ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

07.04.08            Справа № 17/036-08

За позовом Закритого акціонерного товариства “Атомспецбуд”, м. Славутич

до Товариства з обмеженою відповідальністю “Славутичспеценерготренінг-2000”,

м. Славутич

про стягнення 92 232,88 грн

Суддя В.Г. Суховий

Представники: згідно з протоколом судового засідання

СУТЬ СПОРУ:

До господарського суду Київської області надійшла позовна заява Закритого акціонерного товариства “Атомспецбуд” (далі –Позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю “Славутичспеценерготренінг-2000” (далі –Відповідач) про стягнення 92 232,88 грн, з яких 60 000,00 грн –заборгованість з орендної плати, 1 530,00 грн –пеня, 21 699,48 грн –подвійна орендна плата, 8 751,46 грн –штраф, 251,94 грн –3% річних.

Ухвалою господарського суду Київської області від 06.02.2008р. порушено провадження у справі та призначено до розгляду на 19.03.2008р.

Позивач обґрунтовує свої позовні вимоги неналежним виконанням відповідачем своїх зобов’язань по договору оренди машини № 26/09-06 від 26.09.2006р., щодо сплати орендних платежів.

У зв’язку з неявкою представника відповідача в судове засідання 19.03.2008р. розгляд справи було відкладено на 07.04.2008р.

07.04.2008р. представник позивача позовні вимоги підтримав, вважає їх обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з підстав, викладених у позовній заяві. Представником позивача подано заяву відповідно до якої позивач відмовляється в частині стягнення з відповідача штрафу в розмірі 8 751,46 грн.

Відповідач свого представника в судове засідання вдруге не направив, про причини неявки суд не повідомив, відзиву та інших витребуваних документів не подав, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином ухвалами суду від 06.02.2008р. та від 19.03.2008р., надісланою відповідачу за адресою (07100, м. Славутич, Бакинський квартал, 7/18), яка підтверджується наданим на запит суду Державним реєстратором витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.

Однак, копії зазначених ухвал суду від 06.02.2008р. та від 19.03.2008р., які були надіслані відповідачу, були повернуті поштовим відділенням зв’язку (в матеріалах справи) з відмітками на довідках (а.с. 38, 48) про незнаходження відповідача за вказаною адресою.

Відповідно до п.4 Інформаційного листа Вищого господарського суду України “Про деякі питання практики застосування норм Господарського процесуального кодексу України, порушені у доповідних записках про роботу господарських судів у 2005 році” № 01-8/1228 від 02.06.2006, до повноважень господарських судів не віднесено установлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Тому примірники повідомлень про вручення рекомендованої кореспонденції, повернуті органами зв’язку з позначками "адресат вибув", "адресат відсутній" і т. п., з урахуванням конкретних обставин справи можуть вважатися належними доказами виконання господарським судом обов’язку щодо повідомлення учасників судового процесу про вчинення цим судом певних процесуальних дій.

Таким чином відповідач вважається належним чином повідомлений про час та місце судового засідання.

Відповідно до ст. 75 ГПК України, якщо відзив на позовну заяву і витребувані господарським судом документи не подано, справу може бути розглянуто за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд в с т а н о в и в:

26 вересня 2006 року між закритим акціонерним товариством “Атомспецбуд” (орендодавець, позивач по справі) та товариством з обмеженою відповідальністю “Славутичспеценерготренінг-2000” (орендар, відповідач по справі) було укладено договір оренди машини № 26/09-06 (далі –Договір).

Згідно пункту 2.1. даного договору Орендодавець зобов’язаний був передати Орендареві в строкове платне користування машину, визначену в пункті 1.1.договору, а саме: бульдозер марки ДТ - 75, реєстраційний номер КА 06485. Даний обов’язок Орендодавцем був виконаний в повному обсязі, що підтверджується актом прийому - передачі від 26.09.2006 року до договору № 26/09-06 (а.с. 10).

Відповідно до п. 1.3 Договору машина передається відповідачу (орендарю) на строк до 26.09.2007р.

26 вересня 2007 року строк дії Договору оренди № 26/09-06 закінчився і між

сторонами було підписано акт №1 прийому виконаних робіт до договору оренди машини № 26/09-06 від 26.09.2006р. (а.с. 11). Згідно даного акту відповідач підтвердив, що в період з 26.09.2006р. по 26.09.2007р. користувався орендованою машиною відповідно до умов договору та жодних претензій до позивача (орендар, ЗАТ “Атомспецбуд”) не має.

Відповідно до п.п 3.1 та 3.2 Договору розмір орендної плати за цим Договором з урахуванням її індексації становить 60 000,00 грн (з ПДВ) за рік. Орендар сплачує орендну плату в безготівковому порядку на поточний рахунок орендодавця в строк не пізніше 10.10.2007р.

27 вересня 2007 року між сторонами було підписано акт звіряння

взаєморозрахунків (а.с. 12), відповідно до якого відповідач підтвердив

наявність за ним заборгованості з орендної плати на загальну суму 60 000,00 грн.

Згідно п.п 4.2, 4.3 Договору оренди орендар не пізніше останнього дня оренди, зазначеного в п. 1.3 цього Договору, а в разі дострокового розірвання, не пізніше дня такого розірвання, повертає, а орендодавець приймає машину, що оформляється відповідним актом прийому-передачі, який підписується сторонами. З цього моменту строк оренди припиняється. Орендна плата нараховується до дня підписання Акту прийому-передачі включно. Обов’язок складання Акту прийому-передачі покладається на сторону, яка передає чи повертає транспортний засіб.

Тобто, у випадку закінчення строку дії договору відповідач зобов’язаний передати орендовану машину з орендного користування не пізніше останнього дня строку оренди.

Станом на 30 листопада 2007 року акт повернення машини з орендного користування між сторонами не підписано.

Відповідно до п.4.4. договору підписаний сторонами акт прийому - передачі є доказом фактичної передачі чи повернення машини.

Листом від 30.10.2007 № 1/17-10 (а.с. 13) позивач просив відповідача сплатити заборгованість з орендної плати та повернути орендоване майно по акту прийому - передачі, але на сьогоднішній день відповіді на даний лист не отримано.

За змістом положень частини першої та частини сьомої статті 193 ГК України, суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов’язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов’язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов’язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Згідно з ст. 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

За користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором (ст. 762 ЦК України).

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, одностороння відмова від виконання зобов’язання не допускається.

Наявна заборгованість у сумі 60 000,00 грн не заперечується і визнається відповідачем в Акті звірки взаєморозрахунків № 1 від 27.09.2007р (а.с. 12), підписаним представниками сторін та скріпленим печатками підприємств.

За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості по орендній платі згідно Договору оренди машини № 26/09-06 від 26.09.2006р. у сумі 60 000,00 грн. є обґрунтованими, документально підтверджуються, тому підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог в частині стягнення 1 530,00 грн пені суд зазначає наступне.

Згідно з ч.2 ст. 218 ГК України учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов’язання. У разі, якщо інше не передбачено законом або договором, суб’єкт господарювання за порушення господарського зобов’язання несе господарсько-правову відповідальність.

Відповідно до ч.1. ст. 216 ГК України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

У сфері господарювання згідно з ч.2 ст. 217 та ч.1 ст. 230 ГК України застосовуються господарські санкції, зокрема, штрафні санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором (ч.6 ст. 231 ГК України).

Відповідно до п. 5.6 Договору оренди машини № 26/09-06 від 26.09.2006р за прострочення внесення позивачу орендної плати, відповідач сплачує позивачу пеню у розмірі 0,5 % від суми боргу за кожен день прострочення відповідного платежу, але не більше подвійної облікової ставки НБУ.

Позивач припустився помилки в нарахуванні пені на суму заборгованості 60 000,00 грн за період з 11.10.2007р. по 30.11.2007р. в сумі 1 518,41 грн. Згідно розрахунку господарського суду, пеня на суму заборгованості 60 000,00 грн з 11.10.2007р. по 30.11.2007р. (51 дн.) складає 1 341,37 грн.

Тому господарський суд частково задовольняє позовні вимоги позивача в частині стягнення пені та стягує з відповідача пеню у розмірі 1 341,37 грн.

Крім того, відповідно до частини другої ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір відсотків не встановлений договором або законом.

Позивач також припустився помилки в нарахуванні 3% річних на суму заборгованості 60 000,00 грн за період з 11.10.2007р. по 30.11.2007р. в сумі 251,94 грн. Згідно розрахунку господарського суду, 3% річних на суму заборгованості 60 000,00 грн з 11.10.2007р. по 30.11.2007р. (51 дн.) складає 251,51 грн.

Тому господарський суд частково задовольняє позовні вимоги позивача в частині стягнення 3% річних та стягує з відповідача 3% річних у розмірі 251,51 грн.

Щодо позовних вимог в частині стягнення з відповідача 21 699,48 грн. подвійної орендної плати суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 5.8 Договору за прострочення повернення машини, яка орендується за цим Договором, відповідач сплачує позивачу неустойку в розмірі подвійної місячної орендної плати.

У відповідності до ч.2 статті 785 ЦК України якщо наймач не виконує обов'язку щодо повернення речі, наймодавець має право вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення.

Позивач також припустився помилки в нарахуванні неустойки в розмірі подвійної орендної плати згідно наведеного в позовній заяві розрахунку (а.с. 4) у сумі 21699,48 грн.

Згідно розрахунку господарського суду неустойка в розмірі подвійної орендної плати нарахована на суму заборгованості 60 000,00 грн. за період з 26.09.2007р. по 30.11.2007р. (66 дн.) становить 21 698,63 грн.

Тому господарський суд частково задовольняє позовні вимоги позивача в частині стягнення неустойки в розмірі подвійної орендної плати 21 698,63 грн.

Щодо позовних вимог в частині стягнення з відповідача штрафу в розмірі 8 751,46 грн.

Представником позивача в судовому засіданні 07.04.2008р. подано заяву (а.с. 51), відповідно до якої позивач відмовляється в частині стягнення з відповідача штрафу в розмірі 8 751,46 грн. Судом відповідно до вимог ч.2 ст. 78 ГПК України роз’яснено представнику позивача наслідки відмови від позову, передбачені ч.2 ст.80 ГПК України.

Відповідно до п.4 ст. 80 ГПК України господарський суд припиняє провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмову прийнято господарським судом.

Господарський суд на підставі частини четвертої ст. 78, п.4 ст. 80 ГПК України приймає відмову позивача від позову в частині стягнення штрафу в розмірі 8 751,46 грн та припиняє провадження у справі в цій частині.

На підставі ст. 49 ГПК України судові (господарські) витрати покладаються на відповідача пропорційно розміру задоволених вимог.

Керуючись ст.ст. 49, ст. 78, п.4 ст. 80, ст.ст. 82-85 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю “Славутичспеценерготренінг-2000” (код 31053162) на користь Закритого акціонерного товариства “Атомспецбуд” (код 30951684) 60 000,00 грн. основного боргу, 1 341,37 грн. –пені, 251,51 грн –3% річних, 21 698,63 грн - неустойки в розмірі подвійної орендної плати, а також судові витрати: держмито у розмірі 832,92 грн. та 106,56 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Видати наказ.

3. В частині стягнення 188,63 грн пені, 0,43 грн 3% річних та 0,85 грн неустойки в розмірі подвійної орендної плати –відмовити.

4. Провадження у справі в частині стягнення штрафу в розмірі 8 751,46 грн –припинити.

Суддя                                                                                          Суховий В. Г.