ПОСТАНОВА

"14" серпня 2008 р.

Справа № 15а/110-2136

12 год. 56 хв.

м. Тернопіль

Господарський
суд Тернопільської області

у складі судді Бучинської Г.Б.

при секретарі судового засідання
Ранецькій Л.А.

Розглянув справу

за позовом Суб»єкта
підприємницької діяльності ОСОБА_1, АДРЕСА_1, м. Тернопіль, 46000.

до
Почапинської сільської ради, с. Почапинці, Тернопільського району,
Тернопільської області, 47721

третя особа на стороні відповідача,
яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Приватний
підприємець ОСОБА_2, АДРЕСА_2, Тернопільського району Тернопільської області.

про
визнання недійсним рішення 8 сесії 5 скликання Почапинської сільської ради за №
157 від 16.03.2007р. з моменту його вчинення.

позивача:
підприємець ОСОБА_1- свідоцтво № б/н від 27.06.08р.;

представник ОСОБА_3-
довіреність від 11.04.08р.;

відповідача:

Суть справи:

Фізична особа -приватний
підприємець ОСОБА_1, м. Тернопіль, інд.код НОМЕР_1 звернувся у господарський
суд з позовом до Почапинської сільської ради, с. Почапинці, Тернопільського
району, Тернопільської області про визнання недійсним рішення 8 сесії 5
скликання Почапинської сільської ради за № 157 від 16.03.2007р. з моменту його
вчинення.

Як вбачається із позовних
матеріалів, спірні правовідносини за своїм характером є
адміністративно-правовими, у зв'язку з чим справа розглядається згідно положень
Кодексу адміністративного судочинства України, що набрав чинності з
01.09.2005р.

Відповідно до змісту пунктів 6, 7
Прикінцевих та перехідних положень КАС України, до початку діяльності окружного
адміністративного суду адміністративні справи, підвідомчі господарським судам
відповідно до Господарського процесуального кодексу України 1991 року,
вирішуються відповідним господарським судом за правилами Кодексу
адміністративного судочинства України.

В розпочатому судовому засіданні
учасникам судового процесу роз'яснено їх процесуальні права та обов'язки згідно
ст.ст. 49, 51, 130 Кодексу адміністративного судочинства України.

Технічна фіксація (звукозапис)
судового процесу здійснюється на компакт-диск CD-R, серійний номер ER
4020519G311.

Представник позивача у судовому
засіданні підтримав заявлені вимоги в повному обсязі, зокрема стверджує, що
рішення від 16 березня 2007 року Почапинської сільської ради, яким скасовано
Почапинської сільської ради від 06 травня 1998р., винесено неправомірно, чим
порушено права позивача.

Відповідач проти позову заперечує,
стверджуючи, що підставою для прийняття рішення є не укладення позивачем
договору оренди на земельну ділянку, а відтак
понесення збитків у вигляді неодержання орендної плати за користування
земельною ділянкою.

Згідно матеріалів справи, рішенням
восьмої сесії п'ятого скликання Почапинської сільської ради № 157  «Про розгляд заяви про погодження дозволу на
складання проекту землеустрою щодо відведення в оренду ставка», відмінено
рішення Почапинської сільської ради № 16 від 06.05.1998р. «Про надання дозволу
на передачу в довгострокове користування ставка, розміщеного в с. Почапинці»,
рішення № 35 від 10.04.2003р. та рішення № 43 від 15.09.2003р. та надано дозвіл
ПП ОСОБА_2 на складання проекту землеустрою щодо відведення в оренду ставка,
який знаходиться за межами населеного пункту Почапинської сільської ради,
загальною площею ділянки -19 га, терміном на 20 років, для відпочинкової зони з
ставковим господарством.

Рішенням № 16 від 06.05.1998р.
Почапинської сільської ради надано дозвіл на передачу в довгострокове
користування ставка (дзеркало води 12,10 га, гребля -0,37 га, болото -1,05 га,
прибережна смуга -15,39 га, разом  -
28,91 га), розміщеного в с. Почапинці Тернопільського району строком на 20
років ОСОБА_1для риборозведення, а також створення бази для діяльності
спортивного клубу «Каскад».

Рішенням № 35 від 10.04.2003р. № 35
відмінено всі попередні рішення про погодження передачі в оренду земель водного
фонду (ставка). Погоджену передачу в оренду земель водного фонду терміном на 50
років, який знаходиться на території Почапинської сільської ради, за межами
населеного пункту с. Почапинці для проведення дозвілля та відпочинку
Міжнародній асоціації сімей загиблих співробітників міліції, ветеранів та
діючих працівників спецпідрозділів по боротьбі з організованою злочинністю
відділення «Центр-Збруч».

Рішенням № 43 від 15.09.2003р.
визнано таким, що втратило чинність рішення 6 сесії 4 скликання Почапинської
сільської ради від 10.04.2003р. № 35. Поновлено рішення першої сесії двадцять
другого скликання від 06.05.1998р. № 16 на надано згоду ОСОБА_1 на передачу в
оренду земель водного фонду перміном на 20 років, який знаходиться на території
Почапинської сільської ради загальною площею 19,24 га та надано дозвіл на до
оформлення документації та на протязі 6 місяців пред'явити документи на право
користування ставком.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши доводи представників сторін, оцінивши представлені докази в їх
сукупності, суд встановив наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС
України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів
місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих повноважень.

Статтею 17 КАС України визначено,
що компетенція адміністративних судів поширюється, зокрема, на спори фізичних
чи юридичних осіб із суб'єктом  владних
повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових
актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

У відповідності до ст. 19
Конституції України та ст. ст. 24, 73 Закону України „Про місцеве
самоврядування в Україні” від 21.05.1997 № 280/97-ВР (із змінами та
доповненнями) органи державної влади та органи місцевого самоврядування їх
посадові особі зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, передбачений Конституцією та Законами України, приймають рішення у
межах наданих їм повноважень.

Пунктом 2 статті 77 Закону України
«Про місцеве самоврядування в Україні»передбачено, що спори про поновлення
порушених прав юридичних і фізичних осіб, що виникають в результаті рішень, дій
чи бездіяльності органів або посадових осіб місцевого самоврядування,
вирішуються в судовому порядку.

Як визначено ст.ст. 10, 25, 26
Закону України „Про місцеве самоврядування в Україні” сільські, селищні, міські
ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні
територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження
місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими
законами. Сільські ради правомочні розглядати і вирішувати питання, віднесені
Конституцією України, цим та іншими законами до їх відання.

Згідно із Законом України „Про місцеве
самоврядування”, виконавчі органи рад - органи, які відповідно до Конституції
України та цього Закону створюються сільськими, селищними, міськими, районними
в містах (у разі їх створення) радами для здійснення виконавчих функцій і
повноважень місцевого самоврядування у межах, визначених цим та іншими
законами.

Статтею 59 Закону України „Про
місцеве самоврядування в Україні” передбачено форму актів, які приймаються
радою, порядок прийняття нею актів, а також встановлено презумпцію
правомірності актів органів та посадових осіб місцевого самоврядування через
вказівку, що такі акти з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам
України можуть бути визнані незаконними в судовому порядку.

Акт державного чи  іншого органу - це юридична форма рішень цих
органів, тобто офіційний письмовий документ, який породжує певні правові
наслідки, спрямовані на регулювання тих чи інших суспільних відносин і має
обов'язковий характер для суб'єктів цих відносин.

Підставами для визнання акта
недійсним є невідповідність його вимогам чинного законодавства та/або
визначеній законом компетенції органу, який видав цей акт. Обов'язковою умовою
визнання акта недійсним є також порушення у зв'язку з прийняттям відповідного
акта прав та охоронюваних законом інтересів підприємства чи організації
-позивача у справі.

Правовідносини, пов'язані з орендою
землі, регулюються Земельним кодексом України, Законом України „Про оренду
землі”, Цивільним кодексом України, іншими Законами України, Постановами
Кабінету Міністрів України у випадках, передбачених законом, а також договором
оренди землі.

Стаття 2 Земельного Кодексу України
визначає земельні відносини -як відносини щодо володіння, користування і
розпорядження землею, суб'єктами яких є громадяни, юридичні особи, органи
місцевого самоврядування та органи державної влади.

У відповідності до статті 116
Земельного Кодексу України підставою для набуття юридичною особою права  користування земельною ділянкою із земель
державної або комунальної власності є рішення органу місцевого самоврядування
прийнятого в межах повноважень даного органу, визначених ст.ст. 12, 17 Кодексу.

Згідно ст. 120 Земельного кодексу
України, при переході права власності на будівлю і споруду право власності на
земельну ділянку або її частину може переходити на підставі цивільно-правових
угод, а право користування -на підставі договору оренди.

Статтями 124, 125 Земельного
Кодексу України, статтями 4, 5, 6, 7 Закону України „Про оренду землі”
передбачено, що земельні ділянки, які перебувають у власності територіальних громад
міст можуть бути об'єктом оренди. Орендодавцями земельних ділянок, що
перебувають у комунальній власності, є органи місцевого самоврядування
-селищні, сільські, міські ради. Передача в оренду земельних ділянок, що
перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі
рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого
самоврядування шляхом укладення договору оренди земельної ділянки і право
юридичної особи на оренду земельної ділянки виникає після укладення договору
оренди і його державної реєстрації.

Позивач звернувся до суду з позовом
про скасування рішення восьмої сесії п'ятого скликання Почапинської сільської
ради № 157  «Про розгляд заяви про
погодження дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення в оренду
ставка», яким відмінено рішення Почапинської сільської ради № 16 від
06.05.1998р. «Про надання дозволу на передачу в довгострокове користування
ставка, розміщеного в с. Почапинці», рішення № 35 від 10.04.2003р. та рішення №
43 від 15.09.2003р. та надано дозвіл ПП ОСОБА_2 на складання проекту
землеустрою щодо відведення в оренду ставка, який знаходиться за межами
населеного пункту Почапинської сільської ради, загальною площею ділянки -19 га,
терміном на 20 років, для відпочинкової зони з ставковим господарством.

Водночас, слід зазначити, що
рішенням № 43 від 15.09.2003р. визнано таким, що втратило чинність рішення 6
сесії 4 скликання Почапинської сільської ради від 10.04.2003р. № 35, поновлено
рішення першої сесії двадцять другого скликання від 06.05.1998р. № 16, надано
згоду ОСОБА_1 на передачу в оренду земель водного фонду терміном на 20 років,
який знаходиться на території Почапинської сільської ради загальною площею
19,24 га, а відтак на час прийняття оспорюваного рішення, рішення № 35 від
10.04.2003р. самостійно скасовано органом місцевого самоврядування, у зв'язку з
чим у відповідача були відсутні правові підстави для скасування його вдруге.

Рішенням господарського суду у
справі № 2/163-2055 від 08.11.2005р. ( предметом оскарження в якому було рішення
Почапинської сільської ради № 147 від 21.06.2005р., яким визнано рішення № 43
від 15.09.2003р. таким, що втратило чинність ) встановлено, що рішенням № 16
від 06.05.1998р. та рішенням № 43 від 15.09.2003р. дозвіл на передачу в оренду
земель водного фонду надавався ОСОБА_1 -як суб'єкту підприємницької діяльності.

Разом з тим, даним рішенням
констатовано правомірність та законність рішення Почапинської сільської ради №
43 від 15.09.2003р.

Згідно ч. 1 ст. 72 КАС України,
обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або
господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді
інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої
встановлено ці обставини.

У відповідності до ч. 2 п. 8
Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 16.04.2004р. „Про практику
застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ”,
виходячи з установлених законодавством умов надання земельних ділянок не можна
вважати таким, що суперечить закону, рішення органу виконавчої влади чи
місцевого самоврядування про скасування свого рішення, за яким земельна ділянка
була неправомірно одержана у власність чи користування.

Отже, підставою для скасування
органом місцевого самоврядування свого ж рішення про надання земельної ділянки
у користування може бути виключно неправомірне її надання.

Підставами для прийняття
оспорюваного рішення, як зазначено в ньому є ст.ст. 12, 59, 123, 124 Земельного
кодексу України та ст.ст. 26,33 Закону України „Про місцеве самоврядування”,
якими врегульовано виключно повноваження органів місцевого самоврядування

Твердження представника
відповідача, що позивачем не вживалися жодні дії щодо укладення договору оренди
земельної ділянки спростовуються матеріалами справи та фактами, встановленими в
рішенні господарського суду № 2/163-2055 від 08.11.2005р.

Зокрема, земельно-кадастрова
документація на передачу в оренду земель водного фонду підприємцю ОСОБА_1 була
розроблена СМП „Геодезія” згідно вимог діючого законодавства із врахуванням
рішення Тернопільської обласної ради від 21.08.2000р. № 183 „Про затвердження
тимчасового положення про порядок передачі земель водного фонду Тернопільської
області в оренду юридичним та фізичним особам”. Разом з тим, укласти договір
оренди позивачеві не видається можливим, оскільки Тернопільською
райдержадміністрацією чиняться перешкоди в такому укладенню, що стало підставою
для звернення з відповідним позовом до господарського суду -про зобов'язання
укладення договору оренди на землі водного фонду в с. Почапинці (справа №
12/104-2092).

Рішенням у даній справі позивачу
відмовлено в задоволенні позовних вимог у зв'язку з тим, що на момент розгляду
справи рішення Почапинської сільської ради від 15.09.2003р. № 43, яким було
надано згоду ОСОБА_1 на взяття в оренду ставка скасовано, а тому правові
підстави для спонукання Тернопільської райдержадміністрації до укладення
договору оренди відсутні.

Як свідчать матеріали справи та
з'ясовано в судових засіданнях, підприємцем ОСОБА_1 вчинено всі дії та
дотримано норм, передбачених земельним законодавством, для реалізації свого
права на землю у вигляді набуття права на користування нею на умовах оренди, що
підтверджує правомірність її надання (рішення № 43 від 15.09.2003р.), а відтак,
доводи позивача про те, що з прийняттям оскаржуваного рішення Почапинська
сільська рада порушила права та законні інтереси позивача знаходять своє
підтвердження у матеріалах справи.

У відповідності до ч. 3 ст. 2 КАС
України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені)
вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією
та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають
значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено);
добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом,
запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод
та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з
урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто
протягом розумного строку.

Фактичні обставини справи,
встановлені судом, дають підстави для висновку, що відповідач, прийнявши спірне
рішення, діяв усупереч меті, з якою йому надані повноваження щодо
розпорядження  власністю територіальної
громади, поза межами прав, наданих йому законом та у спосіб не передбачений
законодавством України.

При таких обставинах справи,
суд  задовольняє адміністративний позов,
і,  з огляду на положення ст. 162 КАС
України, згідно із якою суд вправі прийняти постанову, яка б гарантувала
дотримання і захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших
суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів
владних повноважень, визнає незаконним, а відтак таким що підлягає скасуванню
рішення восьмої сесії п'ятого скликання Почапинської сільської ради № 157 від
16.03.2007р.

Судові витрати, в силу положень ч.
1 ст. 94 КАС України, підлягають поверненню позивачу з місцевого бюджету.

Керуючись ст. 22 Закону України
„Про судоустрій України”,  ст. 4, 6, 7,
18, ст. 94, 162, 163 та п.6 розділу VII Прикінцевих та перехідних положень
Кодексу адміністративного судочинства України господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1.          Адміністративний позов задоволити.

2. Скасувати рішення восьмої сесії
п'ятого скликання Почапинської сільської ради № 157 від 16.03.2007р. щодо
розгляду заяви про погодження дозволу на складання проекту землеустрою щодо
відведення в оренду ставка.

3. Повернути з місцевого бюджету
Почапинської сільської ради на користь Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1, АДРЕСА_1
(ідентифікаційний код НОМЕР_1) 17
(сімнадцять) грн. сплаченого державного мита.

Постанова суду першої інстанції
набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне
оскарження. На постанову суду сторони мають право подати заяву про апеляційне
її оскарження протягом десяти днів з дня складення постанови в повному обсязі
до адміністративного суду апеляційної інстанції, а протягом 20 днів після
подання заяви подати апеляційну скаргу.

Суддя