ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

23 січня 2008 р.                                                              Справа № 3/181

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю „КРІС”, м. Мукачево

до відповідача Виконавчого комітету Ужгородської міської ради, м. Ужгород

до відповідача Комунального підприємства „Інспекція з благоустрою „Муніципальна поліція”, м. Ужгород

з участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача – Приватного підприємства „Корзо – 2”, м. Ужгород

про визнання протиправним та скасування рішення Виконавчого комітету Ужгородської міської ради № 317 від 09.11.2006 року в частині надання приватному підприємству „Корзо – 2” дозволу на розміщення зовнішньої реклами за адресою: м. Ужгород, на розі (перехресті) вул. Минайської – вул. Грушевського (біля культпросвітного училища) та визнання протиправним та скасування дозволу на розміщення зовнішньої реклами за адресою: м. Ужгород, на розі (перехресті) вул. Минайської – вул. Грушевського (біля культпросвітного училища),

Суддя господарського суду – В.В.Мокану

Секретар судового засідання – А.А.Кокрева

представники:

Позивача – Коприва О.Ф., довіреність № 4 від 04.01.2008 року

Відповідача 1 – Павлюк А.М., начальник юридичного управління Ужгородської

міської ради, доручення № 02-11/86 від 11.05.2007 року

Відповідача 2 – не з’явився

Третьої особи – не з’явився

СУТЬ СПОРУ: Товариством з обмеженою відповідальністю „КРІС”, м. Мукачево заявлено позов до відповідача Виконавчого комітету Ужгородської міської ради, м. Ужгород, до відповідача Комунального підприємства „Інспекція з благоустрою „Муніципальна поліція”, м. Ужгород з участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача – Приватного підприємства „Корзо – 2”, м. Ужгород про визнання протиправним та скасування рішення Виконавчого комітету Ужгородської міської ради № 317 від 09.11.2006 року в частині надання приватному підприємству „Корзо – 2” дозволу на розміщення зовнішньої реклами за адресою: м. Ужгород, на розі (перехресті) вул. Минайської – вул. Грушевського (біля культпросвітного училища) та визнання протиправним та скасування дозволу на розміщення зовнішньої реклами за адресою: м. Ужгород, на розі (перехресті) вул. Минайської – вул. Грушевського (біля культпросвітного училища).

продовження постанови господарського суду Закарпатської області від 23.01.2008 року у справі № 3/181

Представник позивача підтримав позовні вимоги, які обґрунтовано порушенням оспорюваними рішенням і дозволом його права на користування місцем розміщення рекламного щиту за адресою м. Ужгород, на розі вул. Минайської – вул. Грушевського (біля культосвітнього училища), набутого згідно дозволу № 239/97, наданого на підставі рішення виконкому Ужгородської міської ради від 17.08.2005 року № 239, а також фактом існування двох дозволів на розміщення зовнішньої реклами на одне й теж місце, що неприпустимо з огляду на норми Закону України „Про рекламу” та Типових правил розміщення зовнішньої реклами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2003 року № 2067.

Відповідач – Виконавчий комітет Ужгородської міської ради у поданих суду запереченнях позов не визнав, пославшись на те, що оспорюване рішення не стосується місця на перехресті вул. Минайської – вул. Грушевського, такого місця у рішенні не зазначено; що позивач втратив пріоритет на розміщення ОЗР по вул. Минайської – вул. Грушевського , біля культпросвітного училища; що позивачем пропущено строк звернення до адміністративного суду. Представник виконкому Ужгородської міської ради в судовому засіданні пояснив, що наданий приватному підприємству „Корзо – 2” дозвіл № 317/25 від 01.07.2007 року на розміщення зовнішньої реклами по вул. Минайській, перехрестя – вул. Грушевського не дублює місця розміщення зовнішньої реклами, дозвіл на яке був наданий позивачу, що місця для об’єктів зовнішньої реклами згідно дозволів ТОВ „КРІС” і ПП „Корзо – 2” знаходяться на відстані приблизно 65 м, їх розміщення не співпадає.

Відповідач – комунальне підприємство „Інспекція з благоустрою „Муніципальна поліція” і третя особа – ПП „Корзо – 2” належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи, витребуваних ухвалами суду документів не подали, явку представників в судове засідання не забезпечили. Присутній у попередньому засіданні представник відповідача – КП „Інспекція з благоустрою „Муніципальна поліція” проти позову заперечив усно з аналогічних підстав.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення

представників сторін,

суд встановив:

Рішенням Виконавчого комітету Ужгородської міської ради від 09.11.2006 року № 317 „Про надання дозволів на розміщення зовнішньої реклами” приватному підприємству „Корзо – 2” надано дозволи на розміщення зовнішньої реклами у ряді місць, в тому числі по вул. Минайській –5 шт., по вул. Грушевського –5 шт. Конкретні місця розташування об’єктів зовнішньої реклами, на які надаються дозволи, у рішенні виконкому не зазначені.

Відповідно до ст. 21 Цивільного кодексу України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

На час прийняття вищевказаного рішення позивач на підставі дозволу № 239/97 від 17.08.2005 року, виданого на підставі рішення № 239 від 17.08.2005 року, використовував місце розташування спеціальної конструкції за адресою м. Ужгород, на розі вул. Минайської – вул. Грушевського, у якому було розміщено біл-борд розміром 3 х 6 м.

продовження постанови господарського суду Закарпатської області від 23.01.2008 року у справі № 3/181

Додатком до дозволу від 25.01.2007 року були внесені зміни в частині типу ОЗР, з конструкції біг-борд 3 х 6 м на біл-борд 3 х 12 м.

Рішенням виконавчого комітету Ужгородської міської ради від 28.03.2007 року № 91 було визначено демонтувати ряд об’єктів зовнішньої реклами ТОВ „КРІС” в зв’язку з порушенням вимог порядку розміщення об’єктів зовнішньої реклами, в тому числі і біл-борд 12 х 3 м на розі вул. Минайської – вул. Грушевського.

За твердженням позивача на виконання зазначеного рішення виконкому Ужгородської міської ради, яке в наступному було визнано протиправним і скасовано постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 09.10.2007 року № 22-а-2445/07, конструкцію було демонтовано, а на тому ж місці у листопаді 2007 року встановлено рекламну конструкцію приватного підприємства „Корзо – 2”.

Як вбачається з наданих відповідачем документів на підставі оспорюваного рішення виконкому Ужгородської міської ради № 317 від 09.11.2006 року приватному підприємству „Корзо – 2” 01.07.2007 року був виданий дозвіл № 317/25 на розміщення металевого щита – біл-борду розміром 6х3 м в м. Ужгороді по вул. Минайська – перехрестя вул. Грушевського.

Строк звернення до адміністративного суду відповідно до ст. 99 Кодексу адміністративного судочинства України обчислюється з дня, коли особа дізналась або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Враховуючи відсутність у оспорюваному рішенні виконкому Ужгородської міської рада детальної інформації про місце розташування об’єктів зовнішньої реклами, на які видаються дозволи, та факт видачі дозволу ПП „Корзо – 2” на підставі оспорюваного рішення лише 01.07.2007 року суд оцінює твердження відповідача про пропуск позивачем строку звернення до суду як помилкове.

Дослідження топогеодезичних знімків місцевості з прив’язкою місць розташування конструкцій у дозволах № 239/97 та № 317/25 показує, що місця їх розміщення не співпадають; згідно довідки Ужгородського архітектурно – планувального бюро Управління архітектури та містобудування від 14.01.2008 року № 1 об’єкти зовнішньої реклами згідно зазначених дозволів знаходяться на відстані приблизно 65 м.

Отже, видача третій особі дозволу на розміщення рекламної конструкції на підставі оспорюваного рішення виконкому Ужгородської міської ради не порушує інтереси позивача, оскільки місця розташування рекламних конструкцій по вищевказаних дозволах не ідентичні, знаходяться на відстані.

Крім того, в судовому засіданні виявлено, що наявний у робочого органу екземпляр дозволу № 317/25 на розміщення зовнішньої реклами, виданий 01.07.2005 року приватному підприємству „Корзо – 2”, не підписаний керівником робочого органу і не скріплений печаткою. За відсутності належним чином підписаного екземпляру дозволу у рекламорозповсюджувача ПП „Корзо – 2” він не може вважатися виданим (п. 20 Типових правил розміщення зовнішньої реклами, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2003 року № 2067).

З огляду на викладене підстави для задоволення позову відсутні.

Керуючись ст. 21 Цивільного кодексу України, Законом України „Про рекламу” від 03.07.1996 року № 270/96-ВР, „Типовими правилами розміщення зовнішньої реклами”, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2003 року № 2067, ст. ст. 160 – 163, п. 6 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України,

продовження постанови господарського суду Закарпатської області від 23.01.2008 року у справі № 3/181

СУД ПОСТАНОВИВ:

1. У задоволенні позову відмовити.

2. Постанова набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена у порядку та строки, встановлені ч. ч. 1 – 3 ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.В.Мокану

В зв’язку з проголошенням в судовому засіданні 23.01.2008 року в порядку ч. 3 ст. 160 Кодексу адміністративного судочинства України лише вступної і резолютивної частини постанову складено в повному обсязі і підписано 28.01.2008 року.