ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"09" січня 2008 р.

Справа № 6/325-07-8565

Позивач: Державне підприємство "Управління відомчої воєнізованої охорони"

До відповідача: Відкрите акціонерне товариство "Одеська ТЕЦ"

Про: стягнення 183 257,58 грн.

Суддя Демешин О. А.

Представники:

Від позивача: Ткач В. М. –довіреність № 291/08 від 14.08.2007 року.

Від відповідача: Макаренко Н. А. –без повноважень (закінчився термін дії довіреності).

Суть спору: Державним підприємством „Управління відомчої воєнізованої охорони” (далі –Позивач) надано позов до Відкритого акціонерного товариства „Одеська ТЕЦ” (далі –Відповідач) про стягнення 183 257, 58 грн., з яких 173 572 грн. основного боргу, 3985,94 грн. інфляційних, 899,94грн. річних та 4799,70 грн. пені. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач не виконує свої зобов’язання по договору № 07/-29 від 13.03.2007 року, стосовно своєчасної оплати наданих послуг.

Із заперечення на позов вбачається, що відповідач позовні вимоги не визнає у повному обсязі. Заперечення мотивовані тим, що позивач виконував свої зобов’язання по вказаному договору не в повному обсязі.

У судовому засіданні оголошувалась перерва до 09.01.2007р.

В С Т А Н О В И В :

13.03.2007 року між Позивачем та Відповідачем укладено договір № 07/-29 (далі –Договір), згідно якого позивач взяв на себе зобов’язання забезпечити охорону господарських об’єктів Відповідача.

01.06.2007 року до вказаного договору було укладено додаткову угоду № 9.

Пунктом 4.1. Договору, з урахуванням додаткової угоди №9, вартість щомісячних послуг з охорони становила 79 000 грн. Оплату послуг позивача, відповідно до п. 4.2. Договору, відповідач зобов`ячався здійснювати щомісячно, до 20 числа поточного місяця у розмірі 30% від суми, передбаченої п 4.1. Договору. Остаточний розрахунок мав здійснюватися не пізніше 5-го числа місяця наступного за розрахунковим, шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок позивача.

Загальна вартість фактично виконаних робіт по Договору склала 273 748 грн.

Як підтверджують платіжні доручення (а. с. 27-35) відповідач частково погасив заборгованість перед позивачем, сплативши останньому грошові кошти в розмірі 100176 грн.

Таким чином, станом на 18.10.2007 року сума заборгованості Відповідача перед Позивачем, за вказаним Договором склала 173 572 грн.

Статтею 530 ЦК України встановлено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 525 ЦК України визначено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Стаття 625 ЦК України регламентує, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Як вбачається із відзиву на позов, відповідач не заперечує проти того, що позивач здійснював охорону об`єктів ВАТ «Одеська ТЕЦ», однак вважає, що умови договору виконувались не в повному обсязі, як то, замість 55 чолові охорони у серпні 2007р. об`єкти охороняли 38 чоловік, а у вересні 2007р. –34 чоловіки. Крім того, до кошторису витрат на охорону було включено статтю «обмундирування, зброя, спецзасоби самооборони, медичний огляд, фізичне тестування та ін.». У зв`язку з викладеним відповідач відмовляється від оплати неналежним чином наданих йому послуг.

Частиною 1 статті 903 ЦК України встановлено, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Якщо відповідач вважає, що послуги надавались неналежним чином, він був вправі, відповідно до вимог статей 906, 907 ЦК України вимагати, відповідно, відшкодування завданих таким неналежним виконанням збитків або розірвання в односторонньому порядку договору про надання послуг з охорони.

Таких вимог відповідачем не заявлялось.

Виходячи з викладеного, суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача суми боргу за фактично надані послуги з охорони в сумі 173 572 грн. за надані позивачем послуги з охорони по вересень 2007року включно, підлягають задоволенню.

Що стосується позовних вимог про стягнення з відповідача 3985,94 грн. інфляційних, 899,94грн. сплати 3% річних та 4799,70 грн. пені, то у їх задоволенні слід відмовити, виходячи з наступного:

Статтею 625 ЦК України встановлено відповідальність за порушення грошового зобов`язання, зокрема, відповідно до частини 2 вказаної статті - боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до частини 1 статті 230 ГК України –штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 15.06.2001 року було порушено провадження по справі № 17-2-18/01-5010 про визнання банкрутом ДП „Одеська ТЕЦ” та введено мораторій на задоволення вимог кредиторів, заборонено: стягнення на підставі виконавчих документів та інших документів, за якими здійснюється стягнення відповідно до законодавства, не нараховувати неустойку (штраф, пеню) за невиконання чи неналежне виконання грошових зобов’язань і зобов’язань щодо сплати податків і зборів (обов’язкових платежів).

Відповідно до ч. 4 ст. 12 Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом” - мораторій на задоволення вимог кредиторів вводиться одночасно з порушенням провадження у справі про банкрутство, про що зазначається в ухвалі господарського суду. Протягом дії мораторію на задоволення вимог кредиторів: забороняється стягнення на підставі виконавчих документів та інших документів, за якими здійснюється стягнення відповідно до законодавства; не нараховуються неустойка (штраф, пеня), не застосовуються інші санкції за невиконання чи неналежне виконання грошових зобов'язань і зобов'язань щодо сплати страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування та інші види загальнообов'язкового державного соціального страхування, податків і зборів (обов'язкових платежів).

Таким чином, позивачем безпідставно нараховано пеню під час дії мораторію на вимоги кредиторів та інфляційні із сплатою 3%річних, оскільки ці платежі діючим законодавством віднесені до інших санкцій за невиконання грошових зобов`язань.

На підставі викладеного позов підлягає частковому задоволенню з покладенням на відповідача витрат по сплаті державного мита та послуг на ІТЗ судового процесу в розмірі пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 44, 49, 82-85 ГПК України, суд,

ВИРІШИВ:

1.          Позов задовольнити частково.

2.          Стягнути з Відкритого акціонерного товариства „Одеська ТЕЦ” (, п/р № 70 у АКБ „Імексбанк” м. Одеси, МФО 328384, місце знаходження: вул. Церковна, 29, м. Одеса, 65003) на користь державного підприємства „Управління ВОХОР” ( п/р 1 в АБ „Енергобанк”, м. Києва, МФО 300272, місце знаходження: вул. Фрунзе, 85, м. Київ, 04080) –173572 гривні боргу, 1735,72грн. –держмита та 111гривень 75 коп. витрат за ІТЗ судового процесу.

3. В решті позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення 10-денного строку з дня його підписання.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення підписано 12.01.2007р.

Суддя Демешин О.А.