ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" серпня 2008 р.
Справа № 07/133-08

вх.
№ 5160/5-07

Суддя
господарського суду

при секретарі
судового засідання

за участю
представників сторін:

позивача -
ОСОБА_1.  відповідача - Літвіненко Л.М.,
дов. № 178 від 25.07.08 р.;

розглянувши
справу за позовом ФОП ОСОБА_1., м. Лозова

до  Панютинського психоневрологічного інтернату,
с.м.т Панютине

про
стягнення 26670,58 грн.

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа -
підприємець ОСОБА_1просить стягнути з Панютинського психоневрологічного
інтернату 24663,40 грн. основного боргу, 2007,18 грн. пені та судові витрати у
справі, мотивуючи свої вимоги невиконанням відповідачем його зобов"язань
за договором № 1-2 від 01.01.08 р., в частині оплати поставленого позивачем
товару.

Відповідач
надав відзив на позов, відповідно до якого визнав основну заборгованість в сумі
24663,40 грн.

Судом
встановлено, що між сторонами було укладено договір № 1-2 від 01.01.08 р. (а.с.
8-9), відповідно до умов якого постачальник (позивач) передає у власність
покупця (відповідача), а покупець (відповідач) оплачує товар (м"ясо
свинини та яловичини свіже).

Позивач свої
зобов"язання за вказаним договором виконав у повному обсязі та у період з
03.01.08 р. по 15.04.08 р. поставив відповідачу вказаний товар на загальну суму
24663,40 грн.

Згідно з п. 3.1
вищевказаного договору, покупцем здійснюється оплата за товар згідно виставених
рахунків - фактур з відстрочкою платежів до 30 днів.

Позивачем
надано суду відповідні рахунки з відмітками відповідача про їх отримання.

Відповідно до
ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк  (термін) його виконання, то воно підлягає
виконанню у цей строк (термін).

Стаття 525 ЦК
України встановлює, що одностороння відмова від зобов'язання  або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ч.1
ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не
приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений
договором або законом.

Станом на
момент розгляду справи, відповідач 24663,40 грн. заборгованості не сплатив та у
відзиві на позов, вказану заборгованість визнав у повному обсязі.

Отже,
враховуючи вищевикладене, відповідач визнається судом таким, що прострочив
виконання зобов"язання з оплати поставленого позивачем товару, за
договором № 1-2 від 01.01.08 р.

Відповідно до
ч.1 ст. 692 ЦК України, покупець зобов'язаний оплатити товар після його
прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором
або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Згідно з ч.1
ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за
неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Враховуючи
викладене, а також те, що відповідно до ст. 526 ЦК України, ст. ст. 193, 198 ГК
України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений
строк відповідно до умов і порядку укладеного між сторонами договору та згідно
з вимогами закону, суд визнає вимогу позивача щодо стягнення з відповідача
24663,40 грн. заборгованості, належно обґрунтованою, доведеною матеріалами
справи та такою, що підлягає задоволенню.

Згідно зі
ст.ст. 610, 611 ЦК України, порушенням зобов"язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов"язання (неналежне
виконання), а у разі порушення зобов"язання, настають правові наслідки,
встановлені договором або законом.

Частиною 1 ст.
624 ЦК України встановлено, що якщо за порушення зобов'язання встановлено
неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно  від відшкодування збитків.

Відповідно до
п. 8.2 вищевказаного договору, за прострочення оплати поставленого товару
відповідач зобов"язався сплатити позивачу пеню в розмірі подвійної облікової
ставки НБУ від простроченої суми заборгованості за кожен день невиконання
зобов"язання.

Враховуючи
викладене, позовні вимоги, в частині стягнення з відповідача 2007,18 грн. пені
підлягають задоволенню.

Відповідно до
вимог ст. 49 ГПК України, судові витрати покладаються на відповідача.

Керуючись ст.
cт. 525, 526, ч.1 ст. 530, 610,611, ч.1 ст. 612, ч.1 ст. 624, ч.1 ст. 625, ч.1
ст. 692 ЦК України, ст. ст. 193,198 ГК України, ст.ст. 32, 33, 43, 44, 49,
82-85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з
Панютинського психоневрологічного інтернату (вул. Івана Середи, 10, с.м.т
Панютине, Лозівський район, Харківська область, 64660, код за ,
р/р 2114, МФО 851011, ГУДКУ в Харківській області) на користь
Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1(АДРЕСА_1, ідентифікаційний НОМЕР_1, р/р
НОМЕР_2 , у Лозівському відділенні Приватбанку, МФО 351533) 24663,40 грн.
заборгованості, 2007,18 грн. пені, 266,70 грн. державного мита та 118,00 грн.
витрат на інформаційно  технічне забезпечення
судового процесу.

Видати наказ
після набрання рішенням законної сили.

Рішення
підписано 13 серпня 2008 року.

Суддя