ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2008 р.

№ 2-5/6146.1-2007

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого - судді Кривди Д.С,

суддів Жаботиної Г.В., Уліцького А.М.

у відкритому судовому засіданні за участю представників сторін:

від позивача: прок: Івченко О.А.

від відповідача: Полетаєва А.І.

розглянувши касаційну скаргу Державного підприємства “Радіотелевізійний передавальний центр Автономної Республіки Крим”

на постанову Севастопольського апеляційного господарського суду від 17.10.2007р.

у справі № 2-5/6146.1-07 Господарського суду Автономної Республіки Крим

за позовом Заступника прокурора Автономної Республіки Крим в інтересах держави в особі Сімферопольської міської ради

до Державного підприємства “Радіотелевізійний передавальний центр Автономної Республіки Крим”

про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки,

ВСТАНОВИВ:

Заступник прокурора Автономної Республіки Крим в інтересах держави в особі Сімферопольської міської ради звернувся до Господарського суду Автономної Республіки Крим з позовом до Державного підприємства "Радіотелевізійний передавальний центр Автономної Республіки Крим" про звільнення самовільно занятої земельної ділянки загальною площею 7га, розташованої по вул. Батуріна, 13, у м. Сімферополі.

Рішенням Господарського суду Автономної Республіки Крим від 12.10.2006р. (суддя А.І.Жукова), залишеним без змін постановою Севастопольського апеляційного господарського суду від 12.12.2006р. (судді: Л.М.Заплава, О.А.Латиніна, В.А.Лисенко), позовні вимоги задоволено, зобов’язано Державне підприємство "Радіотелевізійний передавальний центр Автономної Республіки Крим" привести самовільно зайняту земельну ділянку загальною площею 7га, розташованої по вул. Батуріна, 13, у м. Сімферополі в придатний для використання стан шляхом зносу паркану, яким її огороджено за рахунок Державного підприємства "Радіотелевізійний передавальний центр Автономної Республіки Крим", стягнуто з Державного підприємства "Радіотелевізійний передавальний центр Автономної Республіки Крим" в дохід Державного бюджету України 85грн. держмита, стягнуто з Державного підприємства "Радіотелевізійний передавальний центр Автономної Республіки Крим" на користь ДП "Судовий інформаційний центр" 118грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Не погодившись з прийнятими у даній справі судовими рішеннями, Державне підприємство "Радіотелевізійний передавальний центр Автономної Республіки Крим" подало касаційну скаргу.

Постановою Вищого господарського суду України від 28.03.2007р. касаційну скаргу Державного підприємства "Радіотелевізійний передавальний центр Автономної Республіки Крим" задоволено частково: рішення Господарського суду Автономної Республіки Крим від 12.10.2006р. та постанову Севастопольського апеляційного господарського суду від 12.12.2006р. у справі № 2-13/14017-2006 скасовано, а справу передано на новий розгляд до Господарського суду Автономної Республіки Крим.

За новим розглядом справи, якій присвоєно номер № 2-5/6146.1-2007, рішенням Господарського суду Автономної Республіки Крим від 02.07.2007р. (суддя М.П.Гаврилюк) в позові відмовлено.

Не погодившись з рішенням Господарського суду Автономної Республіки Крим від 02.07.2007р., заступник прокурора Автономної Республіки Крим вніс апеляційне подання.

Постановою Севастопольського апеляційного господарського суду від 17.10.2007р. (судді: Г.К.Прокопанич, І.В.Антонова, О.Л.Котлярова) апеляційне подання заступника прокурора Автономної Республіки Крим задоволено: рішення Господарського суду Автономної Республіки Крим від 02.07.2007р. скасовано, позовні вимоги задоволено, зобов’язано Державне підприємство “Радіотелевізійний передавальний центр Автономної Республіки Крим” повернути самовільно зайняту земельну ділянку, загальною площею 7га, розташовану по вул. Батуріна, 13 у м. Сімферополі Сімферопольській міській раді шляхом приведення її у придатний для використання стан та знесення паркану, яким її огороджено.

Не погодившись з постановою Севастопольського апеляційного господарського суду від 17.10.2007р., Державне підприємство “Радіотелевізійний передавальний центр Автономної Республіки Крим” подало касаційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Севастопольського апеляційного господарського суду від 17.10.2007р. та залишити в силі рішення Господарського суду Автономної Республіки Крим від 02.07.2007р. Свою вимогу Державне підприємство “Радіотелевізійний передавальний центр Автономної Республіки Крим” мотивує тим, що господарським судом апеляційної інстанції порушено норми матеріального та процесуального права.

Розглянувши касаційну скаргу, перевіривши правильність застосування місцевим та апеляційним господарським судом норм матеріального та процесуального права, Вищий господарський суд України дійшов висновку, що касаційна скарга Державного підприємства “Радіотелевізійний передавальний центр Автономної Республіки Крим” підлягає задоволенню частково.

Господарським судом встановлено:

Рішенням виконавчого комітету Сімферопольської міської ради № 3 від 23.01.1960р. за радіоцентром закріплено земельну ділянку фактично зайняту під радіостанцією РВ-73 у межах вулиць Батуріна, Гражданська, Орехова та Каштанова площею 25,1га. Орієнтовно на 7га зазначеної земельної ділянки розташовувалася антена-мачта нижнього живлення Н=120 середньохвильового мовлення.

10.02.1960р Сімферопольською міською радою на підставі вищезазначеного рішення видано радіоцентру акт про безстрокове користування земельною ділянкою для капітального будівництва та подальшої експлуатації у розмірі 2,51га. Інша частина земельної ділянки використовувалася радіоцентром без оформлення правовстановлюючих документів.

11.02.1960р був складений акт про відвід границь земельної ділянки в натурі.

30.04.1991р. Міністерство зв'язку України наказом № 40 ліквідувало радіоцентр та на його основі на базі державного майна, яке знаходилося у користуванні радіоцентру, створило Державне підприємство "Радіотелевізійний передавальний центр Автономної Республіки Крим".

30.04.1991р. на підставі наказів Міністерства зв’язку УРСР № 49 і ПО РРТ МС УРСР № 62 від 13.05.1991р. позивача було перейменовано.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 27 Земельного кодексу України від 18.12.1990р. (чинного на момент виникнення відповідних правовідносин) право користування земельною ділянкою чи її частиною припиняється у разі припинення діяльності підприємства, установи, організації, селянського (фермерського) господарства.

Як вже було зазначено, апеляційним господарським судом встановлено, що 30.04.1991р. Міністерство зв'язку України наказом № 40 ліквідувало радіоцентр та на його основі на базі державного майна, яке знаходилося у користуванні радіоцентру, створило відповідача. Проте, місцевим господарським судом встановлено, що відповідача було перейменовано.

Згідно ст. 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких грунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. Таким чином, приписами даної правової норми встановлено, що на підставі доказів господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких грунтуються вимоги і заперечення сторін. Проте, в матеріалах справи відсутній наказ Міністерства зв'язку України № 40 від 30.04.1991р.

Натомість, в матеріалах справи є Статут відповідача. Проте, господарським судом першої та апеляційної інстанції зазначений Статут залишено поза увагою та не дано йому належної правової оцінки, що є порушенням ст.ст. 33, 34, 43 ГПК України.

Не витребувано господарським судом і документи, що слугували підставою для реєстрації відповідача, що є порушенням ст. 38 ГПК України.

Отже, наведене свідчить про неповне з'ясування судами першої та апеляційної інстанцій фактичних обставин справи, що мають значення для правильного вирішення спору, а, отже, і порушення вимог ст. 43 Господарського процесуального кодексу України щодо всебічного, повного та об'єктивного розгляду всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 111-5 Господарського процесуального кодексу України касаційна інстанція перевіряє юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення у рішенні або постанові господарського суду.

Оскільки відповідно до ч. 2 ст. 111-7 Господарського процесуального кодексу України касаційна інстанція не наділена повноваженнями щодо встановлення обставин справи, а останні встановлені неповно, справа підлягає передачі на новий розгляд до господарського суду першої інстанції.

Під час нового розгляду справи господарському суду першої інстанції слід взяти до уваги викладене, вжити всі передбачені законом заходи для всебічного, повного та об'єктивного встановлення обставин справи, прав та обов'язків сторін і, в залежності від встановленого та відповідно до вимог чинного законодавства, вирішити спір.

Керуючись ст.ст. 111-5, 111-7, п. 3 ст. 111-9, 111-10, 111-11, 111-12 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Державного підприємства “Радіотелевізійний передавальний центр Автономної Республіки Крим” задовольнити частково.

Рішення Господарського суду Автономної Республіки Крим від 02.07.2007р. та постанову Севастопольського апеляційного господарського суду від 17.10.2007р. у справі № 2-5/6146.1-2007 скасувати, а справу передати на новий розгляд до Господарського суду Автономної Республіки Крим.

Головуючий - суддя Кривда Д.С.

судді Жаботина Г.В.

Уліцький А.М.