ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

22.10.08 р.                     Справа № 37/320

Господарський суд Донецької області у складі: головуючого судді - Приходько І.В.

при секретарі судового засідання – Давидовській Т.В.;

за участю представники сторін:

від позивача – Кащей Н.Ф. - довіреність;

від відповідача – Шехірев С.Р. – довіреність;

розглянув у відкритому судовому засіданні суду справу

за позовом Сільського (фермерського) господарства «Надія» с.Дальне Донецької області,

до Сільскогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Ланн» с. Анновка Донецької області,

про стягнення збитків у розмірі 7 775, 07 грн. та моральної шкоди у розмірі 7 775 грн., -

В С Т А Н О В И В :

До господарського суду звернувся позивач, Сільське (фермерське) господарство «Надія» с.Дальне Донецької області, з позовом до відповідача, Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Ланн» с. Анновка Донецької області, про стягнення збитків у розмірі 7 775, 07 грн. та моральної шкоди у розмірі 7 775 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на Акт від 31.08.2005 р., Державний акт на право постійного користування землею, довідку Дачневської сільської ради № 2445, довідку СТ «Гірник» № 12 від 10.04.2006 р., інформацію Головного управління статистики у Донецькій області, заподіяння відповідачем збитків, розрахунок суми позову.

Представник відповідача у своїх запереченнях до суду від 26.11.2007 р. проти позову заперечував з тих підстав, що 31.08.2005 р. табун коней товариства не випасався і весь день знаходився у левадах конезаводу. Крім того, відповідач ставить під сумнів розрахунок завданих збитків, довідку СТ «Гірник» про вартість продукції, на підставі якої позивачем здійснено нарахування збитків та Акт обстеження земель від 31.08.2005р.

В судовому засіданні 20.10.2008 р. представник позивача уточнив позовні вимоги та просив стягнути з відповідача 7 775,07 грн. - суму збитків –неодержані позивачем доходи від реалізації сільськогосподарської продукції, а також моральну шкоду у розмірі 7 775 грн. за втрату торгового місця ринку в м.Горняк.

В судовому засіданні 20.10.2008 р. представник відповідача проти уточнених позовних вимог заперечував з підстав наданих раніше, усно заявив клопотання про відкладення розгляду справи та продовження терміну розгляду справи.

Представник позивача в судовому засіданні 20.10.2008 р. підтримав уточнені позовні вимоги, наполягав на прийнятті рішення за наявними в справі матеріалами, категорично заперечував проти відкладення розгляду справи та продовження терміну її розгляду.

Справа № 37/320 на розгляд судді Приходько І.В. була передана 19.06.2008 р.

За клопотанням сторін, на підставі положень статті 69 Господарського процесуального кодексу України, термін розгляду справи було продовжено на 2 місяці.

Таким чином, спір має бути вирішений в строк до 19.10.2008 р.

Враховуючи викладене, на підставі положень статей 69, 75 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справи закінчено та рішення прийнято за наявними в справі матеріалами.

Розглянув матеріали справи, заслухав пояснення сторін, оцінив докази за своїм внутрішнім переконанням, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Як убачається з матеріалів справи, позивач, Селянське (фермерське) господарство «Надія», створене на підставі рішення Мар’їнської районної ради народних депутатів від 28.12.1992 р.(арк.10-10-16 том 1).

Головою господарства є його засновник Кащей Н.П.Членами господарства є фізичні особи: Кащей М.О., Кащей О.М., Кочубей А.П., Кочубей П.П. (зміни до Статуту арк.18 том 1).

Державний акт на право постійного користування землею виданий Мар’їнською районною радою Кащей Н.П. 16.05.1996 р. для ведення селянського господарства.

Рішенням Мар’їнського районного суду Донецької області від 24.05.2007 р. гр.Кащей Н.П. було відмовлено у задоволені позову до ТОВ «Ланн» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди за фактом пошкодження 31.08.2005 р. насаджень на земельній ділянці позивача.

Постановою Апеляційного суду Донецької області від 30.08.2007 р. рішення Мар’їнського районного суду Донецької області від 24.05.2007 р. було скасоване, провадження по справі закрите, оскільки справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилається на те, що на земельній ділянці, яка надавалась у постійне користування Кащей Н.П. для введення фермерського господарства і розташована на території Дачневської сільської ради, 31.08.2005 р. табуном коней відповідача було пошкоджено сільськогосподарські рослини.

За вказаним фактом комісією у складі представника позивача, депутатів Дачневської сільської ради та інших громадян села був складений Акт, на підставі якого визначено площу пошкодженої земельної ділянки та нарахована позивачем сума збитків.

Приймаючи рішення, суд виходить з наступного.

Положеннями статті 224 Господарського кодексу України визначено, що учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов’язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб’єкту , права або законні інтереси якого порушено.

Під збитками розуміються витрати, зроблені управленою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управлена сторона одержала б у разі належного виконання зобов’язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Статтею 225 Цивільного кодексу України визначено, що до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення у тому числі і неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків мала право розраховувати у разі неналежного виконання зобов’язання другою стороною.

Обґрунтовуючи позовні вимоги щодо стягнення збитків, позивач посилався на факт пошкодження кіньми відповідача земельної ділянки та овочевих культур, які вирощувалися для подальшої реалізації на ринку м.Горняк.

Представник відповідача заперечував проти факту пошкодження земельної ділянки кіньми та посилався на відсутність тварин на пасовищі у зв’язку з проведенням ветеринарно-санітарних заходів, крім того заперечував проти кількості тварин зафіксованих у акті від 31.08.2005 р.

Дослідив надані сторонами документи, суд вважає, що твердження відповідача суперечать матеріалам справи:

-          по-перше, відповідно до довідки Мар'їнської районної державної лікарні ветеринарної медицини № 24 від 25.02.2008 р. (арк.99 том 1) дослідження табуну коней, що належить СТОВ «Ланн» державною лікарнею не проводились. Будь-яких інших документів у підтвердження посилань на проведення ветеринарних досліджень, крім довідки самого відповідача (арк.84, 87 том 1) до суду надано не було.

Суд вважає, що надані відповідачем табелі обліку робочого часу табунщиків (арк.90-93 том 1) не можуть спростувати факту знаходження коней на земельній ділянці позивача.

-          по-друге, як убачається з матеріалів справи, фізичні особи, які приймали участь у складанні Акту від 31.08.2005 р., надали до суду письмові пояснення , були заслухані у судових засіданнях, та підтвердили факт знаходження табуну коней відповідача на земельній ділянці позивача (арк.68, 69, 71, 107, 119, 120 том 1) .

Що стосується заперечень відповідача щодо кількості голів тварин у табуні, то суд вважає, що вказані відомості взагалі не можуть вплинути на висновки суду, оскільки при розрахунку суми позову, позивач застосовував площу земельної ділянки, на якій пошкоджені рослини, середню врожайність та вартості продукції і ніяким чином не посилався на кількість тварин.

Статтею 614 Цивільного кодексу України встановлено, що особа, яка порушила зобов’язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом.

Таким чином, водночас обов’язковою передумовою задоволення позовних вимог щодо відшкодування збитків є встановлення в діях відповідача складу цивільного правопорушення, складовими частинами якого є: наявність збитків, причинний зв’язок між діями відповідача та заподіянням збитків позивачеві; протиправність поведінки відповідача як заподіювача збитків; вина відповідача. Відсутність будь-якої з зазначених ознак виключає настання цивільно - правової відповідальності відповідача у вигляді накладання на нього обов’язку з відшкодування збитків.

Відповідно до положень ст.33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Обґрунтовуючи суму заявлених збитків у розмірі 7 775,07 грн., позивач посилався на Акт від 31.08.2005 р. (арк.27 том 1), довідку Дачневської сільської ради № 2445 від 07.12.2006р. (арк.29 том 1), довідку СТ «Гірник» № 12 від 10.04.2006 р. (арк.30 том 1), довідки Головного управління статистики у Донецькій області № 02-08/57 від 29.03.2006 р., № 02-08/53 від 23.03.2006 р. (арк.31-32 том 1).

Дослідив вказані документи, суд приходить до висновку, що вони не можуть бути прийняті як докази у розумінні статті 36 Господарського процесуального кодексу України з наступних підстав.

В своїх поясненнях до суду, представник позивача посилався на встановлений у Акті від 31.08.2005 р. факт пошкодження сільськогосподарських культур: дині, кавуна, помідор, огірків, кукурудзи, соняшнику, кормового буряку, та площу пошкодженої земельної ділянки.

Дослідив вказаний документ, суд встановив, що він містить наступний висновок: «Пошкоджені посіви помідор площею 0,01 га

огірків площею 0, 1 га

кукурудзи площею 0,4 га

соняшника площею 0,40 га

кормового буряку площею 0,05 га».

В той же час висновків пошкодження бахчи дині та кавуна, вказаний акт не має.

Суд також звертає увагу на той факт, що довідка Дачневської сільської ради № 2445, в якій зазначається які саме рослинні культури були посаджені на земельній ділянці позивача, складена не на підставі обліку, звітності тощо, а має похідний характер, тому що складена на підставі Акту від 31.08.2005 р.

Крім того, позивач не довів суду,чи має компетенцію Дачнівська сільська рада на видання відповідних довідок, та які відомості є підставою для надання такої інформації.

Дослідив довідку Головного управління статистики у Донецьків області № 02-08/53 від 24.03.2006 р., суд встановив, що вона містить показники урожайності культур по Мар'їнському району, а не позивача.

В позовні заяві, розрахунку до позову та в уточненнях до суду від 20.10.2008 р., позивач посилався на втрату прибутку, який він міг би отримати у випадку реалізації рослин на ринку, як би вони не були пошкоджені кіньми відповідача 31.08.2005 р.

Повідомляв суд, що будь-яких договорів на реалізацію продукції не укладав, оскільки здійснював роздрібну торгівлю товару, яка не вимагає складання вказаних угод. Посилався на письмові пояснення фізичних осіб, які надав до суду у підтвердження своєї торгової діяльності.

За таких обставин, суд вважає, що позивач не довів факту реалізації та можливого отримання прибутку на заявлену суму позову. Вказані документи лише свідчать про наміри позивача.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги щодо стягнення збитків у розмірі 7 775, 07 грн. не обґрунтовані, не доведені належним чином, а тому не підлягають задоволенню.

Що стосується позовних вимог позивача щодо стягнення моральної шкоди у розмірі 7 775 грн., суд вважає, що вони не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Стаття 16 Цивільного кодексу України визначає способи захисту цивільних прав та інтересів осіб, права яких порушені, у тому числі відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Положеннями статті 1167 Цивільного кодексу України встановлено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Моральною шкодою визначається шкода, заподіяна організації порушенням її законних немайнових прав.

Чинне законодавство не містить вичерпного переліку обставин, за яких підприємство чи організація може вважати, що їй заподіяно моральну шкоду.

Обґрунтовуючи позовні вимоги щодо стягнення моральної шкоди, позивач у позовній заяві посилався на перенесені душевні та психологічні страждання членів фермерського господарства «Надія», які стали наслідком пошкодження сільськогосподарської продукції. Члени фермерського господарства були позбавлені можливості реалізувати продукції та придбати вугілля для опалення домівок, картоплю на зиму, зимовий одяг та взуття (арк.7 том 1).

В подальшому представник позивача уточнив підстави заподіяння моральної шкоди (арк.115-116 том 1) та посилався на неможливість реалізації сільськогосподарської продукції у 2005 р. на ринку СТ «Гірняк», оскільки вона була пошкоджена кіньми відповідача, втрату довіри серед своїх покупців та вимушену зміну торгового місця (ринку).

Дослідив доводи позивача, представлені позивачем письмові пояснення фізичних осіб, суд вважає, що позивач не довів заподіяння моральної шкоди; не надав доказів, на яких ґрунтуються обставини, викладені позивачем в уточненнях до позовної заяви.

Що ж до обставин, на які позивач посилався в позовній заяві, то вони взагалі не відносяться до позивача як до юридичної особи, а стосуються фізичних осіб - членів фермерського господарства «Надія».

За вказаних обставин позовні вимоги щодо стягнення моральної шкоди не обґрунтовані, не доведені належним чином та не підлягають задоволенню.

Судові витрати підлягають віднесенню у порядку передбаченому ст.49 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись статтями 16, 614, 1167 Цивільного кодексу України, статтями 224, 225 Господарського кодексу України, ст.ст. 22, 33, 36, 43, 49, 69, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

В И Р І Ш И В :

Відмовити в задоволені позовних вимог Сільського (фермерського) господарства «Надія» с.Дальне Донецької області, заявлених до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Ланн» с Анновка Донецької області, про стягнення збитків у розмірі 7 775, 07 грн. та моральної шкоди у розмірі 7 775 грн.

В судовому засіданні за згодою сторін оголошено вступну та резолютивну частину рішення. Повний текст підписано 29.10.2008 р.

Суддя

Надруковано 3 прим.:

1 прим. – позивачу;

1 прим. – відповідачу;

1 прим. – у справу.