СУД
Постанова

Іменем України

07
жовтня 2008 року

Справа
№ 2-13/3411-2008

Севастопольський
апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого
судді                                                  Сотула
В.В.,

суддів                                                                      Борисової
Ю.В.,

Гонтаря В.І.,

за
участю представників сторін:

позивача:ОСОБА_1, паспортНОМЕР_1 від 27 березня 1996
року, суб'єкт підприємницької діяльності ОСОБА_1,

відповідача: не з'явився, виконавчий комітет
Сакської міської ради,

розглянувши
апеляційну скаргу
суб'єкта підприємницької діяльності
ОСОБА_1 на рішення господарського суду Автономної Республіки Крим (суддя
Жукова А.І.) від 30 липня 2008 року у справі № 2-13/3411-2008

за
позовом           суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_1
(АДРЕСА_1)

до           виконавчого
комітету Сакської міської ради (вул. Леніна, 15,Саки,96500)

про
визнання права власності

ВСТАНОВИВ:

Позивач, суб'єкт підприємницької діяльностіОСОБА_1,
звернувся до господарського суду Автономної Республіки Крим з позовом до
відповідача, виконавчого комітету Сакської міської ради, про визнання права
власності на об'єкт нерухомості ( а.с. 66-70).

Позовні
вимоги мотивовані посиланням на статті 331, 392 Цивільного кодексу  України.

Рішенням
господарського суду Автономної Республіки
Крим від 30 липня 2008 року у справі № 2-13/3411-2008 (суддя Жукова
А.І.) у задоволенні позову суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_1.
відмовлено.

Не
погодившись з рішенням суду, суб'єкт підприємницької діяльності ОСОБА_1.
звернувся до Севастопольського апеляційного господарського суду з апеляційною
скаргою, в якій просив рішення суду скасувати та прийняти нове, яким
задовольнити позов у справі.

Доводи
апеляційної скарги мотивовані порушенням міським господарським судом норм
матеріального права, що виразилося в тому, що судом не було враховано приписи
статті 331 Цивільного кодексу України, згідно з якою право власності на нову
річ, у тому числі нерухоме майно, яке
створене особою, набувається нею.

Крім
того, за твердженням скаржника, поза увагою місцевого господарського суду
залишився факт здійснення будівництва спірного об'єкту за кошти позивача, що,
на його думку, є підставою для визнання за ним права власності на це майно.

У
судове засідання, призначене на 07 жовтня 2008 року,  представник відповідача не з'явився, до
початку судового засідання надав клопотання про відкладення розгляду справи у
зв'язку з неможливістю представника брати участь у судовому засіданні.

Враховуючи,
що явка сторін не визнавалась обов'язковою, а також те, що відповідно до
частини 2 статті 101 Господарського процесуального кодексу України апеляційний
господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги (подання) і
перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у
повному обсязі, судова колегія визнала можливим розглянути скаргу за
відсутності нез'явившегося  представника
відповідача.

Переглянувши
справу в порядку статті 101 Господарського процесуального кодексу України,
судова колегія встановила наступне.

Рішенням
виконавчого комітету Сакської  міської
ради № 251 від 28 травня 1999 року затверджена комплексна схема розміщення
об'єктів торгівлі та обслуговування на території міста Саки та вирішено, що
оформлення правовстановлюючих документів на землекористування під об'єкти
торгівлі на території на території міста Саки здійснювати відповідно до цієї
схеми.

Як
вбачається з матеріалів справи, з 1999 року суб'єкту підприємницької
діяльностіОСОБА_1.  на праві приватної
власності належав тимчасовий об'єкт торгівлі -бар „Фараон”, який був
розташований по вул. Курортній в місті Саки.

В
2000 році відділом архітектури та містобудування Сакської міської ради позивачу
був наданий висновок № 36, яким було узгоджено місце розташування земельної
ділянки площею 285,29 кв.м. збудованих земель, які використовуються для
розміщення літнього майданчика кафе-бару, де також зазначалося, що розміщення
об'єкта відповідає комплексній схемі розміщення об'єктів торгівлі та обслуговування
на території м. Саки (а.с. 25).

Рішенням
Сакської міської ради 18-ої сесії  23-го
скликання від 31 травня 2000 року за результатами розгляду заяви про надання
земельної ділянки затверджено матеріали проекту відведення земельної ділянки
площею 285, 29 кв.м. для розміщення
літнього майданчику кафе по вул. Курортній у місті Саки, у 3-х
метрах на схід від центрального входу до парку та у 5 метрах на південь від
краю дороги вулиці Курортної, а також вирішено надати вказану земельну ділянку
приватному підприємцюОСОБА_1. на умовах оренди строком на 5 років (а.с. 19).

На
підставі вказаного рішення 09 червня 2000 року Сакською міською радою та
суб'єктом підприємницької діяльності ОСОБА_1. був укладений договір оренди
земельної ділянки площею 285, 29 кв.м., який розташований в м. Саки по вул.
Курортній  (а.с. 14-15).

Згідно
з пунктом 1.2 вказаного договору земельна ділянка надається з комерційною метою
-для розміщення літнього майданчику кафе.

Пунктом
1.3 договору передбачено, що земельна ділянка надається в оренду строком на
п'ять років з моменту його реєстрації в Сакському міському відділу земельних
ресурсів.

Рішенням
Сакської міської ради від 05 липня 2001 року до рішення від 31 травня 2000 року
були внесені зміни, відповідно до яких строк оренди  земельної ділянки встановлений на 49 років
(а.с. 20).

27
жовтня 2005 року рішенням Сакської міської ради 39-ої сесії 4-го скликання №
23/1 суб'єкту підприємницької діяльностіОСОБА_1. продовжено договір оренди  земельної ділянки для розміщення літнього
майданчику кафе по вул. Курортній в місті Саки на 44 роки (а.с. 18), про
що  17 січня 2006 року укладена додаткова
угода № 231 до договору оренди земельної ділянки № 17 від 03 жовтня 2000 року
(а.с. 16).

25
жовтня 2002 року рішенням виконавчого комітету Сакської міської ради № 407/11
суб'єкту підприємницької діяльностіОСОБА_1. дозволено здійснювати реконструкцію
бару «Фараон»по вул.. Курортній, на вході до центрального парку, а також
зобов'язано позивача розробити та узгодити у встановленому порядку проектну
документацію а також  отримати в міській
інспекції  ГАСК  дозвіл на здійснення будівельно-монтажних
робіт (а.с. 43).

15
квітня 2003 року комунальним підприємством «Саки-Проект»розроблено проект
реконструкції бару «Фараон»по вул.. Курортній у місті Саки (а.с. 44-48).

16
травня 2003 року позивачу виданий паспорт тимчасового об'єкту торгівлі, який
було узгоджено у встановленому порядку
головним архітектором, торговим відділом, Управлінням
житлово-комунального господарства, УВС, відкритим акціонерним товариством
«Крименерго», СЕС,  ПУВКГ тощо та
затверджений першим заступником голови виконкому міської ради (а.с.)

У
2003 році державним проектно-дослідницьким інститутом  «Кримпроектреконструкція»складено технічний
висновок про стан конструкцій та відповідність побудованого бару «Фараон»по
вул.. Курортній в м. Саки проекту КП «Саки-Проет»(а.с. 34-36)

Як
вбачається з даного висновку, обстеженням об'єкту встановлено, що на місці
старої  будівлі  побудована бар-закусочна «Фараон»літнього
типу. Реконструйований об'єкт включає: літний майданчик відпочинку, складське
приміщення, гардеробну персоналу, заготівельний цех, заготовочну, моєчну.
Загальна площа внутрішніх приміщень -40, 0 кв.м..

З
інвентарної справи вбачається, що домоволодіння -бар з літним майданчиком
складається з літ. А -основної частині площею 46, 8 кв.м. та літнього
майданчику площею 238, 5 кв.м. (а.с. 49-52).

30
березня 2006 року суб'єкт підприємницької діяльності ОСОБА_1. звернувся до
виконавчого комітету Сакської міської ради
із заявою про  оформлення права
власності на бар «Фараон», що розташований по вул.. Курортній, 4 в м. Саки.

Однак,
листом вих. № 4-Е/195 від 19 квітня 2006 року виконавчий комітет Сакської
міської ради  відмовив суб'єкту
підприємницької діяльностіОСОБА_1. у оформленні права власності на бар
«Фараон»з посиланням  на відсутність у
останнього правовстановлюючих документів, що з'явилось підставою для звернення
позивача до господарського суду Автономної Республіки Крим із даною позовною
заявою (а.с. 10) .

Рішенням
місцевого господарського суду у позові відмовлено з огляду на приписі статті
376 Цивільного кодексу України, згідно з якими право власності на самочинне
будівництво не визнається.

Дослідивши
матеріали справи, заслухавши представників сторін, обговоривши доводи
апеляційної скарги, судова колегія дійшла висновку про відсутність підстав
для  скасування рішення суду виходячи з
наступного.

Статтею
392 Цивільного кодексу України передбачено, що власник майна може пред'явити
позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не
визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує
його право власності.

Так,
на думку суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_1., відмовою виконавчого
комітету Сакської міської ради, викладеною в листі № 4-Е/195 від 19 квітня 2006
року (а.с. 10), оспорюється  його право
власності на бар «Фараон», що розташований по вул.. Курортній, 4 в м. Саки.

Відповідно
до статті 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на
підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності
вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або
незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Судова
колегія вважає, що суд першої інстанції правомірно відмовив в задоволенні
позовних вимог, виходячи з наступного.

Згідно
зі статтею 23 Закону України «Про планування
та забудову територій»забудова територій передбачає здійснення нового
будівництва, реконструкції, реставрації, капітального ремонту, впорядкування
об'єктів містобудування, розширення та технічного переоснащення підприємств
(далі - будівництво). Будівництво об'єктів містобудування здійснюється згідно з
законодавством, державними стандартами, нормами та правилами, регіональними і
місцевими правилами забудови, містобудівною та проектною документацією.

Відповідно
до статті 24 Закону України «Про планування
та забудову територій»фізичні та юридичні особи, які мають намір
здійснити будівництво об'єктів містобудування на земельних ділянках, що
належать їм на праві власності чи користування, зобов'язані отримати від
виконавчих органів відповідних рад Київської та Севастопольської міських
державних адміністрацій, у разі делегування їм
таких повноважень відповідними радами, дозвіл на будівництво об'єкта  містобудування. Дозвіл на будівництво дає
право замовникам на отримання вихідних даних а проектування, здійснення
проектно-вишукувальних робіт та отримання дозволу на виконання будівельних
робіт у порядку, визначеному цим Законом.

Згідно
зі статтею 29 даного Закону, дозвіл на виконання будівельних робіт -це
документ, що засвідчує право забудовника та підрядника на виконання будівельних
робіт, підключення об'єкта будівництва до інженерних мереж та споруд, видачу
ордерів на проведення земляних робіт.
Дозвіл на виконання будівельних робіт надається інспекціями державного
архітектурно-будівельного контролю, які ведуть реєстр наданих дозволів.
Здійснення будівельних робіт на  об'єктах
містобудування без дозволу на виконання будівельних робіт або його перереєстрації,
а також здійснення не зазначених у дозволі будівельних робіт вважається
самовільним будівництвом і тягне за собою відповідальність згідно з
законодавством.

Матеріалами
справи підтверджується, та не заперечується
позивачем, що будівництво спірного об'єкту здійснювалось за відсутністю
дозволу ГАСК.

Враховуючи
викладене, судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції про
те, що  передбачених законодавством дій
щодо розробки містобудівної
документації, необхідної для
реконструкції об'єкту, позивачем здійснено не було (не затверджена у
встановленому порядку містобудівна документація, не отриманий дозвіл в
інспекції ГАСК на початок будівельних робіт, відсутній державний акт про
прийняття об'єкту в експлуатацію).

З
матеріалів справи, у тому числі з договору оренди земельної ділянки,
вбачається, що позивачу земельна ділянка надавалася лише для розміщення  літнього майданчику кафе, а не для  будівництва об'єкту нерухомості.

Відповідно
до статті 376 Цивільного кодексу України житловий будинок,  будівля,
споруда,  інше нерухоме майно,
якщо  вони  збудовані
або будуються  на  земельній
ділянці,  що  не була відведена для цієї мети,  або без належного дозволу чи належно
затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил
вважаються  самочинним  будівництвом. Особа,  яка
здійснила  або здійснює самочинне
будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього.

Оскільки
позивачем не було здійснено передбачених законодавством дій щодо розробки
містобудівної документації, необхідної для
реконструкції об'єкту, а також порушено цільове використання земельної
ділянки, суд першої інстанції правильно застосував вказану правову норму та
відмовив в задоволенні позовних вимог.

Довід
заявника апеляційної скарги про те, що судом не було прийнято до уваги той
факт, що здійснення будівництва спірного об'єкту за власні кошти, судова
колегія вважає неспроможним, оскільки це не впливає на статус спірного майна як
самочинного будівництва.

Викладене
свідчить про те, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального права, з
дослідженням всіх  обставин у справі, у
зв'язку з чим підстави для скасування судового рішення відсутні.

Керуючись
статтями 101, пунктом 1 статті 103, статтями 105  Господарського процесуального кодексу
України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1.
Апеляційну скаргу суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_1.  залишити без задоволення.

2.   Рішення
господарського суду Автономної Республіки Крим від 30  липня 2008 року у справі № 2-13/3411-2008
залишити без змін.

Головуючий
суддя
В.В.Сотула

Судді
Ю.В. Борисова

В.І.
Гонтар