ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" листопада 2008 р.

Справа № 7/135-11А.

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю „Санрайз” ЛТД, м. Луцьк

до відповідача: виконавчого комітету Луцької міської ради, м. Луцьк

треті особи на стороні відповідача, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору:

підприємець Климовець Лідія Тимофіївна, м. Луцьк

підприємець Храмцова Юлія Олегівна, м. Луцьк

підприємець Шестерина Олександр Васильович, м. Луцьк

про визнання нечинним рішення

Суддя Шум М.С.

Секретар судового засідання Яцишин В.А.

за участю представників сторін:

від позивача: Демчук Н.В. –помічник адвоката (дов. від 07.11.2007р.)

від відповідача: Гордійчук М.А. –начальник юридичного управління Луцької міської ради (дов. від 12.05.2008р. №1.1-8/1682)

в судовому засіданні взяли участь: Шабала О.В. –представник підприємця Храмцової Ю.О. (дор. від 03.11.2008р.), Хвостюк М.В. –представник підприємця Климовець Л.Т., Шестерина О.В. –підприємець

Відповідно до ст. 127 Кодексу адміністративного судочинства України представникам сторін було роз’яснено право відводу судді та секретаря судового засідання. Відводу заявлено не було. В судовому засіданні учасникам судового процесу на підставі ст.ст. 49, 51 КАС України було роз’яснено їх процесуальні права та обов’язки. Заяв та клопотань від останніх на розгляд господарського суду не поступило.

СУТЬ СПОРУ: товариство з обмеженою відповідальністю „Санрайз” ЛТД звернулось до господарського суду Волинської області з адміністративним позовом про визнання нечинним рішення конкурсного комітету, що оформлено протоколом засідання конкурсного комітету виконавчого комітету Луцької міської ради №10 від 01.11.2007р. в частині визнання переможцями конкурсу по 1, 2 групах оборотних рейсів підприємця Шестерину О.В., по 3-й групі оборотних рейсів підприємця Климовець Л.Т., по 4, 5 групах оборотних рейсів підприємця Храмцову Ю.О., по 11, 12 групах оборотних рейсів підприємця Климовець Л.Т.

В обґрунтування пред’явлених позовних вимог позивач посилається на те, що зазначене рішення конкурсного комітету є незаконним, таким, що прийняте з грубим порушенням цілого ряду норм чинного законодавства, порушує законні права і інтереси товариства „Санрайз”, оскільки при прийнятті останнього не було враховано переваг позивача перед іншими конкурсантами (рік випуску автобусів, досвід роботи перевізників щодо надання послуг перевезення на міських маршрутах, наявність сертифікату з відповідності послуг з перевезення пасажирів автобусами ліцензійним умовам тощо).

В судовому засіданні представник позивача пред’явлені до відповідача позовні вимоги підтримав та просить суд задовольнити останні в повному об’ємі.

Представник виконавчого комітету Луцької міської ради в судовому засіданні з приводу пред’явлених товариством „Санрайз” позовних вимог заперечив та просить суд відмовити позивачу в задоволенні останніх. При цьому представником сторони здійснюється посилання на те, оскаржуване позивачем рішення прийняте виконавчим комітетом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені чинним законодавством України.

З аналогічних підстав позовні вимоги ТзОВ „Санрайз” ЛТД було заперечено третіми особами на стороні відповідача, а саме представниками підприємців Храмцової Ю.О. та Климовець Л.Т., підприємцем Шестериною О.В.

Розглянувши матеріали справи, додатково представлені учасниками судового процесу документи, заслухавши пояснення, доводи та заперечення представників сторін, господарський суд прийшов до висновку про безпідставність позовних вимог ТзОВ „Санрайз” ЛТД та необхідність відмови у задоволенні останніх.

Викладена позиція господарського суду пов’язана з наступними обставинами:

Законом України „Про місцеве самоврядування в Україні” визначено, що до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належить власні повноваження, зокрема, затвердження маршрутів і графіків руху місцевого пасажирського транспорту незалежно від форм власності, узгодження цих питань стосовно транзитного пасажирського транспорту у випадках, передбачених законодавством До завдань місцевих державних адміністрацій належить, зокрема, реалізація інших наданих державою, а також делегованих відповідною радою повноважень.

Відповідно до положень ст. 44 Закону України „Про автомобільний транспорт” визначення пасажирського перевізника на автобусному маршруті загального користування здійснюється виключно на конкурсних засадах. Організація проведення конкурсу та визначення умов перевезень покладаються на органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування.

Для підготовки та проведення конкурсу замовник утворює конкурсний комітет, до складу якого включаються представники відповідного територіального органу центрального органу виконавчої влади в галузі транспорту, інших органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування, а також організацій споживачів послуг пасажирського автомобільного транспорту загального користування.

Порядок проведення конкурсу на перевезення пасажирів на автобусному маршруті загального користування, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України №139 від 29 січня 2003 року. Згідно даного Порядку, замовником на міських автобусних маршрутах загального користування є виконавчий орган сільської, селищної, міської ради (п. 7 Порядку).

Згідно п. 10 Порядку проведення конкурсу на перевезення пасажирів на автобусному маршруті загального користування, визначені замовником умови проведення конкурсу є обов’язковими для конкурсного комітету та його учасників.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов’язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Згідно п. 20 Порядку проведення конкурсу на перевезення пасажирів на автобусному маршруті загального користування, визначаючи переможця конкурсу, конкурсний комітет враховує: технічний стан рухомого складу, тип та клас автобусів; наявність виробничої бази або можливості для підтримання належного технічного та санітарного стану рухомого складу; наявність резерву автобусів для заміни рухомого складу на автобусних маршрутах загального користування у разі виходу їх із ладу; умови для здійснення контролю за станом здоров'я водіїв перед виїздом на маршрут; стаж роботи претендента на перевезенні пасажирів та конкурсні пропозиції інших претендентів.

Згідно з рішенням конкурсного комітету виконавчого комітету Луцької міської ради, що оформлене протоколом №10 від 01.11.2007 року (а.с.7), підприємця Шестерину О.В. визнано переможцем по 1, 2 групах оборотних рейсів на маршруті №2 „Залізничний вокзал –Конякіна”, підприємця Климовець Л.Т. –по 3, 11, 12 групах оборотних рейсів; підприємця Храмцову Ю.О. –по 4, 5, 10 групах оборотних рейсів; ТзОВ ВТП „Санрайз” ЛТД - по 6, 7, 8, 9 групах оборотних рейсів.

При прийнятті рішення конкурсний комітет врахував: рік випуск автобусів, власні чи орендовані (автобуси Богдан А09202, 2007 року у підприємця Шестерини О.В. –2 од. (власні), підприємця Климовець Л.Т.–автобуси Богдан А092, 2007 р. - 1 од. (власний), 2 од. (орендованих), ТзОВ ВТП „Санрайз” – автобуси Богдан 2007 року –9 од. (власних), підприємця Храмцової Ю.О. –автобуси Богдан А09202 2007 р. –2 од. (власні), 1 од. (орендовані); досвід роботи перевізника на міських маршрутах (у підприємців Шестерини О.В., Климовець Л.Т., Самчук Е.Є., ТзОВ ВТП „Санрайз” ЛТД –є, підприємець Храмцова Ю.О. –на міських перевезеннях не працює). Рішення про результати конкурсу приймалось конкурсним комітетом на закритому засіданні у присутності не менше, ніж половини його складу відкритим голосуванням простою більшістю голосів згідно вимогам п. 24 Порядку.

Участь в конкурсі прийняло п’ять претендентів: підприємець Шестерина О.В. (дві групи оборотних рейсів), підприємець Самчук Е.Є. (дванадцять груп оборотних рейсів), підприємець Климовець Л.Т. (три групи оборотних рейсів), ТзОВ ВТП „Санрайз” ЛТД (дванадцять груп оборотних рейсів), підприємець Храмцова Ю.О. (три групи оборотних рейсів).

Як вбачається з матеріалів справи, претенденти –підприємці Шестерина О.В., Климовець Л.Т., Храмцова Ю.О. та ТзОВ ВТП „Санрайз” ЛТД за вимогами законодавства відповідають ознакам осіб, які можуть бути оголошені переможцями конкурсу по визначених групах оборотних рейсів.

Відповідно до ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб’єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб’єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема, з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст. 6 Кодексу адміністративного судочинства України кожному гарантується право на захист його прав, свобод та інтересів.

З Рішення Конституційного Суду України № 18-рп/2004 від 1 грудня 2004 року у справі № 1-10/2004 щодо офіційного тлумачення окремих положень ч. 1 ст. 4 ЦПК України (справа про охоронюваний законом інтерес) випливає, що кожен може захищати свої безпосередні права чи охоронювані законом інтереси шляхом звернення до суду у випадках їх порушення, оспорювання чи невизнання.

Підставами для визнання акта недійсним є невідповідність його вимогам чинного законодавства та/або визначеній законом компетенції органу, який видав цей акт. Обов'язковою умовою визнання акта недійсним є також порушення у зв’язку з прийняттям відповідного акта прав та охоронюваних законом інтересів підприємства чи організації - позивача у справі. Якщо за результатами розгляду справи факту такого порушення не встановлено, у господарського суду немає правових підстав для задоволення позову. Недодержання вимог правових норм, які регулюють порядок прийняття акта, у тому числі стосовно його форми, строків прийняття тощо, може бути підставою для визнання такого акта недійсним лише у тому разі, коли відповідне порушення спричинило прийняття неправильного акта. Якщо ж акт в цілому узгоджується з вимогами чинного законодавства і прийнятий відповідно до обставин, що склалися, тобто є вірним по суті, то окремі порушення встановленої процедури прийняття акта не можуть бути підставою для визнання його недійсним.

Рішення конкурсного комітету, оформлене протоколом №10 від 01.11.2007р., відповідає змісту п. 3 Порядку, а також п.2 Умовам проведення конкурсу на перевезення пасажирів на автобусних маршрутах загального користування у м. Луцьку, затверджених рішенням виконавчого комітету Луцької міської ради від 01.03.2007 року №124-1, згідно яких метою проведення конкурсу на перевезення пасажирів на автобусних маршрутах загального користування у м. Луцьку є розвиток конкуренції, обмеження монополізму на ринку пасажирських транспортних послуг та вибір на конкурсних засадах юридичних або фізичних осіб, які спроможні забезпечувати належну якість перевезень пасажирів на постійних автобусних маршрутах загального користування.

В оспорюваному рішенні є посилання на критерії, врахування яких вимагає законодавство. При цьому конкурсний комітет не пов’язаний сукупністю вказаних критеріїв чи якісь критерії мають переваги над іншими. У відповідності до п.п. 23-25 Порядку переможцем конкурсу визнається претендент, який відповідає кваліфікаційним вимогам до пасажирських перевізників, може забезпечити належну якість перевезень пасажирів і за оцінкою конкурсного комітету зайняв перше місце. Встановлені п. 20 Порядку критерії є законодавчо встановленим орієнтиром для прийняття рішення кожним членом конкурсного комітету під час голосування за переможця конкурсу.

Рішення конкурсного комітету від 01.11.2007 року, оформлене протоколом №10, прийняте в межах повноважень, не суперечить чинному законодавству, не порушує прав позивача і не може бути визнане нечинним.

Відповідно до ст. ст. 70, 71 КАСУ кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування.

Позивач не довів порушення норм законодавства при прийнятті рішення конкурсним комітетом.

Твердження позивача, що при винесенні рішення не було враховано рік випуску автобусів, досвід роботи перевізників, наявність сертифікату з відповідності послуг перевезення пасажирів автобусами ліцензійним умовам, спростовується тим фактом, що позивача визнано переможцем по 6, 7, 8, 9 групах оборотних рейсів, в той час коли інші претенденти отримали перемогу по одній або двох групах оборотних рейсів. Оскільки відповідно до п. 2 Умов метою проведення конкурсу на перевезення пасажирів на автобусних маршрутах загального користування є, зокрема, розвиток конкуренції та обмеження монополізму.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 76, 79, 86, 87-89, 128, 159 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, ст. 19 Конституції України, Законами України „Про місцеве самоврядування в Україні”, „Про автомобільний транспорт”, Постановою Кабінету Міністрів України "Про затвердження Порядку проведення конкурсу на перевезення пасажирів на автобусному маршруті загального користування", господарський суд, -

п о с т а н о в и в:

У задоволенні позову товариства з обмеженою відповідальністю „Санрайз” ЛТД про визнання нечинним рішення конкурсного комітету, що оформлено протоколом засідання конкурсного комітету виконавчого комітету Луцької міської ради №10 від 01.11.2007р. в частині визнання переможцями конкурсу по 1, 2 групах оборотних рейсів підприємця Шестерину О.В., по 3-й групі оборотних рейсів підприємця Климовець Л.Т., по 4, 5 групах оборотних рейсів підприємця Храмцову Ю.О., по 11, 12 групах оборотних рейсів підприємця Климовець Л.Т. –відмовити.

Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України – з дня складення в повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження до Львівського апеляційного адміністративного суду. Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Постанова набирає законної сили після закінчення строків для подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя                                          М.С. Шум