ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

про закриття провадження у адміністративній справі

22 січня 2008 р.                                                             Справа № 4/199

За позовом Калинівської сільської ради, с. Калини Тячівського району

До відповідача Сільськогосподарського виробничого кооперативу агропромислової фірми „Калини”, с. Калини Тячівського району

Про скасування Державного акту на право постійного користування землею та зобов’язання вчинити певні дії

Суддя Л. С. Журавчак

За участю представників сторін:

Від позивача: Габор Я. І., представник по дов. від 14.11.2007р. № 99

Від відповідача: Дзябко М. І., голова СГВК АПФ „Калини”

Позивач підтримав позовні вимоги повністю, зазначивши, що сільськогосподарський виробничий кооператив за відсутності законних підстав користується земельними ділянками господарського двору площею 3,8 га, що розташований у с. Калини, на підставі державного акту на право постійного користування землею від 26.09.1994р. серії ЗК № 0II 00047, оскільки право на постійне користування землею згідно з вказаним державним актом було надано іншому підприємству - Колективному сільськогосподарському підприємству ім. Калініна.

Зазначає, що КСП ім. Калініна у 1999 році припинило свою діяльність шляхом проведення реорганізації в Сільськогосподарський виробничий кооператив агропромислової фірми „Калини”. Однак, зазначена фірма до сьогоднішнього часу не здала вказаний державний акт на право постійного користування землею до архівної установи, як це передбачено пунктом п. 3.10 Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою та договорів оренди землі, затвердженої Наказом Державного комітету України по земельних ресурсах від 04.05.1999р. № 43.

Вказує також на те, що зазначена земельна ділянка знаходиться у комунальній власності територіальної громади села Калини, тому такі незаконні дії відповідача порушують право Калинівської сільської ради розпоряджатись в повній мірі цією земельною ділянкою.

Відповідач вимоги позивача не визнав, подавши письмові заперечення на адміністративний позов.

В обґрунтування своїх заперечень посилається на те, що колективне сільськогосподарське підприємство ім. Калініна було перетворено у сільськогосподарський виробничий кооператив агропромислову фірму „Калини”, яка є правонаступником колективного підприємства ім. Калініна, про що зазначено у статуті відповідача, затвердженому зборами колективного підприємства ім. Калініна (протокол № 4 від 11.03.2000р.) та зареєстрованому Тячівською районною державною адміністрацією 30.03.2000р. за реєстраційним № 0080099.

Крім того, листом Закарпатського обласного управління статистики від 26.08.1993р. № 20-49, довідками управління статистики про включення до Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України № 2556 , № 9900 та Свідоцтвами про державну реєстрацію суб’єкта підприємницької діяльності –юридичної особи від 19.10.1998р. та від 30.03.2000р., підтверджується факт перетворення КСП ім.. Калініна на його правонаступника СГВК АПФ „Калини”, оскільки колективне сільськогосподарське підприємство не було виключено з державного реєстру у встановленому законом порядку, позаяк присвоєний йому ідентифікаційний код був переданий агропромисловій фірмі „Калини”, у підтвердження чого свідчать вказані документи.

На цій підставі відповідач повністю заперечує твердження позивача про реорганізацію шляхом ліквідації КСП ім. Калініна, на чому ґрунтуються вимоги позивача.

Вказує також на те, що відповідно до п. 7 Перехідних положень Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи, які одержали у власність чи у тимчасове користування земельні ділянки згідно з раніше діючим законодавством, зберігають всі права на ці земельні ділянки. Тому за агропромисловою фірмою „Калини” зберігаються всі права на постійне користування згаданою земельною ділянкою площею 3,8 га господарського двору у с. Калини.

На підтвердження закріплення у постійне користування за АПФ „Калини” земель під господарськими, виробничими дворами і спорудами відповідач подав також копію рішення 13-ї сесії 23-го скликання Калинівської сільської ради від 05.06.2000р. „Про хід реформування колгоспу ім.. Калініна і перезакріплення земельних ділянок за сільськогосподарським виробничим кооперативом АПФ „Калини”, згідно з яким за відповідачем були закріплені у постійне користування землі, які не підлягають паюванню та землі під господарськими, виробничими дворами і спорудами, що належали його попереднику - колгоспу ім.. Калініна.

Що стосується твердження позивача стосовно знаходження спірної земельної ділянки господарського двору у комунальній власності сільської ради, то відповідач проти цього категорично заперечує, посилаючись на те, що у комунальну власність зазначена земельна ділянка площею 3,8 га може перейти тільки у випадку ліквідації чи визнання АПФ „Калини” банкрутом, а оскільки такого не сталося, то ця земельна ділянка на правах спільної часткової власності належить власникам майнових паїв.

Під час розгляду справи судом позивач подав письмові пояснення на заперечення відповідача, зазначивши, що твердження відповідача стосовно переходу до нього від КСП ім.. Калініна всіх майнових прав та обов’язків, в т. ч. й права на постійне користування земельною ділянкою господарського двору площею 3,8 га, є хибним та не відповідає дійсності, оскільки в статуті відповідача зазначається, що він є правонаступником КСП ім.. Калініна, а згідно з ст. 31 Закону України „Про колективне сільськогосподарське підприємство” перетворення одного підприємства в інше є однією з форм реорганізації підприємства, тобто формою припинення його діяльності і до правонаступника переходять всі майнові права та обов’язки колишнього підприємства. Однак, ст. 8 цього ж Закону передбачено, що тільки належне підприємству на праві приватної власності майно, може передаватись згідно з рішенням загальних зборів членів підприємства іншим підприємствам, організаціям та громадянам. Тому, земельні ділянки, надані у постійне користування КСП ім.. Калініна не можуть передаватись у користування його правонаступнику, оскільки не належали йому на праві приватної власності.

Крім того, зазначає, що факт ліквідації та виключення з державного реєстру КСП ім.. Калініна підтверджується і передачею його ідентифікаційного коду відповідачу, оскільки в Державному реєстрі за цим ідентифікаційним кодом колгосп ім.. Калініна не значиться.

Таким чином, відповідно до ст. 10 Закону України „Про колективне сільськогосподарське підприємство” та ст. 27 Земельного кодексу України (в редакції 1992 року) право на постійне користування земельною ділянкою площею 3,8 га припинено у КСП ім.. Калініна з моменту припинення його діяльності.

Крім того, твердження відповідача про те, що зазначена земельна ділянка не знаходиться у комунальній власності спростовується тим фактом, що саме Калинівська сільська рада надавала ці землі у постійне користування КСП ім.. Калініна, в результаті чого і був виданий спірний Державний акт.

Таким чином, саме сільська рада на сьогоднішній день є власником земельних ділянок, вказаних у Державному акті на право постійного користування землею серії ЗК 0II № 00047 (крім тих, що були передані у власність громадян), а відповідач перешкоджає сільській раді розпоряджатися цією земельною ділянкою, користуючись спірним державним актом, який був виданий зовсім іншій юридичній особі.

В судовому розгляді відповідно до ст. 150 Кодексу адміністративного судочинства України оголошувалася перерва з 17.01.2008р. до 22.01.2008р. (12 год. 00 хв.).

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до рішення Калинівської сільської ради Тячівського району від 20.03.1992р. колективному сільськогосподарському підприємству ім.. Калініна було надано у постійне користування земельну ділянку площею 1136,6 га, на підтвердження чого було видано Державний акт на право постійного користування землею від 26.09.1994р. серії ЗК № 0II 00047.

Зборами колективного підприємства ім. Калініна (протокол зборів № 4 від 11.03.2000р.) затверджено статут сільськогосподарського виробничого кооперативу –агропромислової фірми „Калини”, відповідно до якого кооператив є правонаступником КСП ім. Калініна.

Згідно з розпорядженням голови Тячівської районної державної адміністрації від 30.03.2000р. № 202 було перереєстровано колгосп ім.. Калініна в сільськогосподарський виробничий кооператив – агропромислову фірму „Калини”.

Позивач, посилаючись на те, що Державний акт на право постійного користування землею серії ЗК № 0II 00047 виданий не відповідачу, а іншій юридичній особі –КСП ім. Калініна, яка з моменту її реорганізації вважається ліквідованою, просить суд скасувати зазначений Державний акт на право постійного користування землею та зобов’язати відповідача здати оригінал цього акту до відповідної архівної установи.

Провадження у адміністративній справі належить закрити з наступних міркувань.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 3 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративна справа –це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією із сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб’єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

В даному випадку позовні вимоги пов’язані зі скасуванням Державного акту та з зобов’язанням відповідача повернути цей акт до архіву державного органу земельних ресурсів.

Тобто даний спір є спором про право відповідача на користування земельною ділянкою, що за своїм змістом є не адміністративним спором, а господарським (цивільно-правовим).

Відповідно до п. 15 Рекомендацій президії Вищого господарського суду України від 27.06.2007р. № 04-5/120 „Про деякі питання підвідомчості і підсудності справ господарським судам” господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають із земельних відносин, в яких беруть участь суб’єкти господарської діяльності, оскільки земля є об’єктом цивільних прав і обов’язків і використовується в господарській діяльності на підставі цивільно-правових угод. До таких справ слід відносити справи, пов’язані із захистом права власності або користування землею, в яких, захищаючи свої цивільні права і охоронювані законом інтереси, беруть участь суб’єкти господарської діяльності.

Якщо предметом спору є право власності на земельну ділянку або право користування нею, в тому числі відновлення порушеного права третьою особою, яка на підставі рішень владних органів претендує на спірну земельну ділянку, то такий спір є спором про право і незалежно від участі в ньому органу, яким земельна ділянка надана у власність або у користування, повинен вирішуватися в порядку господарського судочинства.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 17 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на спори за зверненням суб’єкта владних повноважень у випадках, встановлених законом.

Відповідно до ч. 4 ст. 50 Кодексу адміністративного судочинства України громадяни України, іноземці чи особи без громадянства, їх об’єднання, юридичні особи, які не є суб’єктами владних повноважень, можуть бути відповідачами лише за адміністративним позовом суб’єкта владних повноважень: 1) про тимчасову заборону (зупинення) окремих видів або всієї діяльності об’єднання громадян; 2) про примусовий розпуск (ліквідацію) об’єднання громадян; 3) про примусове видворення іноземця чи особи без громадянства з України; 4) про обмеження щодо реалізації права на мирні зібрання (збори, мітинги, походи, демонстрації тощо); 5) в інших випадках, встановлених законом.

Вимоги, які складають предмет спору, за позовом Калинівської сільської ради, не підпадають під жоден із випадків, зазначених в ч. 4 ст. 50 Кодексу адміністративного судочинства України, до того ж, позивач і сам не вказує в позовній заяві норм права, на підставі яких вправі звернутися з адміністративним позовом до землекористувача.

З огляду на викладене, дану справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства, а в порядку господарського судочинства.

На підставі наведеного, керуючись ст. 3, п. 1 ч. 1 ст. 157 Кодексу адміністративного судочинства України,

УХВАЛИВ:

1. Закрити провадження у справі.

Ухвала виготовлена у повному обсязі і підписана 13.02.2008р. та набирає законної сили відповідно до ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України і може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Суддя                                                                       Л. С. ЖУРАВЧАК