СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Постанова

Іменем України

05 березня 2008 року

Справа № 2-5/9910-2007

Севастопольський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді                                                  Ткаченка М.І.,

суддів                                                                      Антонової І.В.,

Котлярової О.Л.,

за участю представників сторін:

прокурор: не з'явився (прокуратура Центрального району міста Сімферополя);

позивача: не з'явився (Республіканський комітет АРК з охорони навколишнього природного середовища);

відповідача: не з'явився (ВАТ „Фотон”);

розглянувши апеляційне подання прокурора Центрального району міста Сімферополя та апеляційну скаргу Республіканського комітету АР Крим з охорони навколишнього природного середовища на рішення господарського суду Автономної Республіки Крим (суддя Гаврилюк М.П.) від 6 грудня 2007 року по справі № 2-5/9910-2007

за позовом           Прокурора Центрального району міста Сімферополя (вулиця К. Лібкнехта, 2, місто Сімферополь, АРК, 95000)

в інтересах держави в особі Республіканського комітету АР Крим з охорони навколишнього природного середовища (вулиця Кечкеметська, 198, місто Сімферополь, АРК, 95022)

до           Відкритого акціонерного товариства „Фотон” (вулиця Данілова, 43, місто Сімферополь, АРК, 95000)

про стягнення 50400,00 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду АР Крим від 6 грудня 2007 року по справі № 2-5/9910-2007 у позові прокурору Центрального району міста Сімферополя в інтересах держави в особі Республіканського комітету Автономної Республіки Крим з охорони навколишнього природного середовища до Відкритого акціонерного товариства „Фотон” (далі ВАТ „Фотон”) про стягнення 50000,00 грн., відмовлено.

Не погодившись з вказаним судовим актом прокурор Центрального району міста Сімферополя та Республіканський комітет АР Крим з охорони навколишнього природного середовища звернулись до Севастопольського апеляційного господарського суду відповідно з апеляційним поданням та апеляційною скаргою, в яких просять скасувати вказане рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги.

На думку прокурора та позивача оскаржуємо рішення прийнято судом першої інстанції з порушенням норм матеріального та процесуального права

В судове засідання прокурор та представники позивача і відповідача не з’явилися, хоча про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, про причину неявки суд не повідомили.

Судова колегія вважає можливим розглянути справу за відсутністю представників сторін, оскільки вони не надіслали судовій колегії доказів про наявність поважних причин неявки у судове засідання, а крім того їх явку не визнано обов’язковою.

Повторно розглянувши справу в порядку статті 101 Господарського процесуального кодексу України, заслухавши представників відповідача та позивача в судовому засіданні 4 березня 2008 року, ознайомившись з матеріалами справи, обговоривши доводи апеляційного подання та апеляційної скарги, судова колегія дійшла висновку, що вони є обґрунтованими і підлягають задоволенню, а рішення місцевого суду - скасуванню, виходячи з наступного.

16 березня 2007 року спеціалістами Республіканського комітету АР Крим з охорони навколишнього природного середовища була проведена перевірка дотримання вимог природоохоронного законодавства на території ВАТ „Фотон” за адресою: місто Сімферополь вулиця Данилова,43.

В ході проведеної перевірки виявлено факт засмічення земель відходами на території ВАТ „Фотон” поблизу корпуса № 55 загальною площею 30 кв.м та об'ємом 15 куб.м.

На підставі вказаного факту спеціалістами позивача складено розрахунок розміру шкоди на 50400,00 грн.

8 листопада 2006 року старшим держінспектором охорони навколишнього середовища АРК Щербаковою І.П. в присутності старшого помічника прокурора Центрального району міста Сімферополя Ібрагімової Г.В. був складений акт перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства на території ВАТ „Фотон” за адресою: місто Сімферополь вулиця Данилова, 43, відповідно до якого на вказаній території поблизу корпуса № 55 продовжується складування як будівельних відходів так і додатково розміщені промислові відходи. Площа складування продовжує залишатися такою ж - 30 кв.м. Обсяг розміщення відходів на день складання акту збільшився з 15 до 18 куб.м.

Аналогічною перевіркою проведеною на тому ж самому об’єкті 2 лютого 2007 року, встановлено що вблизу корпусу № 55 продовжує мати місце розміщення відходів на площі 30 кв.м. Відмічаються наслідки паління відходів, у зв’язку з чим обсяг складування зменшився до 15 куб.м.

Прокурор Центрального району міста Сімферополя в інтересах держави в особі Республіканського комітету АР Крим з охорони навколишнього природного середовища 10 липня 2007 року звернувся до господарського суду АР Крим із позовом до ВАТ „Фотон”, в якому просив стягнути з відповідача збитки у розмірі 50400,00 грн., заподіяні в результаті порушення вимог природоохоронного законодавства.

14 листопада 2007 року під час розгляду вищезазначеного позову в господарському суді АР Крим старшим держінспектором охорони навколишнього середовища АРК Щербаковою І.П. в присутності старшого помічника прокурора Центрального району міста Сімферополя Ібрагімової Г.В. та начальника охорони ВАТ „Фотон” Клещьова О.Є. був складений акт перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства на території ВАТ „Фотон” за адресою: місто Сімферополь вулиця Данилова, 43, відповідно до якого на вказаній території поблизу корпуса № 55 розміщені відходи і встановлений факт горіння відходів.

Згідно повідомлень комітету по управлінню земельними ресурсами Сімферопольської міської ради на запити прокурора Центрального району міста Сімферополя фактичним користувачем земельної ділянки, розташованої за адресою: місто Сімферополь, вулиця Данилова, 43 є ВАТ „Фотон”.

Відповідно до статті 20 Закону України „Про охорону природного навколишнього середовища” № 1264-ХІІ від 25 червня 1991 Республіканський комітет АР Крим з охорони навколишнього природного середовища є спеціально уповноваженим органом державного управління у сфері охорони навколишнього середовища та використання природних ресурсів, у числі інших функцій, здійснюючий державний контроль за використанням і охороною земельних ресурсів. Даний державний орган, цією статтею наділено правом представляти інтереси держави при розгляді в судах спорів про відшкодування шкоди, заподіяного порушенням природоохоронного законодавства.

В акті перевірки від 16 березня 2006 року зазначено, що вона проводилась за участю представника відповідача, а саме інженера з охорони праці ВАТ „Фотон” Абеляшева Ю.Д., а також з Актом ознайомлений виконуючий обов’язки голови правління ВАТ „Фотон” Тополов Ю.Л. про що є підпис у акті.

Посилання відповідача на той факт, що корпус № 55 поблизу якого встановлено розташування відходів належить Товариству з обмеженою відповідальністю „Витмет” (далі - ТОВ „Витмет”) є таким, що не відповідає дійсності, оскільки в акті перевірки від 16 березня 2006 року зазначено, що ТОВ „Витмет” були продані корпуса за №№ 1, 5, 6 та 10, а частина корпусу № 55 продана Університету економіки та управління. Ознайомившись з актом перевірки від 16 березня 2006 року виконуючий обов’язки голови правління ВАТ „Фотон” Тополов Ю.Л. підписав цей акт без зауважень і таким чином підтвердив факти, викладені в акті перевірки.

Відповідач не надав судовий колегії договір купівлі-продажу складений між ним та Університетом економіки та управління про продаж частини корпусу № 55

Судова колегія не може прийняти як доказ представлений відповідачем у судовому засіданні договір купівлі-продажу майна укладений між ВАТ „Фотон” та ТОВ „Витмет” від 14 червня 2004 року, тому що такий договір значення для цієї справи не має, оскільки, як зазначалося раніше ТОВ „Витмет” були продані корпуса за №№ 1, 5, 6 та 10, а відходи були виявлені поблизу корпусу № 55, оскільки такій договір не може мати юридичної сили та у своїй правовій природі не може існувати у зв'язку з тим, відповідно до статті 657 Цивільного кодексу України договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі та підлягає нотаріальному посвідченню та державної реєстрації.

У представленої в судовому засіданні копії договору (оригінал договору для огляду представлений не був) не значаться будь які відмітки про нотаріальне посвідчення цього договору та про його державну реєстрацію.

Крім того, у зазначеному вище договорі не значиться корпус за №55.

Судом першої інстанції, не прийнятий до уваги той факт, що в ході проведення перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства відповідачем був визнаний факт скоєння порушення, що підтверджується відміткою у полі „пояснення порушника” у протоколі про адміністративне правопорушення де посадова особа відповідача Абеляшев Ю.Д. погоджується зі скоєнням порушення з боку ВАТ „Фотон” та вказує на те, що порушення будуть ліквідовані у строк 1 квітня 2006 року.

Таким чином, посадова особа відповідача цілком визнала факт скоєння порушення з боку ВАТ „Фотон”.

Згідно статті 5 Закону України „Про відходи” основними принципами державної політики у сфері поводження з відходами є приоритетний захист навколишнього природного середовища та здоров'я людини від негативного впливу відходів, забезпечення ощадливого використання матеріально-сировинних та енергетичних ресурсів, науково обґрунтоване узгодження екологічних, економічних та соціальних інтересів суспільства щодо утворення та використання відходів з метою забезпечення його сталого розвитку.

До основних напрямків державної політики щодо реалізації зазначених принципів належить забезпечення повного збирання і своєчасного знешкодження та видалення відходів, дотримання правил екологічної безпеки при поводженні з ними, а також зведення до мінімуму утворення відходів та зменшення їх небезпечності.

Відповідно до статті 42 Закону України „Про відходи” особи, винні в порушенні законодавства про відходи, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільну чи кримінальну відповідальність за порушення встановленого порядку поводження з відходами, що призвело або може призвести до забруднення навколишнього природного середовища, прямого чи опосередкованого шкідливого впливу на здоров'я людини та економічних збитків, а також за самовільне розміщення чи видалення відходів.

Статтею 43 Закону України „Про відходи” регламентовано, що підприємства, установи, організації та громадяни України, а також іноземні фізичні особи та особи без громадянства зобов'язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про відходи, в порядку і розмірах, встановлених законодавством України.

Статтею 68 Закону України „Про охорону навколишнього природного середовища” передбачена відповідальність за порушення законодавства України про охорону навколишнього природного середовища. Відповідно до норм цієї статті, порушення законодавства України про охорону навколишнього природного середовища тягне за собою встановлену цим Законом та іншим законодавством України дисциплінарну, адміністративну, цивільну і кримінальну відповідальність.

Згідно статті 69 Закону України „Про охорону навколишнього природного середовища” шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації, як правило в повному обсязі без застосування норм зниження розміру стягнення та незалежно від збору за забруднення навколишнього природного середовища та погіршення якості природних ресурсів.

Відповідно до пунктів 1.3., 1.6. Роз'яснень Вищого арбітражного суду України від 27 червня 2001 року № 02-51144 „Про деякі питання практики вирішення спорів, пов'язаних із застосуванням законодавства про охорону навколишнього природного середовища” вирішуючи спір про відшкодування шкоди, заподіяної навколишньому природному середовищу, господарському суду слід виходити з презумпції вини правопорушника. Отже позивач не повинен доводити наявність вини відповідача у заподіянні шкоди навколишньому природному середовищу, навпаки, відповідач повинен довести, що у діях його працівників відсутня вина у заподіянні шкоди.

Оскільки висновки щодо ненадання прокурором Центрального району міста Сімферополя та позивачем належних доказів обґрунтування позовних вимог, не відповідають обставинам справи рішення господарського місцевого суду підлягає скасуванню, а позов прокурора задоволенню.

Згідно із пунктом 1 частини 1 статті 103 Господарського процесуального кодексу України апеляційна інстанція за результатами розгляду апеляційної

скарги (подання) має право скасувати рішення повністю або частково і прийняти нове рішення.

З урахуванням викладеного судова колегія дійшла висновку, що рішення у справі прийнято при неповному з’ясуванні судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, у зв'язку з чим вимоги прокурора та Республіканського комітету АР Крим з охорони навколишнього природного середовища, викладені в апеляційних скаргах, підлягають задоволенню, а рішення місцевого господарського суду скасуванню та прийняттю нового рішення.

При прийнятті нового рішення по господарській справі судова колегія позов Центрального району міста Сімферополя в інтересах держави в особі Республіканського комітету АР Крим з охорони навколишнього природного середовища задовольняє у повному обсязі.

Керуючись статтею 101, пунктом 1 частини 1 статті 103, статтями 104, 105 Господарського процесуального кодексу України,

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційне подання прокурора Центрального району міста Сімферополя та апеляційну скаргу Республіканського комітету Автономної Республіки Крим з охорони навколишнього природного середовища задовольнити.

2. Рішення господарського суду Автономної Республіки Крим від 6 грудня 2007 року по справі № 2-5/9910-2007 скасувати.

3. Прийняти нове рішення

4. Позов задовольнити в повному обсязі.

5. Стягнути з Відкритого акціонерного товариства „Фотон” (вулиця Данілова, 43, місто Сімферополь, АРК, 95000, ) на користь Республіканського комітету Автономної Республіки Крим з охорони навколишнього природного середовища (вулиця Кечкеметська, 198, місто Сімферополь, 95022, АРК, ) шкоду, спричинену порушенням природоохоронного законодавства у розмірі 50400,00 грн., 504 грн. держаного мита і 118 грн. витрати на інформаційно-технічне забезпечення процесу.

6. Господарському суду Автономної Республіки Крим видати наказ.

Головуючий суддя                                                  М.І. Ткаченко

Судді                                                                                І.В. Антонова

О.Л. Котлярова