ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

09.10.08р.

Справа № 6/168-08(34/25-08)

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Щит-Інвест", м. Дніпропетровськ

до Товариства з обмеженою відповідальністю фірми "ДБФ Менеджмент-Україна", м. Дніпропетровськ

про стягнення 201 113,60 грн.

Суддя Коваленко О.О.

Представники:

Від позивача: Клименко Р.Ю., довіреність № 3 від 05.05.2008 р. Від відповідача: не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

Розглядається позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Щит-Інвест", м. Дніпропетровськ–далі по тексту–позивача до Товариства з обмеженою відповідальністю фірми "ДБФ Менеджмент-України", м. Дніпропетровськ–далі по тексту–відповідача про стягнення з відповідача на користь позивача 201 113,60 грн. основного боргу на підставі претензій позивача від 28.09.2007р. та від 23.01.2008р.

Додатково позивач просить суд стягнути з відповідача на користь позивача 2 011,13 грн. держмита і 118,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу посилаючись на те, що дану справу до суду було доведено з вини відповідача.

Відповідач вимоги суду виконав частково, у судове засідання не з`явився, відзив на позов надав, у відзиві на позов та в судовому засіданні позовні вимоги позивача визнає частково і посилається на те, що належним чином ні позивачем, ні судом не був повідомлений про день, час та місце слухання справи незважаючи на те, що ухвали суду були направлені на адресу відповідача зазначену відповідачем у вищеназваному договорі яка співпадає з адресою відповідача зазначеною в довідці Держкомстату станом на день розгляду справи у суді.

29.07.2008р. на підставі ст.69 ГПК України, за письмовим клопотання сторін строк вирішення справи було продовжено до 30.10.2008р.

11.09.2008р. на підставі ст.77 ГПК України в судовому засіданні оголошувалась перерва для надання сторонами письмових доказів в обґрунтування своїх позовних вимог і своїх позовних заперечень.

09.10.2008р. на підставі ст.75 ГПК України справу було розглянуто за наявними в ній матеріалами та оригіналами документів наданих позивачем та відповідачем на вимоги суду в судове засідання.

Вивчивши матеріали справи, господарський суд -

ВСТАНОВИВ:

27.03.2007р. між позивачем та відповідачем було укладено договір поставки брухту чорних металів-далі по тесту-товар, у відповідності з п.1.1 умов якого позивач на підставі рахунків відповідача №№2 і 3 від 26.04.2007р. платіжними дорученнями № 12958 від 28.03.2007р. на суму 135 000,00 грн., № 13602 від 28.04.2007р. на суму 121 000,00 грн., № 13 823 від 14.05.2007р. на суму 110 000,00 грн., в рахунок передоплати перерахував відповідачеві 366 000,00 грн., на які відповідач зобов’язався поставити товар на загальну суму передоплати, що становить 336 000,00 грн., що підтверджується матеріалами справи, оригіналами документів наданих сторонами на вимоги суду в судове засідання для огляду та не заперечується відповідачем у відзиві на позов та в судовому засіданні.

Приймаючи до уваги, що відповідач частково виконав умови вищеназваного договору, поставивши позивачеві 30.04.2007р. згідно акту №1/04 товар на суму 129 686,40 грн. та 28.09.2007р. згідно накладної № 5/09 від 28.09.2007р. товар на суму 35 200,00 грн., тобто поставив позивачеві товар частково на загальну суму 164 886,40 грн., у зв’язку з чим і виникла заборгованість відповідача перед позивачем відповідно до умов вищеназваного договору по поставці товару загальною вартістю 201 113,60 грн. Оскільки відповідач продовжував не виконувати взяті на себе договірні зобов’язання, позивач 28.09.2007р. звернувся до відповідача з претензією про відвантаження на адресу позивача товару на загальну суму боргу, тобто на суму 201 113,60 грн. в строк до 10.10.2007р. яку відповідач залишив без відповіді і задоволення, у зв’язку з чим позивач 23.01.2008р. вдруге звернувся до відповідача з письмовою вимогою повернути йому до 10.02.2008р. борг у сумі 201 113,60 грн., відмовившись при цьому від поставки товару, яку відповідач знову залишив без відповіді і задоволення, що і стало підставою для звернення позивача до суду з позовною заявою, у якій позивач просить суд в примусовому порядку стягнути з відповідача на його користь 201 113,60 грн. основного боргу.

Додатково позивач просить суд стягнути з відповідача на користь позивача 2 011,13 грн. держмита і 118,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу посилаючись на те, що дану справу до суду було доведено з вини відповідача.

Позивачем в судовому засіданні на підставі ст.33 ГПК України документально було доведено ті обставини, на які він посилався в позовній заяві як на підставу своїх позовних вимог.

Відповідно до ст.525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від виконання зобов’язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст.526 Цивільного кодексу України зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та умов цього Кодексу або інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст.693 Цивільного кодексу України якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару (продукції), не передав товар (продукцію) у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару (продукції) або повернення суми попередньої оплати.

Дослідивши матеріали справи, оригінали документів наданих сторонами на вимоги суду у судове засідання для огляду та заслухавши повноважних представників сторін в судовому засіданні, суд дійшов висновку, що факт заборгованості відповідача перед позивачем у сумі 201 113,60 грн. повністю підтверджується матеріалами справи, та не заперечується відповідачем у відзиві на позов та в судовому засіданні.

Оскільки на день розгляду справи у суді матеріалами справи було доведено заборгованість відповідача перед позивачем в сумі 201 113,60 грн., яку відповідач не заперечує у повному обсязі, то позовні вимоги позивача по сумі основного боргу, що становить 201 113,60 грн. слід визнати обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Додаткові вимоги позивача про стягнення з відповідача на користь позивача 2 011,13 грн. держмита і 118,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу з тих підстав, що дану справу до суду було доведено з вини відповідача, слід визнати обґрунтованими, документально доведеними, не спростованими відповідачем і тому підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст.4,11,15,16,525,526,693 Цивільного кодексу України, ст.ст.33,49,82-85,87 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги позивача задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю фірми "ДБФ Менеджмент-України" (49000, м. Дніпропетровськ, вул. Ленінградська, буд.68, , р/р 01 в КБ "Даніель", м. Дніпропетровськ, МФО 380980) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Щит-Інвест" (49000, м. Дніпропетровськ, вул. Барикадна, буд.4-В, , р/р 594 в ДФ ВАТ "Укрексімбанк", м. Дніпропетровськ, МФО 305675) 201 113,60 грн. (двісті одна тисячі сто тринадцять гривень 60 коп.) - основного боргу, 2 011,13 грн. (дві тисячі нуль одинадцять гривень 13 коп.) - держмита, 118,00 грн. (сто вісімнадцять гривень 00 коп.) - витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, видати наказ.

Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного терміну з дня підписання рішення, оформленого відповідно до ст.84 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя

О.О. Коваленко

Рішення підписано - 14.10.2008 р.