ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

28.02.08                                                                                 Справа№ 22/407

за позовною заявою ТзОВ "Будівельна кераміка Львова", м.Львів

до відповідача-1 Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради, м.Львів

до відповідача-2 Обласного комунального підприємства Львівської обласної ради "Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки", м.Львів

3-тя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів Приватне підприємство "Галпрофбуд", м.Львів

про скасування розпорядження, визнання свідоцтва про право власності недійсним та скасування рішення про державну реєстрацію.

Суддя М.Желік

Представники

Від позивача: Фещенко Ю.Ю. (довіреність б/н від 18.01.2007р.)

Від відповідача-1: Кузів О.М. (довіреність № 34/04 від 09.01.2008р.)

Від відповідача-2: не з'явився

Від 3-ої особи: Кичма С.М. (довіреність № 15-1/01 від 15.01.2008р.)

Позов заявлено ТзОВ "Будівельна кераміка Львова", м.Львів до Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради, м.Львів, до Обласного комунального підприємства Львівської обласної ради "Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки", м.Львів про скасування розпорядження, визнання свідоцтва про право власності недійсним та скасування рішення про державну реєстрацію, за участю 3-ої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів ПП "Галпрофбуд", м.Львів

В порядку ст.64 ГПК України, ухвалою від 20.12.2007р. порушено провадження у справі, розгляд справи призначено на 22.01.2008р. Розгляд справи відкладено до 07.02.2008р., 28.02.2008р.

Розглянувши подані докази в їх сукупності, заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив наступне.

У відповідності до п.6 Прикінцевих та перехідних положень КАС України, до початку діяльності окружного адміністративного суду адміністративні справи, підвідомчі господарським судам відповідно до ГПК України 1991 р., вирішуються відповідним господарським судом за правилами КАС України.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 3 КАС України, справою адміністративної юрисдикції є переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією з сторін є орган, зокрема, місцевого самоврядування, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно із п.1 ст.17 КАС України, компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності; спори з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби; спори між суб'єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень, а також спори, які виникають з приводу укладення та виконання адміністративних договорів; спори за зверненням суб'єкта владних повноважень у випадках встановлених законом; спори щодо правовідносин, пов'язаних з виборчим процесом чи процесом референдуму.

У відповідності до ст.104 КАС України до адміністративного суду має право звернутися з адміністративним позовом особа, яка вважає, що порушено її права, свободи чи інтереси у сфері публічно-правових відносин.

Як випливає з інформаційного листа Верховного суду України від 26.12.2005 р. №3.2.-2005, справою адміністративної юрисдикції може бути спір, який виник між кількома суб’єктами стосовно їхніх прав та обов’язків у конкретних правових відносинах, у яких хоча б один суб’єкт законодавчо уповноважений владно керувати поведінкою іншого суб’єкта, а цей суб’єкт відповідно зобов’язаний виконувати вимоги та приписи такого владного суб’єкта. Відповідно до п. 2 інформаційного листа, єдиною ознакою суб’єкта владних повноважень є здійснення ним владних управлінських функцій і при цьому ці функції повинні здійснюватись ним саме у тих правовідносинах, у яких виник спір.

У випадку, якщо суб'єкт (у тому числі орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа) у спірних правовідносинах не здійснює владні управлінські функції щодо іншого суб'єкта, який є учасником спору, такий спір не має встановлених нормами КАС України ознак справи адміністративної юрисдикції, і, відповідно, не повинен вирішуватись адміністративним судом.

Позовні вимоги про скасування реєстрації права власності та визнання недійсним свідоцтва про право власності підлягають розгляду в порядку ГПК України, оскільки фактично предметом спору у даній справі є право власності на об'єкт нерухомого майна, зокрема відновлення порушеного права зі сторони інших осіб.

Згідно із ч. 3 ст. 21 КАС України, не допускається об’єднання в одне провадження кількох вимог, які належить розглядати в порядку різного судочинства. Однак, позивач об’єднав наведені вище вимоги із вимогою скасувати розпорядження № 1971 від 29.12.2006р., яка підлягає розгляду у порядку адміністративного судочинства.

Таким чином, враховуючи, що згідно із ч. 1 ст. 21 КАС України позивач вправі заявити в одній позовній заяві кілька вимог лише якщо вони пов’язані між собою і підсудні одному адміністративному суду, справу за заявленими позивачем позовними вимогами не належить розглядати у порядку адміністративного судочинства.

За таких обставин, господарський суд приходить до висновку про те, що провадження по справі підлягає припиненню відповідно до вимог п.1 ст.80 ГПК України.

Керуючись п.6 Прикінцевих та перехідних положень, ст.ст.17, 21, 50 КАС України, п.1 ст.80, ст.86 ГПК України суд,

У Х В А Л И В:

Провадження у справі припинити.

Суддя                                                                                           Желік М.Б.