ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

19.03.08 р.                     Справа № 29/41

Господарський суд Донецької області, у складі судді Гаврищук Т.Г.при секретарі судового засідання Пашко О.М.

розглянув у відкритому судовому засіданні господарського суду справу

за позовом: Відкритого акціонерного товариства “Вугільна компанія “Шахта “Красноармійська – Західна № 1” м. Красноармійськ

до відповідача-1: Державного підприємства “Донецька залізниця” м. Донецьк

до відповідача-2: Закритого акціонерного товариства “Донецьксталь” – металургійний завод”

м. Донецьк

до відповідача-3: Товариства з обмеженою відповідальністю “Углеобогащение” м. Луганськ

про стягнення 851,29 грн.

за участю представників сторін:

від позивача – Малиновський Д.В. – довір.

від відповідачів – 1. Цвітун М.М. - довір.

2. Поповський А.А. – довір.

3. не з’явився

Суть спору:

Позивач, Відкри?те акціонерне товариство “Вугільна компанія “Шахта “Красноармійська – Західна № 1”, звернувся до господарського суду з позовною вимогою до Державного підприємства “Донецька залізниця”, Закритого акціонерного товариства “Донецьксталь” - металургійний завод та Товариства з обмеженою відповідальністю “Углеобогащение” про стягнення вартості недостачі кам”яного вугілля в розмірі 851,29 грн.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на виявлену недостачу вантажу, що підтверджується комерційним актом № АQ 642238/105 від 06.10.2007 р.

Відповідач-1 надав відзив, у якому проти позову заперечує, оскільки вантаж надійшов у непошкодженому вагоні, завантажений засобами відправника без участі залізниці.

Відповідач-2 також надав відзив, у якому проти позову заперечує з посиланням на ті обставини, що зобов’язання за договором купівлі-продажу № 2107дс від 29.10.2003 р. ним були належним чином виконані в момент передачі вантажовідправнику вугільної продукції перевізником. Відповідач-2 вважає, що в даному випадку відповідальність повинен нести вантажовідправник, оскільки в комерційному акті не зазначені ознаки технічної несправності вагона та несхоронного перевезення вантажу.

У зв’язку із нез’явленням в засідання представника відповідача-3, розгляд справи відкладався, про що відповідач-3 був належним чином повідомлений шляхом направлення відповідної ухвали за його адресою.

Відповідач-3 відзив не надав, в судове засідання знов не з’явився, в зв’язку з чим справу розглянуто за наявними в ній матеріалами відповідно до вимог ст. 75 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, господарський суд, встановив:

Між позивачем (Покупець) та Закритим акціонерним товариством “Донецьксталь” - металургійний завод” (Продавець) був укладений договір № 2107дс від 29.10.2003 р. купівлі-продажу вугільної продукції. Згідно до умов додаткової угоди № 44 від 28.09.2007 р. до цього договору вугільна продукція поставляється на умовах поставки (в редакції Инкотермс 2000р.) FCA – станція відправлення.

За залізничною накладною № 49819728 до позивача від Товариства з обмеженою відповідальністю “Углеобогащение” 04.10.2007 р. у вагоні № 63649990 надійшов вантаж – кам’яне вугілля марки Г 13-100.

Навантаження у зазначений вагон здійснено засобами відправника, маса вантажу визначена при зважуванні на 150 тонних вагонних вагах.

Статтею ст. 37 Статуту залізниць України та п. 5 Правил приймання вантажів до перевезення, затв. наказом Міністерства транспорту України 21.11.2000 р. № 644, встановлено, що маса вантажу визначається відправником. Про спосіб визначення маси відправник зазначає у накладній.

Правильність внесення до накладної № 49819728 відомостей підтвердив своїм підписом представник відправника, що відповідає вимогам п. 2.3 Правил оформлення перевізних документів, затв. наказом Мінтрансу України від 21.11.2000 р. № 644, зареєстр. в Міністерстві юстиції України 28 грудня 2004 р. за № 1657/10256.

По прибуттю вантажу на станцію “Красноармійськ” Донецької залізниці було проведено контрольне зважування вагону, під час якого б?уло виявлено, що маса вантажу у вагоні № 66349990 не відповідає масі, вказаній відправником у накладній № 49819728. За даним фактом станцією “Красноармійськ” Донецької залізниці був складений комерційний акт № АQ 642238/105 від 06.10.2007 р.

За даними комерційного акту маса у вагоні № 63649990 по документу: брутто 91000 кг, тара – 22000 кг, нетто – 69000 кг, у дійсності надійшло – брутто 88900 кг, тара з бруса - 22000 кг, нетто - 66900 кг, тобто недостача склала 2100 кг. При повторному зважуванні недостача 2100 кг вантажу підтвердилась.

В комерційному акті зазначено, що вагон технічно справний, двері, люка закриті, течі вантажу нема.

З урахуванням норми природної втрати та граничного розходження у визначені маси нетто, встановленої п. 27 Правил видачі вантажу, затв. наказом Міністерства транспорту України № 644 від 21.11.2000 р., зареєстр. в Міністерстві юстиції 24.11.2000 р. № 862/5083, в розмірі 1%, загальна вартість недостачі у спірному вагоні склала 851,29 грн.

Згідно рахунку–фактури № 33209 від 03.10.2007 р. вартість 1 тони вантажу складає 603,75 грн. (з урахуванням ПДВ).

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 3 ст. 909 ЦК України за договором перевезення вантажу, одна сторона (перевізник) зобов’язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов’язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Договір перевезення вантажу укладається у письмовій формі.

Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складанням транспортної накладної (коносамента) або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами).

Як встановлено ст. 6 Статуту залізниць України, накладна – основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил, і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов'язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони –одержувача.

Згідно зі ст. 920 ЦК України у разі порушення зобов’язань, що випливають з договору перевезення, сторони несуть відповідальність, встановлену за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами).

На підставі ч. ч. 1, 2 ст. 924 ЦК України перевізник відповідає за збереження вантажу з моменту прийняття їх до перевезення та до видачі одержувачеві, якщо не доведе, що втрата, недостача, псування або пошкодження вантажу, багажу, пошти, сталося внаслідок обставин, яким перевізник не міг запобігти та усунення яких від нього не залежало.

Перевізник відповідає за втрату, недостачу, псування або пошкодження прийнятих до перевезення вантажу, багажу, пошти у розмірі фактичної шкоди, якщо не доведе, що це сталося не з його вини.

У відповідності до ч. 5 ст. 306 ГК України спірні відносини сторін, що виникли при перевезенні вантажів залізницею, мають регулюватися Статутом залізниць України, який визначає обов’язки, права і відповідальність залізниці, а також підприємств, організацій і установ, які користуються залізничним транспортом.

Відповідно до ст. 105 Статуту залізниць України вантажовідправники, вантажоодержувачі, пасажири, транспортні, експедиторські і посередницькі організації та особи, які виступають від імені вантажовідправника і вантажоодержувача, несуть матеріальну відповідальність за перевезення у межах і розмірах, передбачених цим Статутом та окремими договорами.

Відповідно до ст. 111 Статуту залізниць України залізниця звільняється від відповідальності за втрату, недостачу, псування або пошкодження вантажу у разі, коли вантаж надійшов у непошкодженому вагоні (контейнері) з непошкодженими пломбами відправника чи без пломб, коли таке перевезення дозволено Правилами, а також якщо вантаж прибув у непошкодженому відкритому рухомому складі, завантаженому засобами відправника, якщо немає ознак втрати, псування або пошкодження вантажу під час перевезення.

Згідно зі ст. 129 Статуту залізниць України обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць. При цьому, комерційний акт складається для засвідчення обставин, у тому числі - невідповідності найменування, маси і кількості місць вантажу, багажу чи вантажобагажу натурою з даними, зазначеними у транспортних документах; для засвідчення, зокрема, псування, пошкодження вантажу, багажу і вантажобагажу.

Комерційним актом № АQ 642238/105 від 06.10.2007 р. був зафіксований той факт, що вантаж прибув у технічно справному вагоні, завантаженому засобами відправника, без ознак втрати, псування або пошкодження вантажу під час перевезення. Зазначений комерційний акт складений у відповідності до вимог, пред’явлених до його складання Правилами складання актів, затв. наказом Міністерства транспорту України від 28 травня 2002 р. N 334, зареєстр. в Міністерстві юстиції України 8 липня 2002 р. за N 567/6855, тому суд приймає його в якості належного доказу.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку про відсутність вини Державного підприємства „Донецька залізниця” у недостачі вантажу.

За змістом ст. 37 Статуту залізниць України у накладній зазначається маса вантажу, яка визначається відправником. При цьому відповідно до ст. 24 Статуту залізниць України саме вантажовідправник несе відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених у накладній.

Суд вважає, що недостача вантажу виникла з вини вантажовідправника - Товариства з обмеженою відповідальністю “Углеобогащение”, який невірно вказав масу вантажу у накладній. Вина Товариства з обмеженою відповідальністю “Углеобогащение” підтверджена комерційним актом № АQ 642238/105 від 06.10.2007 р., яким було виявлено, що маса вантажу у вагоні № 63649990 не відпові?дає масі, вказаній відправник?ом у накладній № 49819728.

Враховуючи вищевикладене вимоги позивача про стягнення вартості недостачі в сумі 851,29 грн. підлягають задоволенню за рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю “Углеобогащение”.

Згідно до ст. 49 ГПК України судові витрати по справі покладаються на відповідача-3.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 920, 924 Цивільного кодексу України, ст.ст. 24, 37, 105, 111, 129 Статуту залізниць України, “Правил видачі вантажів”, ст.ст. 43, 32 – 34, 43, 49, 75, 82 – 85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,

В И Р І Ш И В :

Позов Відкритого акціонерного товариства “Вугільна компанія “Шахта “Красноармійська – Західна № 1” до Державного підприємства “Донецька залізниця”, Закритого акціонерного товариства “Донецьксталь” - металургійний завод та Товариства з обмеженою відповідальністю “Углеобогащение” про стягнення вартості недостачі кам”яного вугілля в розмірі 851,29 грн. задовольнити за рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю “Углеобогащение”.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю “Углеобогащение” (91016, м. Луганськ, вул. Советська, 73А/181, р/р 201 у філії ЗАТ “ПУМБ” м. Луганськ, МФО 304966, ) на користь Відкритого акціонерного товариства “Вугільна компанія “Шахта “Красноармійська – Західна № 1” (85300, м. Красноармійськ, Донецької області, пл. Шибанкова, 1а, р/р 0160 в філії ПІБ м. Красноармійськ, МФО 334497, ) суму вартості нестачі вантажу в розмірі 851,29 грн., витрати по сплаченому держмиту у сумі 102,00 грн.; витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу – 118,00 грн.

У задоволенні позовних вимог Відкритого акціонерного товариства “Вугільна компанія “Шахта “Красноармійська – Західна № 1” до Державного підприємства “Донецька залізниця” та Закритого акціонерного товариства “Донецьксталь” – металургійний завод” про стягнення суми вартості недостачі 851,29 грн. – відмовити.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення оголошено в судовому засіданні.

Суддя Гаврищук Т.Г.