СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М      У К Р А Ї Н И

09.10.2008
Справа №  10/332-ПД-07

Господарський суд Херсонської області у складі судді
Скобєлкіна С.В. при секретарі
Лисенко Н.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом
Херсонської  міської  Ради

до відповідача-1:
Відкритого акціонерного товариства "Херсонський "Торгрічтранс",
м.Херсон

до
відповідача-2: Приватного підприємства виробничо-комерційної фірми
"Комплекс-Універсал", м.Херсон

третя особа 1: Приватний підприємець ОСОБА_1,
м.Херсон

третя особа 2: Управління комунальної
власності

за
участю представників сторін:

від  позивача: не прибув

від  відповідача-1: Протасова Л.І., довіреність
від 24.05.2006р.

від
відповідача-2: Протасова Л.І., довіреність від 10.09.2007р.

від
третьої особи - 1:не прибув

від
третьої особи - 2: не прибув

про визнання договору
купівлі-продажу недійсним

в с т а н о в
и в:

Херсонська міська рада
звернулась  з позовом до ВАТ
"Херсонський "Торгрічтранс" та ПП ВКФ
"Комплекс-Універсал" про визнання недійсним договору купівлі-продажу
від 28.08.2007р., який було укладено між відповідачами, та за яким до набувача
перейшло право власності на нежилі приміщення
магазину "Дружба", розташованого по АДРЕСА_1. Позивач просить
визнати договір купівлі-продажу недійсним, як такий, що не відповідає  вимогам ст.203 ЦК України, укладений  з порушенням вимог діючого законодавства і
тому договір повинен бути визнаний недійсним, відповідно  до положень ч.1 ст.215 ЦК України.

Свої вимоги позивач обґрунтовує
тим, що реєстраційне посвідчення від 19.05.1994 року видане Херсонським
державним бюро технічної інвентаризації про належність магазину
"Дружба" за адресою: АДРЕСА_1
ХТП "Торгрічтранс", а не ВАТ "Херсонський  "Торгрічтранс" та не
підтверджує  право власності останнього,
на момент укладення договору купівлі-продажу зазначене приміщення було
предметом спору по багатьом  справам та
знаходилось під арештом на підставі ухвали Комсомольського районного суду
м.Херсона від 15.11.2006 року, знаходилось в оренді у ПП ОСОБА_1 за договором,
укладеним з Управлінням комунальної власності Херсонської міської ради від
03.08.2007 року.

В ході  розгляду справи управління комунальної
власності м.Херсона за заявою цієї юридичної
особи було залучено до участі у справі № 10/332-ПД-07 в якості третьої
особи, яка заявляє  самостійні  вимоги на предмет спору. Третя особа просить
визнати недійсним договір купівлі-продажу від 27.08.2008 року, укладений
між  ВАТ "Херсонський
"Торгрічтранс" та ПП ВКФ "Комплекс-Універсал", як такий, що
не відповідає  вимогам ст.203 ЦК
України.

У судове засідання позивач та треті
особи не прибули, про причини свого неприбуття не повідомили, будь-яких заяв
або клопотань з цього приводу не надали. В той же час, матеріали справи
свідчать  про те, що учасники по даній
справі були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи.

Згідно положень ст.ст.4-2, 4-3
Господарсько-процесуального кодексу України, правосуддя у господарських судах
здійснюється на засадах рівності всіх учасників судового процесу перед законом
і судом.

Судочинство у господарських судах
здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть  участь у справі обґрунтовують свої вимоги і
заперечення поданими суду доказами.

Господарський суд створює сторонам
та іншим особам, які беруть участь у справі, необхідні умови для встановлення
фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства.

Призначаючи розгляд справи на
09.10.2008 року, суд надавав можливість сторонам та третім особам, підготувати
та подати всі необхідні документи для вирішення спору по суті, безпосередньо
прийняти участь в судовому  засіданні.

З урахуванням викладеного, суд
вважає можливим розглянути справу у відсутності позивача та третіх осіб, на
підставі матеріалів і доказів, що знаходяться у справі.

Розглянувши матеріали справи та
надані докази,  дослідивши правовідносини
сторін і умови договору між ними, суд вважає, що позови не підлягають
задоволенню виходячи з наступного.

Відповідач-1 - ВАТ
"Херсонський "Торгрічтранс" позов не визнав, посилаючись в
своєму відзиві на те, що жодна  з
зазначених  обставин та всі вони у своїй
сукупності не можуть бути підставами для визнання недійсним  договору купівлі-пролажу від 28.08.2007 року,
так як позивач  не довів свого права на
звернення з позовом, не є стороною оспореного договору і не довів свого права
власності на майно, що є предметом договору
купівлі-продажу.

Відповідач-2 - Приватне
підприємство ВКФ "Комплекс Універсал" також позов не визнав  та у відзиві на позов зазначив, що набув
право на майно за договором купівлі-продажу від 28.08.2007р. відповідно до
ст.328 ЦК України. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше
прямо не випливає із закону або неправомірність набуття права власності не
встановлена судом.  Договір
купівлі-продажу відповідає вимогам ст.658 ЦК, оскільки право продажу товару
належить його власнику. На момент укладення договору була відсутня інша, ніж
продавець, особа, яка б могла засвідчити в установленому законом порядку своє
право власності на відчужене майно. При укладенні договору нотаріусом були
перевірені правовстановлюючі документи продавця, отримано витяг з реєстру прав
власності на нерухоме майно, виданий Херсонським державним бюро технічної
інвентаризації, за якими власником відчужуваного майна значиться лише
ВАТ "Херсонський "Торгрічтранс". Нотаріусом перевірено, що
відчужуване майно не знаходиться під арештом або забороною такого відчуження.
Також нотаріус перевірив правоздатність юридичної особи, яка відчужувала майно,
та повноваження особи, яка підписала від її імені договір купівлі-продажу.
Відповідач-2 також посилається на те, що позивачем не надані документи, які б
спростовували правомірність укладення договору та порушення будь-яких прав
позивача при його укладенні.

Дослідивши  матеріали справи, суд встановив наступне.

За договором купівлі-продажу від
28.08.2007р., який було укладено між ВАТ "Херсонський
"Торгрічтранс" та ПП ВКФ "Комплекс-Універсал" до набувача
перейшло право власності на нежилі приміщення магазину "Дружба",
розташованого по АДРЕСА_1. Договір посвідчено приватним нотаріусом Херсонського
міського нотаріального округу ОСОБА_2 за реєстровим № 2948, та зареєстровано в
електронному Реєстрі прав власності на нерухоме майно 30.08.2007 року.

Відповідно до статті 334 Цивільного
Кодексу України право власності за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню,
виникає у набувача з моменту такого посвідчення, а якщо договір підлягає
державній реєстрації, - то з моменту такої реєстрації. Таким чином до
відповідача-2 перейшло право власності на предмет договору купівлі-продажу від
відповідача-1.

Відповідно до    статті 15
ЦК  у
країни кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі
його порушення, невизнання або оспорювання.

Однак позивачем не
зазначено, яке саме цивільне право, на підставі чого воно у позивача
виникло, та якими належними та допустимими доказами підтверджується, і
на порушення якого відповідачами було між собою укладено оспорюваний договір
купівлі-продажу від 28.08.2007р. Позивач не є стороною в цьому договорі,
не посилається на своє право власності на майно, що є предметом договору
купівлі-продажу, або на будь-які майнові права, пов'язані з цим майном, а отже
у Херсонської міської ради відсутнє право на судовий захист у спосіб,
визначений у позовній заяві, а саме шляхом визнання недійсним договору.

Так, визнання правочину недійсним,
відповідно до ст.216 ЦК України має такі наслідки, як обов'язок кожної із
сторін недійсного правочину повернути другій стороні в натурі все, що вона
одержала на виконання цього правочину. Такі наслідки ніяким чином не стосуються
позивача і не можуть служити способом захисту саме його цивільних прав. На
вимогу суду позивачем не надані докази документального підтвердження права
власності Херсонської міської ради на приміщення магазину № 5
"Дружба" (АДРЕСА_1).

Не надано на вимогу суду і
третьою особою з самостійними вимогами на предмет спору - Управлінням
комунальної власності документального обґрунтування порушення прав та
охоронюваних законом інтересів спірною угодою, укладеною відповідачами, а також
документального підтвердження права власності Херсонської міської ради на
зазначений магазин.

Права особи, яка вважає себе
власником майна, не підлягають захисту шляхом задоволення позову про визнання
недійсною угоди, стороною в якій така особа не є, тобто з застосуванням
правового механізму, встановленого ст.203 ЦК України, незалежно від того, чи
відповідає спірна угода закону.

За таких обставин відсутні правові
підстави для задоволення позовних вимог, оскільки вони спростовуються
матеріалами справи.

Так, рішенням від 08.06.2007р. по
справі господарського суду Херсонської області № 13/373-0 саме з мотивів
відсутності права комунальної власності на приміщення по вул.Комунарів в
м.Херсоні було визнано недійсним на майбутнє договір оренди, що укладався між
ПП ОСОБА_1 та Управлінням комунальної власності.

Однак при цьому слід зауважити, що
відповідно до ст. 761 ЦК України право передання майна у найм належить лише
власнику речі або особа, які належать майнові права, якою позивач не є. що
встановлено судовими рішеннями по справі № 13/373-0, які мають преюдиціальне
значення відповідно до частини другої ст. 35 ГПК України, та спростовують
посилання позивача та третіх осіб по справі на орендні правовідносини, які
склалися з Приватним підприємцем ОСОБА_1

Відсутність правонаступництва між
ХТП "Торгрічтранс" і ВАТ "Херсонський "Торгрічтранс"
спростовується судовими рішеннями по справі № 4/147-ПД за позовом Приватного
підприємця ОСОБА_1 про визнання недійсним договору оренди нежитловий приміщень
по АДРЕСА_1, які вона отримала в оренду саме від ВАТ "Херсонський
"Торгрічтранс", з мотивів відсутності права власності у орендодавця
на ці приміщення. В задоволенні її вимог було відмовлено.

Відповідно до Роз'яснень Верховного
Суду України в Постанові № 3 від 28.04.1978р., з відповідними змінами,
"Про судову практику в справах про визнання угод недійсними", угода
може бути визнана недійсною лише з підстав і з наслідками, передбаченими
законом. Тому в кожній справі про визнання угоди недійсною суд повинен
встановити наявність тих обставин, з якими закон пов'язує визнання угоди
недійсною і настання певних наслідків".

За вказаних обставин  суд не знаходить правових підстав для
задоволення позовів.  Судові  витрати по справі суд покладає на позивача і
третю особу, якими були заявлені позовні вимоги.

На підставі викладеного,
вищезазначених правових норм та керуючись ст.ст.44, 49, 82-85 ГПК України, суд
-

в и р і ш и
в:

1. У задоволенні позовів відмовити.

2.
Копію рішення направити сторонам по справі.

3. Рішення господарського суду
набирає законної сили  після
закінчення десятиденного  строку з
дня його прийняття, а у разі, якщо у судовому засіданні було оголошено лише  вступну і резолютивну частини рішення, воно
набирає законної сили  після закінчення
десятиденного строку з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті
84 Господарського процесуального кодексу України (вступна, описова,
мотивувальна  і резолютивна частини).

Суддя                                                                                      С.В.Скобєлкін

Дата підписання рішення

відповідно до вимог ст. 84 ГПК
України                      15.10.2008р.