ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2008 р.

№ 37/222-07

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого - судді Кривди Д.С.,

суддів Жаботиної Г.В., Уліцького А.М.

у відкритому судовому засіданні за участю представників сторін:

від позивача: Бєлєвцова О.С.

від відповідача: прок: Савицька О.В., Зеленська І.М.

розглянувши касаційну скаргу Куп’янської митниці та касаційне подання заступника прокурора Харківської області

на постанову Харківського апеляційного господарського суду від 12.11.2007р.

у справі № 37/222-07 Господарського суду Харківської області

за позовом Приватного підприємства “Золота нива 1”

до Куп’янської митниці

до Головного управління Державного казначейства України у Харківській області

про стягнення 84441,90 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство “Золота нива 1” звернулося до Господарського суду Харківської області з позовом до Куп’янської митниці та Головного управління Державного казначейства України у Харківській області про стягнення 84441,90 грн. завданої матеріальної шкоди.

Рішенням Господарського суду Харківської області від 29.08.2007р. (суддя Д.О.Доленчук), залишеним без змін постановою Харківського апеляційного господарського суду від 12.11.2007р. (судді: І.С.Карбань, Л.М.Бабакова, І.А.Шутенко), позовні вимоги задоволено частково, стягнуто з Куп’янської митниці на користь Приватного підприємства “Золота нива 1” збитки у розмірі 84441,90 грн., державне мито у розмірі 844,42 грн. та 118,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, в решті позову відмовлено.

Не погодившись з прийнятими у даній справі судовими рішеннями, Куп’янська митниця подало касаційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Харківської області від 29.08.2007р. та постанову Харківського апеляційного господарського суду від 12.11.2007р. та прийняти нове рішення, яким відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог, мотивуючи свою вимогу тим, що господарським судом першої та апеляційної інстанції порушено норми матеріального та процесуального права.

Не погодившись з прийнятими у даній справі судовими рішеннями, заступник прокурора Харківської області вніс касаційне подання, в якому просить скасувати рішення Господарського суду Харківської області від 22.10.2007р. та постанову Харківського апеляційного господарського суду від 10.12.2007р. та прийняти нове рішення, яким відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог, мотивуючи свою вимогу тим, що господарським судом першої та апеляційної інстанції порушено норми матеріального та процесуального права.

У відзиві на касаційну скаргу Куп’янської митниці Приватне підприємство “Золота нива 1” доводить безпідставність вимог касаційної скарги та просить залишити її без задоволення.

У відзиві на касаційну скаргу Куп’янської митниці Головне управління Державного казначейства України у Харківській області доводить безпідставність вимог касаційної скарги та просить залишити її без задоволення, а прийняті у даній справі судові рішення без змін.

Розглянувши касаційну скаргу та касаційне подання, перевіривши правильність застосування господарським судом попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, Вищий господарський суд України дійшов висновку, що касаційна скарга Куп’янськї митниці та касаційне подання заступника прокурора Харківської області підлягають задоволенню частково.

Господарським судом встановлено:

Відповідно до зовнішньоекономічного контракту №050207 від 05.02.2007р., укладеного позивачем з Компанією “В & В”Agroservice GmbH”, ПП “Золота нива 1” імпортувало комбайни зернозбиральні Саsе 2388 та здійснювало митне оформлення цих товарів в зоні митного контролю Куп’янської митниці.

За умовами контракту, згідно міжнародної товарно-транспортної накладної (СМR) №0084279 від 23.03.2007р. за Попереднім повідомленням №304000000/7/005622 від 26.03.2007р. на адресу ПП “Золота нива 1” в митному режимі “Імпорт” надійшов вантаж - бувший у використанні комбайн зернозбиральний Саsе 2388 1999р.в., з.н. 188850, згідно рахунку-фактури №R-103 від 14.02.2007р. вартістю 35000євро.

26.03.2007р. позивач уклав договір постачання №187 з приватним підприємством “Торгівельний Будинок Аркада” про поставку у строк до 01.04.2007р. товару - комбайну зернозбирального Саsе 2388, який імпортувався ПП “Золота нива 1” у Компанії “В & В”Agroservice GmbH” згідно контракту №050207 від 05.02.2007р.

29.03.2007р. позивачем було здійснено оформлення і подання вантажної митної декларації №804000001/7/000395 до Куп’янської митниці та сплачено митних платежів: 496,56 грн.- митний збір та 49652,56 грн. –податок на додану вартість.

30.03.2007р. відповідачем - Куп’янською митницею було направлено запит до Харківської служби з експертного забезпечення митних органів про проведення досліджень. Харківською службою з експертного забезпечення митних органів надано лист, який отримано першим відповідачем 13.04.2007р., однак першого відповідача не задовольнила інформація, викладена в листі і у зв’язку з цим Куп’янською митницею 17.04.2007р. було направлено запит до Харківської торгово-промислової палати.

Не отримавши відповіді на запит від Харківської торгово-промислової палати, 25.04.2007р. першим відповідачем було оформлено і видано позивачу “Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні чи пропуску товарів і транспортних засобів через митний кордон України №804000001/2007/000027 з посиланням не невірне заповнення графи 31 ВМД, а саме: невірно вказаний заводський номер комбайну та не вказано країну виробництва.

У зв’язку з відмовою першим відповідачем у митному оформленні товару, 23.05.2007р. позивачем було подано до Куп’янської митниці ВМД №804000001/7/000630. Першим відповідачем 23.05.2007р. було ознайомлено директора позивача із запитом про надання додаткових документів для підтвердження інформації, викладеної у ВМД, копія якого не була надана позивачу. Перший відповідач заперечує проти цього, оскільки з декларацією митної вартості позивач був ознайомлений під розпис 23.05.2007р., копію якого позивач отримав 24.05.2007р., про що свідчить його особистий підпис на картці відмови №804000000/2007/000033.

ПП “Золота нива 1”зазначені документи були надані позивачем митному органу 24.04.2007р. Першим відповідачем було видано позивачу довідку №1 від 24.05.2007р. про визначення митної вартості товарів (здійснення митної оцінки) щодо підвищення митної вартості із заявленої вартості 36818,38євро до визначеної митним органом вартості 57563,88євро. Відповідно до цього, 24.05.2007р. Куп’янською митницею оформлено картку відмови №804000000/2007/000033 згідно якої позивачеві рекомендовано визначити митну вартість товару згідно з довідкою №2 від 24.05.2007р.

25.05.2007р. позивач був змушений подати до митного оформлення комбайну зернозбирального вантажну митну декларацію із зазначенням митної вартості товару в розмірі 57563,88євро, яка також не була прийнята до митного оформлення Куп’янською митницею через невідповідність інформації щодо митного збору, внесеної до електронної копії ВМД, інформації, внесеній декларантом до оригіналу, тому 25.05.2007р. була оформлена картка відмови в митному оформленні.

29.05.2007р. позивачем знов була подана до митного оформлення ВМД №804000001/7/000653 та визначені законодавством товару супровідні документи і тільки на цей раз першим відповідачем було здійснене митне оформлення товару позивача.

Згідно ст. 80 Митного кодексу України у разі відмови у митному оформленні та пропуску через митний кордон України товарів і транспортних засобів митний орган зобов'язаний видавати заінтересованим особам письмове повідомлення із зазначенням причин відмови та вичерпним роз'ясненням вимог, виконання яких забезпечує можливість митного оформлення та пропуску цих товарів і транспортних засобів через митний кордон України. Таким чином, приписами даної правової норми визначено, що у випадку відмови митного органу у митному оформленні та пропуску через митний кордон товарів і транспортних засобів митний орган зобов'язаний видавати заінтересованим особам письмове повідомлення із зазначенням причин відмови та вичерпним роз'ясненням вимог, виконання яких забезпечує можливість митного оформлення та пропуску цих товарів і транспортних засобів через митний кордон.

З метою подальшого впорядкування митного контролю вантажів, що переміщуються через митний кордон України, Державною митною службою України 24.04.1999р. видано наказ № 239 “Про затвердження Порядку заповнення й використання Картки відмови”, згідно п. 7 якого на підставі оформленого митним органом Талона підприємство або перевізник чи особа, уповноважена на декларування, має право оскаржити дії митного органу.

Справи, підвідомчі господарським судам, визначені приписами ст. 12 ГПК України, згідно п.1 ч. 1 якої господарським судам підвідомчі справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні господарських договорів, у тому числі щодо приватизації майна, та з інших підстав, крім: спорів про приватизацію державного житлового фонду; спорів, що виникають при погодженні стандартів та технічних умов; спорів про встановлення цін на продукцію (товари), а також тарифів на послуги (виконання робіт), якщо ці ціни і тарифи відповідно до законодавства не можуть бути встановлені за угодою сторін; спорів, що виникають із публічно-правових відносин та віднесені до компетенції Конституційного Суду України та адміністративних судів; інших спорів, вирішення яких відповідно до законів України та міжнародних договорів України віднесено до відання інших органів. Таким чином, господарським судам не підвідомчі справи у спорах, що виникають з публічно-правових відносин та віднесених до компетенції адміністративних судів.

Згідно п. 1 ч.1 ст. 17 Кодексу адміністративного судочинства України компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Згідно п. 17 ч. 1 ст. 1 Митного кодексу України митні органи - спеціально уповноважені органи виконавчої влади в галузі митної справи, на які відповідно до цього Кодексу та інших законів України покладено безпосереднє здійснення митної справи.

Враховуючи, що відповідач - Куп’янська митниця є спеціально уповноваженими органами державної влади в галузі митної справи, то спір щодо неправомірності дій даного відповідача є компетенцією адміністративного суду. Проте, господарським судом не було досліджено обставини щодо того чи визнано у встановленому законом порядку дії вищезгаданого відповідача щодо відмови у пропуску через митний кордон України відповідного майна позивача.

Загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду встановлені ст. 1166 ЦК України, згідно ч.ч. 1, 2, 4 якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Шкода, завдана правомірними діями, відшкодовується у випадках, встановлених цим Кодексом та іншим законом.

Правила щодо відшкодування шкоди, завданої органом державної влади встановлені ст. 1173 ЦК України, згідно якої шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів.

За умовами даного делікту відповідальність органу державної влади настає у випадку незаконного рішення, незаконної дії чи бездіяльності, шкідливого результату такої поведінки (шкода), причинного зв’язку між протиправною поведінкою і шкодою. При цьому, відшкодування шкоди здійснюється державою незалежно від її вини, якщо саме її орган здійснив протиправну поведінку, прийнявши незаконне рішення або здійснивши незаконну дію. Проте, стягнувши шкоду безпосередньо з відповідача - Куп’янської митниці господарський суд порушив приписи ст. 1173 ЦК України щодо відшкодування шкоди державою. Крім того, як вже було зазначено, господарським судом попередніх інстанцій не було досліджено обставин чи було у встановленому законом порядку визнано незаконними дії відповідача - митного органу.

Наведене свідчить про неповне з'ясування судами першої та апеляційної інстанцій фактичних обставин справи, що мають значення для правильного вирішення спору, а, отже, і порушення вимог ст. 43 Господарського процесуального кодексу України щодо всебічного, повного та об'єктивного розгляду всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 111-5 Господарського процесуального кодексу України касаційна інстанція перевіряє юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення у рішенні або постанові господарського суду.

Оскільки відповідно до ч. 2 ст. 111-7 Господарського процесуального кодексу України касаційна інстанція не наділена повноваженнями щодо встановлення обставин справи, а останні встановлені неповно, справа підлягає передачі на новий розгляд до господарського суду першої інстанції.

Під час нового розгляду справи господарському суду першої інстанції слід взяти до уваги викладене, вжити всі передбачені законом заходи для всебічного, повного та об'єктивного встановлення обставин справи, прав та обов'язків сторін і, в залежності від встановленого та відповідно до вимог чинного законодавства, вирішити спір.

Керуючись ст.ст. 111-5, 111-7, п. 3 ст. 111-9, 111-10, 111-11, 111-12 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ :

Касаційну скаргу Куп’янськї митниці та касаційне подання заступника прокурора Харківської області задовольнити частково.

Рішення Господарського суду Харківської області від 29.08.2007р. та постанову Харківського апеляційного господарського суду від 12.11.2007р. у справі № 37/222-07 скасувати, а справу передати на новий розгляд до Господарського суду Харківської області.

Головуючий - суддя Кривда Д.С.

судді Жаботина Г.В.

Уліцький А.М.