1/4, що є невід'ємною частиною цієї додаткової угоди і договору застави № ДЗ 233-01 від 28.12.2001 р., а також замінити Додаток №2 до договору застави № ДЗ 234-01 на Додаток №2/1, що є невід'ємною частиною цієї додаткової угоди і договору застави №ДЗ 234-01 від 28.12.2001 р.

Згідно Додатку №1/4 до договору № 3 від 02.03.2005 р., Додатку до договору застави № ДЗ 233-01 від 28.12.2001 р., договором застави № ДЗ 234-01 від 28.12.2001 р. забезпечується виконання перед АБ «Муніципальний» зобов'язань заставника (як векселедавця) за простим векселем №23 з наступними реквізитами - місто та дата складення: м. Запоріжжя, 27.12.2001; місто та дата пред'явлення до платежу: м. Запоріжжя, за пред'явленням, але не раніше 25.11.2005 р.; найменування, адреса, реквізити першого Векселедержателя: ТОВ «Літтл-Брок», 69037, м. Запоріжжя, вул. 40 років Радянської України, 60-б, к. 322, п/р 8001 в АБ «Муніципальний», м. Запоріжжя, МФО 313537, ; номінальна вартість векселя, відсотки за ним: 7000000 грн. разом з 35% річних по 31.07.2002 р., з 29% річних з 01.08.2002 р. по 01.12.2002 р., з 25% річних з 02.12.2002 р. по 31.01.2003 р., з 20% річних з 01.02.2003 р.; найменування, адреса, реквізити Векселедавця: ТОВ ВБК «Моноліт», 72319, Запорізька область, м. Мелітополь, вул. Кірова, 188-а, п/р. 4001 в АБ «Муніципальний», м. Запоріжжя, МФО 313537, , про що зазначено у самому векселі.

Недоліків при складенні векселя не виявлено. Пред'явники є законними власниками зазначеного векселя.

Усі додатки до договору застави №233-01 від 28.12.2001 р. та додаткові угоди за ним підписані обома сторонами та скріплені печатками.

Рішенням господарського суду Запорізької області від 25.10.2006 р. у справі № 5/407/06, яке залишено без змін постановою Запорізького апеляційного господарського суду від 22.02.07 р. частину заборгованість за вказаним векселем стягнуто з ТОВ ВБК «Моноліт» на користь АБ «ТАС - Бізнесбанк» шляхом звернення стягнення на заставлене майно відповідача за договором застави №ДЗ 234-01 від 28.12.2001 р. згідно визначеного переліку. 05.03.2007 р. на виконання рішення господарським судом Запорізької області видано наказ № 5/407/06, за яким Відділом державної виконавчої служби Мелітопольського міського управління юстиції відкрито виконавче провадження.

02.04.2007 р. ВДВС Мелітопольського МУЮ винесено постанову про закінчення виконавчого провадження за наказом суду № 5/407/06 у зв’язку зі сплатою боргу, майно боржника ТОВ ВБК «Моноліт» звільнено з-під арешту.

Під час розгляду даної справи у суді першої інстанції, відповідач у добровільному порядку, в рахунок погашення суми боргу перерахував 3000000 грн.

Таким чином, станом на 02.06.2008 р. заборгованість ТОВ ВБК «Моноліт» перед Банком за простим векселем № 23 складає 5451015,56 грн., з яких 4069545 грн. - номінальна вартість векселя, 345361,65 грн. за нарахованими і несплаченими відсотками за векселем у період з 27.12.2001 р. по 29.08.2006 р. та 1036108,91 грн. за відсотками, нарахованими відповідно до ст. 48 Уніфікованого закону про переказні векселі та прості векселі.

Колегія суддів, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування норм матеріального та процесуального права при винесенні оскаржуваного судового рішення, знаходить апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню в силу наступного.

Згідно ст. 21 Закону України «Про цінні папери і фондову біржу» від 18 червня 1991 року № 1201-XII вексель - цінний папір, який засвідчує безумовне грошове зобов'язання векселедавця сплатити після настання строку визначену суму грошей власнику векселя (векселедержателю). Випускаються такі види векселів: простий, переказний.

Простий вексель містить такі реквізити: а) найменування – «вексель»; б) просту і нічим не обумовлену обіцянку сплатити визначену суму; в) зазначення строку платежу; г) зазначення місця, в якому повинен здійснитись платіж; д) найменування того, кому або за наказом кого платіж повинен бути здійснений; е) дату і місце складання векселя; є) підпис того, хто видає документ (векселедавця).

Документ, у якому відсутній будь-який з реквізитів, вказаних у частинах третій і четвертій цієї статті, відповідно для простого і переказного векселів, не має сили простого або переказного векселя.

Колегія суддів зазначає, що вексель № 23 заповнений з дотриманням всіх вимог, передбачених ст. 21 Закону України «Про цінні папери і фондову біржу» та ст. ст. 75, 76 Уніфікованого закону про переказні векселі та прості векселі, запровадженого Женевською конвенцією від 07.06 30 р., ратифікованою Законом України «Про приєднання України до Женевської конвенції 1930 року, якою запроваджено Уніфікований закон про переказні векселі та прості векселі» № 826-ХІV від 06.07.1999 р. (далі Уніфікований закон про переказні векселі та прості векселі) і не містить дефекту форми, та будь-яких інших підстав, які б позбавили його вексельної сили.

Вказаний висновок також в порядку ст. 35 ГПК України не потребує додаткового доказування, оскільки рішенням господарського суду Запорізької області від 25.10.2006 р. у справі № 5/407/06, яке набрало законної сили, задоволено позов АБ «ТАС-Бізнесбанк», правонаступником якого є ВАТ «АБ «Бізнес Стандарт», до ТОВ ВБК «Моноліт» та стягнуто 380000 грн. частини заборгованості за простим векселем № 23 шляхом звернення стягнення на заставлене майно, чим фактично підтверджено відповідність векселя законодавчим вимогам.

Згідно ст.77 Розділу II Уніфікованого закону про переказні векселі та прості векселі, до простих векселів застосовуються такі самі ж положення, що стосуються переказних векселів, тією мірою, якою вони є сумісними з природою цих документів.

Доводи апеляційної скарг з того приводу, що перебіг строку позовної давності за простим векселем № 23 почався 24.11.04 р. і завершився 26.11.07 р., тобто позов подано з пропущенням строку позовної давності та він не підлягає задоволенню, а також з приводу неможливості зміни строку пред’явлення векселя до сплати, є необґрунтованими та спростовуються нормами матеріального права.

Згідно ч. 1 ст. 34 Уніфікованого закону про переказні векселі та прості векселі переказний вексель строком за пред'явленням підлягає оплаті при його пред'явленні. Він повинен бути пред'явлений для платежу протягом одного року від дати його складання. Трасант (векселедавець) може скоротити цей строк або обумовити більш тривалий строк.

Таким чином, відповідач в даному випадку обумовив більш тривалий строк пред’явлення векселя до платежу, а потім за погодженням з позивачем (векселедержателем) вказаний строк змінив, що не суперечить Уніфікованому закону про переказні векселі та прості векселі.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 Уніфікованого закону про переказні векселі та прості векселі позовні вимоги до акцептанта, які випливають з переказного векселя, погашаються із закінченням трьох років, які обчислюються від дати настання строку платежу.

Перебіг строку позовної давності в даному випадку почався 30.08.06 р., коли позивачем було пред’явлено вексель № 23 до платежу, вказаний акт отримано директором відповідача Фесенко М.В. 30.08.06 р., що підтверджується його підписом на вказаному акті (а. с. 15), відповідно строк позовної давності на момент подання позову не сплив.

Згідно ст. 5 Уніфікованого закону про переказні векселі та прості векселі у переказному векселі, якій підлягає оплаті відразу після пред'явлення або у визначений строк після пред'явлення, трасант може обумовити, що на суму, яка підлягає оплаті, будуть нараховуватися відсотки. Відсоткова ставка повинна бути вказана у векселі.

Позивачам вірно розраховані відсотки за ст. 5 Уніфікованого закону про переказні векселі та прості векселі, з цього приводу між сторонами спір відсутній.

Згідно ч. 1 ст. 48 Уніфікованого закону про переказні векселі та прості векселі держатель може вимагати від особи, проти якої він використовує своє право регресу: (1) суму неакцептованого або неоплаченого переказного векселя відсотками, якщо вони були обумовлені; (2) відсотки в розмірі шести від дати настання строку платежу; (3) витрати, пов'язані з протестом і пересиланням повідомлень, а також інші витрати.

Відповідно до статті 13 Додатку 2 Женевської конвенції від 07.06 30 р. кожна з Високих Договірних Сторін має право встановити щодо переказних векселів, як виданих, так і тих, що підлягають оплаті на її території, що відсоткова ставка, про яку йдеться у пункті 2 статті 48 і пункті 2 статті 49 Уніфікованого Закону, може бути замінена існуючою відсотковою ставкою, встановленою законом, на території такої Високої Договірної Сторони.

Відповідно до пункту 5 частини 1 ст. 2 Закону України «Про обіг векселів в Україні» від 5 квітня 2001 року № 2374-III (далі Закон про обіг векселів в Україні) відсотки, про які йдеться у пункті 2 статті 48 і пункті 2 статті 49 Уніфікованого закону, на суму векселів, як виданих, так і тих, що підлягають оплаті на території України, нараховуються виходячи з розміру облікової ставки Національного банку України на день подання позову і від дня настання строку платежу (з дня платежу) до дня подання позову відповідно.

Колегія суддів приходить до висновку про відсутність порушень вимог ст. 48 Уніфікованого закону про переказні векселі та прості векселі при розрахунку позивачем відсотків за вказаною статтею, за винятком визначення періоду нарахування відсотків, оскільки вірним є період з 31.08.08 р. по 06.04.08 р.

Розмір відсотків розрахованих по векселю № 23 згідно ст. 48 Уніфікованого закону про переказні векселі та прості векселі становить 1036108,91 грн., з огляду на викладене, колегія суддів змінює рішення місцевого господарського суду в цій частині.

Колегія суддів також дійшла висновку, що судом першої інстанції цілком правомірно звернено стягнення на заставлене майна за іпотечним договором №ДЗ 233-01, за обставин невиконання відповідачем основного зобов’язання, яке витікає з векселю № 23.

Згідно ст. 33 Закону України «Про іпотеку» від 5 червня 2003 року № 898-IV, що є спеціальним законом по регулюванню застави нерухомого майна, у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Такі ж положення викладені в умовах іпотечного договору №ДЗ 233-01 (підпункти 2.5.1 та 2.6.1 договору).

Керуючись ст. ст. 101-105 Господарського процесуального кодексу України, Запорізький апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо - будівельний комбінат «Моноліт» залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Запорізької області від 09.06.2008 р. по справі № 5/314/08 змінити, резолютивну частину викласти в наступній редакції: «Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо-будівельний комбінат «Моноліт» (72319, Запорізька область, м. Мелітополь, вул. Кірова, 188-а, , п/р 4001 в ЗФ ВАТ «Бізнес Стандарт», МФО 313537) на користь Відкритого акціонерного товариства «Акціонерний банк «Бізнес Стандарт» (04070, м. Київ, вул. Куренівська, 15-а, , к/р №1 в Головному управлінні НБУ по м. Києву і Київській області, МФО 339500) заборгованість за векселем у сумі 5451015 грн. (п’ять мільйонів чотириста п’ятдесят одна тисяча п'ятнадцять) грн. 56 коп. Видати наказ.

Звернути стягнення на предмет іпотеки Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо-будівельного комбінату «Моноліт», переданого в іпотеку згідно з іпотечним договором №ДЗ 233-01 від 28.12.2001 р. в рахунок погашення заборгованості перед Відкритим акціонерним товариством «Акціонерний банк «Бізнес Стандарт» за простим векселем № 23 в сумі 5451015 грн. (п’ять мільйонів чотириста п’ятдесят одна тисяча п'ятнадцять) грн. 56 коп., на комплекс будівель та споруд Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо-будівельний комбінат «Моноліт», який знаходиться за адресою: Запорізька область, м. Мелітополь, вул. Кірова, 188 «а», який складається з наступних об’єктів: адміністративна будівля, цегла, (загальна площа –397,4 м2, основна площа –308,5 м2), визначене у плані літерою «А-2»; арматурний цех, цегла (загальна площа –1153,9 м2, основна площа – 1134,6 м2), визначений у плані літерою «Б»; бетонозмішувальний вузол, залізобетон (загальна площа –1501,9 м2, основна площа –1476,7м2), визначений у плані літерою «В»; гараж, цегла, (загальна площа –36,7 м2, основна площа –36,7 м.2); визначений у плані літерою «Г»; автозаправка, цегла, (загальна площа –104,1 м2, основна площа –104,1 м2), визначена у плані літерою «Д», побутові приміщення, склад, цегла, (загальна площа –77,1 м2, основна площа –72,7 м2), визначені у плані літерою «Є-2»; прохідна, дерево, (загальна площа –15,6 м2, основна площа –11,4 м2), визначена у плані літерою «Ж-1»; цех деревообробки, цегла (загальна площа –138,2 м2, основна площа –138,2 м2), визначений у плані літерами «З1», «З2»; сауна з котельною, цегла, (загальна площа –94,8 м2, основна площа –72,6 м2), визначені у плані літерою «К», котельна, цегла, (загальна площа –48,8 м2, основна площа –48,8 м2), визначена у плані літерою «І», лабораторія, цегла, (загальна площа –53,8 м2, основна площа –45,4 м2), визначена у плані літерою «Л»; електромайстерня, цегла, (загальна площа –27,4 м2, основна площа –27,4 м2), визначена у плані літерою «М»; акумуляторна, цегла, (загальна площа –26,2 м2, основна площа –26,2 м2), визначена у плані літерою «Н»; мехмайстерня, цегла, визначена у плані літерою «О»; навіс металевий (загальна площа –67,7 м2, основна площа –67,7 м2), визначений у плані літерою «П», компресорна, насосна, (загальна площа –254,8 м2, основна площа –254,8 м2), визначені у плані літерою «Р»; склад, залізобетонні блоки, (загальна площа –17,9 м2, основна площа - 17,9 м2), визначені у плані літерою «Т»; склад, залізобетонні блоки, (загальна площа –31,6 м2, основна площа –31,6 м2), визначений у плані літерою «Т1»; склад, залізобетонні блоки, (загальна площа –23,6 м2, основна площа –23,6 м2), визначений у плані літерою «Т2», склад, залізобетонні блоки, (загальна площа –22,9 м2, основна площа –22,9 м2), визначений у плані літерою «Т3»; КТП, залізобетон (загальна площа –16,2 м2, основна площа –16,2 м2), визначена у плані літерою «У»; залізнична колія, визначена у плані цифрою №1; склад цементу, визначений у плані цифрою №2; площадка для заливки, визначена у плані цифрою №5; пропарювальна камера, визначена у плані літерами №6, №7; полігон, визначений у плані літерою №9, огородження, визначене у плані літерою №10, туалет, визначений у плані цифрою №11.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо-будівельний комбінат «Моноліт» (72319, Запорізька область, м. Мелітополь, вул. Кірова, 188-а, , п/р 4001 в ЗФ ВАТ «Бізнес Стандарт», МФО 313537) на користь Відкритого акціонерного товариства «Акціонерний банк «Бізнес Стандарт» (04070, м. Київ, вул. Куренівська, 15-а, , к/р №1 в Головному управлінні НБУ по м. Києву і Київській області, МФО 339500) 25 500 (двадцять п’ять тисяч п’ятсот) грн. 00 коп. витрат на держмито та 118 (сто вісімнадцять) грн. 00 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу. Видати наказ».

Головуючий суддя Хуторной В.М.

судді Хуторной В.М.

Кричмаржевський В.А. Мойсеєнко Т. В.