ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

04.11.08 р.                     Справа № 29/206пн

Господарський суд Донецької області у складі судді Джарти В.В.

при секретарі судового засідання Перекрестній О.О.

розглянув у відкритому судовому засіданні господарського суду справу

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю “Аграрне підприємство “Данко” м. Волноваха

До відповідачей: 1) Приватного підприємства “Автоексперт” в особі Донецької філії Приватного підприємства “Автоексперт” м. Донецьк

2) Приватного підприємства “Експерт-Оцінка” м. Макіївка

Третя особа: Відділ державної виконавчої служби головного управління юстиції у Донецькій області м. Донецьк

Предмет спору: визнання недійсним звіту від 04.06.2008 р. про незалежну експертну оцінку арештованого та описаного майна Товариства з обмеженою відповідальністю “Аграрне підприємство “Данко” станом на 30.04.2008 р.; призначення повторної експертної оцінки вартості арештованого та описаного майна ТОВ „”АП „Данко”.

За участю представників сторін:

від позивача: Яїцьков А.В., довіреність від 28.07.2008 р.

від відповідача-1: не з’явився

від відповідача-2: не з’явився

від третьої особи: не з’явився

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю “Аграрне підприємство “Данко” м. Волноваха звернулось до господарського суду Донецької області з позовом до відповідача-1: Приватного підприємства “Автоексперт” в особі Донецької філії Приватного підприємства “Автоексперт” м. Донецьк та відповідача-2: Приватного підприємства “Експерт-Оцінка” м. Макіївка, за участю третьої особи Відділу державної виконавчої служби головного управління юстиції у Донецькій області м. Донецьк, про визнання недійсним звіту від 04.06.2008 р. про незалежну експертну оцінку арештованого та описаного майна Товариства з обмеженою відповідальністю “Аграрне підприємство “Данко” станом на 30.04.2008 р.; призначення повторної експертної оцінки вартості арештованого та описаного майна ТОВ „”АП „Данко”.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на постанови про відкриття виконавчого провадження № 554/6-6п від 11.10.2007 р., № 555/6-6п від 11.10.2007 р., вимогу № 7014 від 23.10.2007 р., акт опису й арешту майна від 26.10.2007 р., додаток до акту опису й арешту майна, звіт про незалежну оцінку арештованого та описаного майна, що належить ТОВ „Аграрне підприємство „Данко” станом на 30 квітня 2008 р., повідомлення № 8-670/8П від 08.08.2008 р.

Представники відповідача-1 та відповідача-2 вимоги ухвал суду від 23.09.2008 р., 09.10.2008 р., 20.10.2008 р., 04.11.2008 р., не виконали, в судові засідання не з’явився, не зважаючи на належне повідомлення судом про час, та місце судового засідання, у в’язку з чим справу розглянуто за наявними в ній матеріалами відповідно до вимог ст. 75 ГПК України.

Представник третьої особи до судового засідання також не з’явився, вимоги ухвал не виконав.

Заслухавши у судовому засіданні представника позивача, розглянувши матеріали справи та дослідивши надані докази, суд становив:

11.10.2007 р. Головним державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Донецькій області Зинов’євим О.В. Постановами № 554/6-6п та № 555/6-6п відкрито виконавчі провадження про примусове виконання виконавчих написів нотаріуса Донецького міського нотаріального округу Ареп’євої О.О. відповідно № 3194 від 26.09.2007 р. та № 3195 від 26.09.2007 р. про стягнення з ТОВ „Аграрне підприємство „Данко” на користь філії „ДД АТ „Індустріально-експортний банк” сум боргу відповідно 7248521,69 грн. та 5113943,91 грн.

23.10.2007 р. Відділом державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Донецькій області до позивача була надіслана вимога № 7014, якою було повідомлено про проведення 26.10.2007 р. о 10:00 год. виконавчих дій, а саме – складання акту опису та арешту майна, зазначеного у виконавчих документах та передачі їх зберігачу.

26.10.2008 р. головним державним виконавцем Зинов’євим О.В. в присутності представників стягувача, боржника та понятих за місцем проведення виконавчих дій – Донецька область, Волноваський район, с. Кирилівка було складено акт опису та арешту майна: серія АА № 530089, серія АА № 530094, серія АА № 530092, серія АА № 530091, серія АА № 530095.

Відповідно до висновків, викладених з зазначених вище актах, описане та арештоване майно потребує експертної оцінки.

10.01.2008 р. з метою проведення експертної оцінки описаного та арештованого майна, у відповідності до ст. 57 Закону України „Про виконавче провадження” Відділом державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Донецькій області з Донецьким філіалом Приватного підприємства „Автоексперт” та Приватним підприємством „Експерт-Оцінка” було укладено договори б/н про проведення незалежної оцінки вартості майна, що належить ТОВ „АП „Данко”.

Постанова щодо призначення експертизи та залучення у якості експертів вищезазначених суб’єктів оціночної діяльності Відділом державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Донецькій області не виносилась.

04.06.2008 р. відповідачем-1 та відповідачем-2 складено звіт про незалежну оцінку арештованого та описаного майна, що належить ТОВ „Аграрне підприємство „Данко” станом на 30.04.2008 р.

Відповідно до висновків, викладених в зазначеному звіті, вартість арештованого та описаного майна, що належить позивачу, складає 5015983,89 грн.

08.08.2008 р. третьою особою на адресу позивача було надіслано повідомлення, в якому зазначається про проведення незалежної експертної оцінки та про вартість кожного об’єкту арештованого майна.

Статтею 15 ЦК України передбачено право осіб на захист їх законних прав та інтересів. Відповідно до ст. 16 ЦК України захист прав та інтересів здійснюється зокрема судом, що кореспондується із приписами ст. 55 Конституції України.

Положення частини 4 ст. 57 Закону України „Про виконавче провадження” встановлюють право сторони у виконавчому провадженні оскаржити оцінку майна, яка була зроблена залученим до цього суб’єктом оціночної діяльності.

Згідно з положеннями ст. 31 Закону України „Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні” оцінювачі та суб’єкти оціночної діяльності зобов’язані забезпечувати об’єктивність оцінки майна.

Відповідно до ст. 32 цього Закону оцінювачі та суб'єкти оціночної діяльності - суб'єкти господарювання несуть відповідальність за невиконання або неналежне виконання умов договору, зокрема за недостовірність чи необ'єктивність оцінки майна, відповідно до умов договору та закону.

Позивач звернувся до суду з позовом, у якому зазначив, що відповідачем-1 та відповідачем-2 не забезпечено об’єктивності при проведенні оцінки арештованого та описаного його майна, внаслідок чого вартість майна була суттєво занижена.

Відповідно до ч. 1 ст. 57 Закону України „Про виконавче провадження” встановлено, що оцінка майна боржника провадиться державним виконавцем, якщо вартість майна не перевищує сто неоподаткованих мінімумів доходів громадян, за ринковими цінами, які діють на день проведення оцінки, крім випадків, коли оцінка провадиться за регульованими цінами, а також у разі оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден.

Згідно з ч. 3 ст. 57 цього Закону для проведення оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських, річкових суден та майна, вартість якого перевищує сто неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, державний виконавець залучає суб’єкта оціночної діяльності – суб’єкта господарювання, який здійснює свою діяльність відповідно до Закону України „Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні”.

Державний виконавець про оцінку арештованого майна повідомляє сторін, які мають право оскаржити оцінку майна до суду в 10-денний строк з дня отримання повідомлення (ч. 4 ст. 57 Закону України „Про виконавче провадження”).

Закон України „Про виконавче провадження” визначає правові засади здійснення оцінки майна, майнових прав та професійної оціночної діяльності в Україні, її державного та громадського регулювання, забезпечення створення системи незалежної оцінки майна з метою захисту законних інтересів держави та інших суб’єктів правовідносин у питаннях оцінки майна, майнових прав та використання її результатів.

Відповідно до ст. 3 Закону України „Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні” оцінка майна, майнових прав – це процес визначення їх вартості на дату оцінки за процедурою, встановленою нормативно-правовими актами, зазначеними в ст. 9 цього Закону, і є результатом практичної діяльності суб’єкта оціночної діяльності.

Згідно з ч. 1 ст. 9 зазначеного Закону методичне регулювання оцінки майна здійснюється у відповідних нормативно-правових актах з оцінки майна: положеннях (національних стандартах) оцінки майна, що затверджуються Кабінетом Міністрів України, методиках та інших нормативно-правових актах, які розробляються з урахуванням вимог положень (національних стандарті) і затверджуються Кабінетом Міністрів України або Фондом державного майна України.

При чому, згідно з приписами ч. 6 ст. 9 цього Закону положення (національні стандарти) оцінки майна є обов’язковими до виконання суб’єктами оціночної діяльності під час проведення ними оцінки всіх форм власності та в будь-яких випадках її проведення.

Слід зазначити, що порядок проведення оцінки нерухомого майна регулюється Національним стандартом № 2 „Оцінка нерухомого майна”, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 28.10.2004 р. № 1442.

Відповідно до п. 1 Національного стандарту № 2 „Оцінка нерухомого майна” він є обов’язковим для застосування під час проведення оцінки нерухомого майна (нерухомості) суб’єктами оціночної діяльності, а також особами, які відповідно до законодавства здійснюють рецензування звітів про оцінку майна та проводять державну експертизу звітів з експертної грошової оцінки земельних ділянок державної та комунальної власності у разі їх продажу.

Національний стандарт № 2 „Оцінка нерухомого майна” передбачає види методичних підходів, які можуть застосуватися при оцінці нерухомого майна. Такими підходами є витратний підхід, що застосовується при оцінці нерухомого майна, ринок купівлі-продажу або оренди якого є обмеженим, дохідний та порівняльні підходи.

Як вбачається з спірного звіту відповідачами досліджувалися окремо кожний із зазначених підходів. Вартість об’єктів оцінки при застосуванні витратного підходу була визначена у розмірі 11720624,42 грн. При застосуванні дохідного підходу вартість об’єктів оцінки була встановлена у розмірі 5015983,89 грн. Вартість об’єктів оцінки при застосуванні порівняльного підходу не встановлювалася.

Слід зазначити, що за ринкову вартість об’єктів оцінки відповідачами була взята вартість, встановлена за результатами застосування дохідного підходу.

Позивач вважає, що вартість об’єктів оцінки, встановлена відповідачами, була визначена за результатами неповного застосування методів та оціночних процедур, що є обов’язковими при застосуванні дохідного підходу, що полягає у наступному.

Як зазначено у п. 12 Національного стандарту № 2 „Оцінка нерухомого майна” у разі застосування дохідного підходу валовий дохід, що очікується отримати від найбільш ефективного використання об’єкта оцінки, може розраховуватися виходячи з припущення про надання об’єкта оцінки в оренду або інформації про інше використання подібного нерухомого майна. На підставі цього припущення прогнозування валового доходу здійснюється з урахуванням необхідної інформації щодо ринку подібного нерухомого майна.

Положення п. 13-15 Національного стандарту № 2 „Оцінка нерухомого майна” передбачають застосування методів прямої та непрямої капіталізації доходу, які в свою чергу передбачають відповідну послідовність оціночних процедур, як-то прогнозування валового доходу на основі результатів аналізу зібраної інформації про оренду подібного нерухомого майна, прогнозування операційних витрат та чистого операційного доходу (рентного доходу), обґрунтування періоду прогнозування, прогнозування валового доходу, операційних витрат та чистого операційного доходу (рентного доходу) за роками, кварталами або місяцями в межах прогнозованого періоду та в порядку згідно з пунктами 12, 13, 17 цього Стандарту та інші.

Також позивач посилається на п. 4 ст. 57 Закону України „Про виконавче провадження” та зазначає, що повідомлення про проведення оцінки було направлено державним виконавцем на його адресу 13.08.2008 р., граничним строком для звернення з позовною заявою до суду є 26.08.2008 р., а відтак ним дотриманий строк на звернення з позовною заявою до суду.

Таким чином, суд вважає, що перелічені недоліки та неповне застосування відповідачами встановлених законодавством правил викликають необхідність задовольнити позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю “Аграрне підприємство “Данко” в частині визнання недійсним звіту від 04.06.2008 р. про незалежну експертну оцінку арештованого та описаного майна ТОВ “АП “Данко” станом на 30.04.2008 р.

Також позивач просить призначити повторну експертну оцінку вартості арештованого та описаного майна ТОВ „”АП „Данко”.

За приписом ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести обставини, на які вона посилається в обгрунтування своїх вимог або заперечень.

Виходячи з наданих документів, позивачем не доведений факт припинення договірних відносин. Таким чином, суд відмовляє позивачу в цій частині вимог.

Крім того, за змістом ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Статтею 16 Цивільного кодексу України передбачені способи захисту цивільних прав та інтересів. Зокрема, права та законні інтереси суб'єктів захищаються шляхом:

-          визнання права;

-          визнання правочину недійсним;

-          припинення дії, яка порушує право;

-          відновлення становища, яке існувало до порушення;

-          примусове виконання обов'язку в натурі;

-          зміна правовідношення;

-          припинення правовідношення;

-           відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди;

-           відшкодування моральної (немайнової) шкоди;

-          визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

З огляду на наведене, такий спосіб захисту цивільних прав, як призначення повторної експертної оцінки вартості арештованого та описаного майна відсутній у вищенаведеному переліку.

Таким чином, суд відмовляє в задоволенні позовних вимог щодо призначення повторної експертної оцінки вартості арештованого та описаного майна ТОв „АП „Данко”.

В судовому засіданні розглянута вимога позивача щодо забезпечення позову шляхом зобов’язання Відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Донецькій області зупинити виконавчі провадження відкриті на підставі Постанов № 554/6-6п від 11.10.2007 р. та № 555/6-6п від 11.10.2007 р. до розгляду судом цієї позовної заяви. Умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є власністю позивача на момент пред’явлення позову, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент розглядання справи.

Такого обґрунтування позивачем суду не надано.

При таких обставинах вимога щодо забезпечення позову задоволенню не підлягає.

В судовому засіданні оголошено рішення відповідно до ст. 85 Господарського процесуального Кодексу України.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати слід покласти на відповідача.

На підставі ст.ст. 15, 16 Цивільного кодексу України, Закону України „Про виконавче провадження”, Закону України „Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні”, Національного стандарту № 2 „Оцінка нерухомого майна”, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 28.10.2004 р. № 1442, керуючись ст.ст. 1, 4-2, 4-3, 13, 15, 16, 21, 32, 33, 34, 38, 49, 75, ст.ст. 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд –

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю “Аграрне підприємство “Данко” м. Волноваха до відповідача-1: Приватного підприємства “Автоексперт” в особі Донецької філії Приватного підприємства “Автоексперт” м. Донецьк та відповідача-2: Приватного підприємства “Експерт-Оцінка” м. Макіївка, за участю третьої особи Відділу державної виконавчої служби головного управління юстиції у Донецькій області м. Донецьк, про визнання недійсним звіту від 04.06.2008 р. про незалежну експертну оцінку арештованого та описаного майна Товариства з обмеженою відповідальністю “Аграрне підприємство “Данко” станом на 30.04.2008 р.; призначення повторної експертної оцінки вартості арештованого та описаного майна ТОВ „”АП „Данко” задовольнити частково.

Визнати недійсним звіт від 04.06.2008 р. про незалежну експертну оцінку арештованого та описаного майна Товариства з обмеженою відповідальністю “Аграрне підприємство “Данко” станом на 30.04.2008 р.

В задоволенні іншій частині вимог відмовити.

Стягнути з Приватного підприємства “Автоексперт” в особі Донецької філії Приватного підприємства “Автоексперт” (83000, м. Донецьк, вул. Брюсова, 48, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “Аграрне підприємство “Данко” (85700, Донецької області, м. Волноваха, вул. Советська, 51, , п/р 0927 в філії „Відділення Промінвестбанку в м. Волноваха Донецької області”, МФО 334646) державне мито у сумі 42,50 грн. та витрати на інформаційно – технічне забезпечення судового процесу у сумі 59,00 грн.

Стягнути з Приватного підприємства “Експерт-Оцінка” (86157, Донецької області, м. Макіївка, вул. Плеханова, буд. 1а, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “Аграрне підприємство “Данко” (85700, Донецької області, м. Волноваха, вул. Советська, 51, , п/р 0927 в філії „Відділення Промінвестбанку в м. Волноваха Донецької області”, МФО 334646) державне мито у сумі 42,50 грн. та витрати на інформаційно – технічне забезпечення судового процесу у сумі 59,00 грн.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Рішення може бути оскаржене до Донецького апеляційного господарського суду протягом 10 днів з моменту його прийняття.

Суддя