ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

13.03.08р.

Справа № 41/66-08

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо-комерційної фірми "ТЕЛТРОН", м. Дніпропетровськ

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпроцентрбуд", м. Дніпропетровськ

про стягнення 90954,29 грн.

Суддя Орєшкіна Е.В.

В засіданні приймали участь представники:

Від позивача: Терновенко Г.І., директор

Кротенко І.В., довіреність б/н від 26.11.07 року

Від відповідача: не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

Позивач звернувся до господарського суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості в розмірі 20000 грн., пені –2004,29 грн., інфляційних витрат –3124,04 грн., неустойки у розмірі 1 % –63608,59 грн., витрат на юридичні послуги –1200 грн., витрат по сплаті державного мита –899,37 грн. та витрат по сплаті на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу – 118 грн.

В обґрунтування позовних вимог посилається на порушення відповідачем прийнятих на себе зобов’язань щодо оплати поставленої йому позивачем продукції за умовами укладеного між сторонами договору № 3-П/2006 від 01.12.06 року.

Відповідач в судове засідання, яке відбулося 21.02.08 року не з'явився, відзив на позов та витребувані судом документи не надав, вимог не заперечив, звернувся до суду з клопотанням про відкладення розгляду справи, яке обгрунтоване зайнятістю його представника в іншому судовому процесі. Клопотання відповідача судом задоволено, ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 21.02.08 року розгляд справи відкладений на 13.03.08 року.

13.03.08 року відповідач в судове засідання вдруге не з'явився, витребувані судом документи не надав, з клопотанням про відкладення розгляду справи до суду не звертався, про час і місце проведення судового засідання повідомлений судом належним чином.

Нез’явлення відповідача на виклик суду не перешкоджає розгляду справи по суті.

Справа, згідно ст. 75 Господарського процесуального кодексу України, розглядається за наявними в ній матеріалами.

За згодою представників позивача в судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача, оцінивши докази в сукупності, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Між позивачем –товариством з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційною фірмо "ТЕЛТРОН" та відповідачем –товариством з обмеженою відповідальністю „Дніпроцентрбуд" укладений договір поставки № 3-П/2006 від 01.12.06 року (далі-договір), за умовами якого постачальник (позивач у справі) прийняв на себе зобов’язання поставити (передати) покупцеві (відповідачу у справі) будівельні матеріали (далі –товар) на загальну суму 1 000 000 грн., та покупець, відповідно, зобов’язання прийняти вказаний товар та його сплатити.

Пунктом 1.2. договору передбачено, що ціна, кількість, асортимент, строки поставки будівельних матеріалів зазначаються у рахунку-фактурі та накладних, які є невід’ємною частиною договору.

На виконання умов договору та на підставі виданої відповідачем своєму представнику довіреності на право одержання товарно-матеріальних цінностей серії ЯМЦ № 968656 від 26.04.07 року за видатковою накладною № 24 від 26.04.07 року, позивачем поставлений відповідачу товар на загальну суму 31946,71 грн.

Згідно п. 5.2. договору, за домовленістю сторін покупцеві на продукцію може бути наданий комерційний (товарний) кредит строком на 14 банківські дні, про що робиться запис у видатковій накладній.

У видатковій накладній № 24 від 26.04.07 року міститься посилання на відстрочку платежу, тому строк оплати поставленого позивачем товару у відповідача за умовами укладеного між сторонами договору настав 22.05.07 року.

04.10.07 року відповідачем в якості часткової оплати за будівельні матеріали на підставі виставленого позивачем рахунку № 29 від 25.04.07 року перераховано позивачу 11946,71 грн. В процесі розгляду справи, платіжним дорученням № 210 від 03.03.08 року відповідачем перераховано позивачу 3000 грн. з тим самим призначенням платежу.

Доказів оплати решти суми сторонами не подано. Таким чином заборгованість відповідача на момент вирішення спору становить 17000 грн.

Фактичні дії сторін підпадають під норми ст.ст. 11, 202, 509, 655 Цивільного кодексу України, ст.ст. 173-175 Господарського кодексу України і свідчать про існування між сторонами відносин купівлі-продажу, в результаті чого у відповідача виникли зобов’язання по оплаті поставленої позивачем продукції.

Згідно приписів ст. 193 Господарського кодексу України та ст. 526 Цивільного кодексу України, дія яких поширюється на спірні взаємовідносини, зобов’язання мають виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та закону. Одностороння відмова від зобов’язання або одностороння зміна його умов не допускається (ст. 525 ЦК України).

У встановлений договором строк відповідач оплату поставленого позивачем йому товару в повному обсязі не здійснив. Відсутність заборгованості, що є предметом позову ним не доведено.

Враховуючи вищевикладене, суд вбачає підстави для припинення провадження у справі в частині стягнення з відповідача суми основного боргу в розмірі 3000 грн., в частині стягнення боргу в сумі 17000 грн. –для задоволення позову.

Пунктом 5.4.3. договору сторонами узгоджено, що у випадку прострочення платежу, покупець сплачує постачальнику борг з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення. За період прострочення з червня по листопад 2007 року нарахована позивачем сума інфляційних збитків складає 3124,04 грн.

Вимогу позивача щодо стягнення з відповідача інфляційних збитків суд вважає обгрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Відповідно до п. 5.4.1. договору, у випадку прострочення платежу, покупець сплачує постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день затримання платежу після порушення встановленого терміну оплати, який визначається п. 5.2. договору.

Нарахована позивачем сума пені, згідно уточненого розрахунку, за період з 22.05.07 року по 21.11.07 року становить 2315,13 грн.

Вимогу позивача щодо стягнення з відповідача пені суд вважає обгрунтованою, але підлягаючою задоволенню у розмірі, первісно пред’явленому позивачем –2004,29 грн., оскільки ним, в порядку ст. 22 Господарського процесуального кодексу України не подано заяви про збільшення розміру позовних вимог, в порядку ст. 46 Господарського процесуального кодексу України не подано документу, який би підтверджував сплату державного мита у встановленому порядку і розмірі із збільшеної суми пені.

Згідно п. 5.4.2. договору, у випадку прострочення платежу, покупець сплачує постачальнику 1 % за кожен день користування комерційним (товарним) кредитом з моменту порушення встановленого терміну оплати і до повного розрахунку.

Нарахована позивачем сума неустойки за період з 22.05.07 року по 14.01.08 року складає 63608,59 грн.

Вимогу позивача щодо стягнення з відповідача неустойки суд вважає обгрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Щодо стягнення з відповідача витрат на послуги адвоката в сумі 1200 грн. слід зазначити наступне.

Відповідно до ст. 28 Господарського процесуального кодексу України справи юридичних осіб в господарському суді ведуть їх органи, що діють в межах повноважень, наданих їм законом та установчими документами, через свого представника.

Представникам юридичних осіб можуть бути також інші особи, повноваження яких підтверджується довіреністю від імені підприємства, організації.

Громадяни можуть вести свої справи в господарському суді особисто або через представників, повноваження яких підтверджується нотаріально посвідченою довіреністю. Тобто вказана норма не обмежує юридичних осіб чи громадян у виборі осіб, які будуть здійснювати їх представництво в господарському суді, що знайшло своє підтвердження в рішенні Конституційного Суду України від 16.11.2000р.№ 13-рп/2000.

Відповідно до ч. 3 ст. 48 Господарського процесуального кодексу України витрати, що підлягають сплаті за послуги адвоката, визначаються в порядку, встановленому Законом України “Про адвокатуру”. Дія вказаного закону поширюється тільки на осіб, які є адвокатами.

Поняття особи, котра є адвокатом наводиться в ст. 2 Закону України “Про адвокатуру”, відповідно до якої адвокатом може бути громадянин України, який має вищу юридичну освіту, стаж роботи за спеціальністю юриста або помічника адвоката не менше двох років, склав кваліфікаційні іспити, одержав свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю та прийняв Присягу адвоката України.

Отже, ст. 44 Господарського процесуального кодексу України передбачає відшкодування сум в якості судових витрат, які були сплачені стороною за отримання послуг, лише адвокатам, а не будь-яким представникам.

Позивачем, як підставу для відшкодування понесених витрат на юридичні послуги надано, зокрема, договір про надання юридичних послуг № 261 від 26.11.07 року, платіжні доручення № 1086 від 28.12.07 року, № 1 від 09.01.08 року, якими на підставі рахунку № 261 від 28.11.07 року підприємцю Кротенко І.В. позивачем перераховано 1200 грн. в якості оплати за юридичні послуги.

Таким чином, приймаючи до уваги те, що позивачем належними доказами у відповідності із ст. 33, ст. 34 Господарського процесуального кодексу України не доведено, що юридичні послуги йому були надані саме адвокатом, заявлена ним вартість юридичних послуг не може бути віднесена до судових витрат і стягненню не підлягає.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по справі покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, в частині припинення провадження у справі –на відповідача.

На підставі вищенаведеного та

керуючись ст. ст. 1, 33, 44, 49, п. 1-1 ст. 80, 82 –84 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

В частині стягнення з відповідача заборгованості в розмірі 3000 грн. –провадження у справі припинити за відсутністю предмету спору.

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю „Дніпроцентрбуд” –49000, м. Дніпропетровськ, вул. Героїв Панфілівців, б. 16, , р/р 6100 в ДОД АППБ „Аваль” м. Дніпропетровськ, МФО 305653 на користь товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційної фірми „Телтрон”- 49008, м. Дніпропетровськ, вул. Робоча, б. 154, , р/р 6001 в Південному відділенні ЗАТ КБ „Приватбанк” м. Дніпропетровськ, МФО 305299 заборгованості –17000 грн.(сімнадцять тисяч грн.), пені –2004,29 грн. (дві тисячі чотири грн. 29 коп.), інфляційних витрат –3124,04 грн. (три тисячі сто двадцять чотири грн. 04 коп.), неустойки – 63608,59 грн. (шістдесят три тисячі шістсот вісім грн. 59 коп.), витрат по сплаті держмита –887,36 грн. (вісімсот вісімдесят сім грн. 36 коп.) та витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу –116,43 грн. (сто шістнадцять грн. 43 коп.).

В решті позову відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання.

СУДДЯ                                                             Е.В. ОРЄШКІНА

Рішення підписано 14.03.08 року