ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Рішення

16.10.2008                                                              Справа № 2/98

За позовом державного територіально-галузевого об’єднання „Львівська залізниця”, м. Львів в особі відокремленого підрозділу „Ужгородська дистанція водопостачання”, м. Ужгород

ДО Батьовської селищної ради, с. Батьово Берегівського району

ПРО стягнення різниці між затвердженим розміром ціни (тарифу) та розміром економічно обґрунтованих витрат на виробництво (надання) зазначених послуг на водопостачання та водовідведення за рахунок коштів відповідного бюджету за період з 01.01.2008р. по 31.05.2008р. в сумі 76239,61грн.

Суддя О.Ф. Ремецькі

Представники сторін:

від позивача – Бучак Д.М. –представник за дорученням №НЮ-38 від 01.01.08р.

від відповідача – не з”явився

СУТЬ СПОРУ: Державним територіально-галузевим об’єднання „Львівська залізниця”, м. Львів в особі відокремленого підрозділу „Ужгородська дистанція водопостачання”, м. Ужгород заявлено позов до Батьовської селищної ради, с. Батьово Берегівського району про стягнення різниці між затвердженим розміром ціни (тарифу) та розміром економічно обґрунтованих витрат на виробництво (надання) зазначених послуг на водопостачання та водовідведення за рахунок коштів відповідного бюджету за період з 01.01.2008р. по 31.05.2008р. в сумі 76239,61грн.

В засіданні суду 14.10.2008р. судом за згодою сторін у відповідності до вимог статті 77 Господарського процесуального кодексу України було оголошено перерву до 16.10.2008р. для надання сторонам можливості добровільного врегулювання спору.

Представник позивача просить позовні вимоги задовольнити в повному обсязі по мотивах, викладених у позовній заяві, посилаючись на їх обґрунтованість матеріалами справи. В підтвердження своєї позиції надала суду додаткове їх обгрунтування та просить позовні вимоги задовольнити повністю. Вказує на те, що введення Батьовською селищною радою тарифів у розмірі, що не відповідає економічно обґрунтованим, спричинило виникнення різниці між затвердженим тарифом та розміром економічно обґрунтованих витрат на виробництво (надання) послуг на водопостачання та водовідведення. Зазначає, що такі обставини є безумовною підставою для виникнення у відповідача обов’язку відшкодувати з місцевого бюджету різницю в тарифах, видатки на відшкодування яких відповідна рада повинна була передбачити у відповідному місцевому бюджеті. Просить взяти до уваги те, що оскільки економічно обґрунтовані тарифи та їх розмір затверджено у визначеному чинним законодавством порядку органом Державної інспекції з

Продовження рішення господарського суду Закарпатської області від 16.10.2008 року по справі №2/98

контролю за цінами, у відповідача відсутні підстави ухилятись від покладеного на нього обов’язку по оплаті такої різниці.

Заперечує стосовно відкладення розгляду справи з приводу неможливості відповідачем забезпечити явку свого уповноваженого представника, оскільки вважає, що заявником не наведено підстав для його задоволення та не вказано, наявність яких документів унеможливлювало б вирішення спору по суті.

Представник відповідача у судове засідання 16.10.2008р. не з’явився, документів у підтвердження своїх заперечень не надав (факсограмою повідомив про неможливість явки уповноваженого представника через його хворобу). Заперечує стосовно обґрунтованості позиції позивача з огляду на те, що подача води населенню здійснюється позивачем не цілодобово, а погодинно, що не враховано Державною інспекцією з контролю за цінами при затвердженні економічно обґрунтованих тарифів, однак, відповідних доказів у підтвердження неправильності висновку уповноваженого на це органу суду не подав. Відтак, вищенаведене дає підстави можливості розгляду справи за наявними у ній матеріалами в порядку вимог статті 75 Господарського процесуального кодексу України. Неявка уповноваженого представника відповідача без наведення мотивів неможливості розгляду справи по суті з огляду на таке не є підставою для відкладення розгляду справи.

Вивчивши матеріали справи та заслухавши пояснення уповноважених представників сторін, суд встановив:

Державне територіально-галузеве об’єднання „Львівська залізниця”, в особі її відокремленого підрозділу „Ужгородська дистанція водопостачання” надає послуги споживачам по водопостачанню та водовідведенню по смт. Батьово Берегівського району Закарпатської області на підставі тарифів погоджених органом місцевого самоврядування в установленому чинним законодавством порядку.

Відповідно до ст.23 Закону України „Про питну воду та водопостачанню” підприємство питного водопостачання має право розробляти і подавати на затвердження уповноваженим органам тарифи на послуги централізованого водопостачання та водовідведення з їх обґрунтуванням.

Частиною 2 ст. 28 Закону України „Про місцеве самоврядування в Україні” передбачено, що до відання виконавчого органу рад належить погодження у встановленому порядку тарифів щодо оплати комунальних послуг підприємствам, які не належать до комунальної власності.

Позивач подав суду висновки № 20 та №21 Державної інспекції з контролю за цінами в Закарпатській області, в якому інспекцією керуючись Постановою Кабінету Міністрів України від 12 липня 2006року № 959 зазначено, розрахунок планових витрат на виробництво послуг з централізованого водопостачання в розмірі 3грн.33коп. та водовідведення 7грн.83коп. є економічно обґрунтованим.

В свою чергу Батьовська селищна рада в другому засіданні 12-ої сесії 5-го скликання винесла рішення від 10 грудня 2007р. „Про розгляд листа №1329 від 26.10.2007р. „Про погодження запропонованих тарифів на водопостачання та водовідведення” визначила затвердити тарифи на водопостачання та водовідведення для населення: Водопостачання –2,10грн. за 1 куб.м., та водовідведення -1,70 грн. за 1куб.м., що з огляду на позицію позивача є значно нижчим від економічно обґрунтованих тарифів, визначених Державної інспекції з контролю за цінами в Закарпатській області, та спричинили різницю по водопостачанню –19375,54грн., та по водовідведенню 56864,07грн.

Аналізуючи позицію сторін з приводу даного спору, суд констатує наступне.

Продовження рішення господарського суду Закарпатської області від 16.10.2008 року по справі №2/98

Спірні відносини у даній справі позивача – суб’єкта господарювання, виробника житлово-комунальних послуг - та відповідача –органу місцевого самоврядування - стосуються питань ціноутворення, встановлення (формування) та затвердження тарифів на житлово-комунальні послуги (водопостачання та водовідведення), тому регулюються приписами Законів України „Про житлово-комунальні послуги” (далі –Закон № 1875), „Про ціни та ціноутворення” (далі –Закон № 507), „Про місцеве самоврядування в Україні” (далі –Закон № 280), постановою Кабінету Міністрів України № 959 від 12.07.06 „Про затвердження Порядку формування тарифів на послуги з централізованого водопостачання та водовідведення” (далі –Постанова № 959).

За приписами наведеного законодавства (ст. 31 Закону № 1875) виробники житлово-комунальних послуг (далі - послуги) здійснюють розрахунки економічно обґрунтованих витрат на виробництво послуг та подають їх на затвердження органам місцевого самоврядування в установленому законом порядку; останні, в свою чергу, затверджують тарифи на послуги в розмірі економічно обґрунтованих витрат на їх виробництво. При цьому, надання висновків щодо розрахунків економічно обґрунтованих планових витрат, пов’язаних з наданням послуг з централізованого водопостачання та водовідведення, згідно п. 52 Постанови № 959 є повноваженнями Державної інспекції з контролю за цінами або її територіальних органів.

У разі затвердження органами місцевого самоврядування тарифів на послуги нижчими від розміру економічно обґрунтованих витрат на їх виробництво, орган, що їх затвердив, зобов’язаний відшкодувати з відповідного місцевого бюджету виробнику послуг різницю між затвердженим розміром тарифів та економічно обґрунтованими витратами на виробництво цих послуг. Затвердження тарифів на послуги нижчими від розміру економічно обґрунтованих витрат на їх виробництво без відповідного відшкодування не допускається.

Тобто, заперечення відповідача здійснити відшкодування різниці між затвердженим розміром ціни (тарифу) та розміром економічно обґрунтованих витрат на виробництво (надання) зазначених послуг на водопостачання та водовідведення за рахунок коштів відповідного бюджету за період з 01.01.2008р. по 31.05.2008р. в сумі 76239,61грн. є безпідставними та необґрунтованими.

Крім того, наведене суперечить встановленим принципам державної політики у сфері ціноутворення щодо забезпечення рівних економічних умов і стимулів для розвитку всіх форм власності, економічної самостійності підприємств і адміністративно-територіальних регіонів держави, збалансованого ринку засобів виробництва, товарів і послуг, розширення сфери застосування вільних цін, створення необхідних економічних гарантій для виробників (ст. 3 Закону № 507) та у сфері житлово-комунальних послуг щодо забезпечення функціонування підприємств, що виробляють послуги, на умовах самофінансування та досягнення рівня економічно обґрунтованих витрат на їх виробництво (п. 3 ч. 1 ст. 2 Закону № 1875).

З огляду на викладене вище, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі (позивачем доведено, а відповідачем не спростовано).

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 44, 49, 75, 82 –85 Господарського процесуального кодексу України,

СУД ВИРІШИВ:

1. Позов задоволити повністю .

2. Стягнути з Батьовської селищної ради, с. Батьово Берегівського району (р/р 22093410 в ГУДК у Берегівському районі, МФО 812016, )

Продовження рішення господарського суду Закарпатської області від 16.10.2008 року по справі №2/98

на користь державного територіально-галузевого об’єднання „Львівська залізниця”, м. Львів в особі відокремленого підрозділу „Ужгородська дистанція водопостачання”, м. Ужгород (р/р 1 в АБ „Експерс-Банк” м. Ужгород, МФО 325956, ЗКПО 00257607) суму 76239,61грн., як різницю між затвердженим розміром ціни (тарифу) та розміром економічно обґрунтованих витрат на виробництво (надання) зазначених послуг на водопостачання та водовідведення за рахунок коштів відповідного бюджету за період з 01.01.2008р. по 31.05.2008р., а також суму 762,40 грн. у відшкодування витрат по сплаті державного мита та суму 118грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Видати наказ.

Рішення набирає законної сили в порядку ст. 85 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя О.Ф. Ремецькі