ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2008 р.

№ 18/67-08(12/62-08)

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Дунаєвська Н.Г. - головуючого,

Мележик Н.І.,

Михайлюк М.В.

розглянувши у відкритому

судовому засіданні касаційну

скаргу                                                   Корпорації "Альтіс –Холдинг"

на постанову           Дніпропетровського апеляційного

господарського суду від 13.08.2008 року

у справі                                                  № 18/67-08(12/62-08)

господарського суду                              Дніпропетровської області

за позовом                                                  Корпорації "Альтіс –Холдинг"

до                                                             Товариства з обмеженою відповідальністю

"Міжнародна будівельна компанія "Україна

–Канада"

про          стягнення 761 231,50 грн.

за участю представників:

позивача –          Леськова П.І.

відповідача –          Амбразевич О.С.

В С Т А Н О В И В:

В лютому 2008 року Корпорація "Альтіс –Холдинг" звернулась до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Міжнародна будівельна компанія "Україна –Канада" про стягнення з останнього 618 332,49 грн. заборгованості, 49 778,13 грн. пені, 17 065,98 грн. відсотків, 76 054,90 інфляційних витрат, 7 612,32 грн. державного мита, 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу та 76 000 грн. витрат, понесених внаслідок надання адвокатських послуг.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 30.05.2008 року (суддя Петрова В.І.), залишеним без змін постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 13.08.2008 року (судді: Голяшкін О.В., Виноградник О.М., Ясир Л.О.), позов задоволено частково; стягнуто з відповідача на користь позивача 15 302,24 грн. заборгованості, 1 379,71 грн. пені, 289,83 грн. річних, 2 720,89 грн. інфляційних витрат, 1 559,08 грн. витрат, понесених внаслідок надання адвокатських послуг, 197,02 грн. держмита та 242 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

В касаційній скарзі Корпорація "Альтіс –Холдинг" просить скасувати рішення місцевого та постанову апеляційного господарських судів та прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на те, що судом попередніх інстанцій неправильно застосовані норми матеріального та порушені норми процесуального права, що призвело до прийняття незаконних судових актів.

Колегія суддів, обговоривши доводи касаційних скарг, заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування господарськими судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно постанови Пленуму Верховного суду України "Про судове рішення” від 29.12.76 №11 із змінами, внесеними постановами Пленуму від 24.04.81 № 4, від 25.12.92 № 13, рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а за їх відсутності - на підставі закону, що регулює подібні відносини, або виходячи з загальних засад і змісту законодавства України.

Мотивувальна частина рішення повинна містити встановлені судом обставини, а також оцінку всіх доказів. Визнаючи одні і відхиляючи інші докази, суд має це обґрунтувати. Мотивувальна частина рішення повинна мати також посилання на закон та інші нормативні акти матеріального права, на підставі яких визначено права і обов'язки сторін у спірних правовідносинах.

Обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для даної справи, висновки суду стосовно встановлених обставин і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Резолютивна частина рішення повинна містити чіткі та безумовні

висновки, що ґрунтуються на аналізі та оцінці фактичних обставин, викладених у його мотивувальній частині, та відповідати застосованим до спірних відносин нормам права.

Разом з тим, оскаржувані рішення та постанова зазначеним вимогам не відповідають.

Так, господарськими судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що 01.08.2006 року між сторонами укладено договір №200-с-06, за яким позивач з використанням власних матеріалів зобов"язався виконати та шляхом підписання актів про прийняття виконаних робіт передати відповідачу повний комплекс будівельних робіт по влаштуванню фасадних та покрівельних огороджуючих систем торгівельного центру "МЕТРО Кеш енд Кері", розташованого у м. Дніпропетровську, селищі Ювілейне, МКР "Золоті ключі", по вул. Каштановій, 1. Відповідач, в свою чергу, зобов"язався оплатити позивачу вартість виконаних ним робіт.

У розділі 4 цього договору сторони погодили порядок здачі –приймання виконаних робіт і порядок здійснення розрахунків.

Пунктами 4.1., 4.2. договору передбачено здійснення відповідачем авансу у розмірі 20% від вартості договору (2 412 121 грн.), а інші розрахунки проводяться відповідачем в 10-денний термін після підписання акта про прийняття виконаних робіт.

Умовами пункту 7.9. цього ж договору передбачено, що при здійсненні розрахунків відповідач має право утримати до 5% вартості виконаних робіт в разі неякісного їх виконання або в разі порушення графіку їх виконання.

При цьому, пунктами 4.4., 4.5. вказаного договору визначено, що зазначені кошти гарантійного фонду перераховуються на користь позивача після вичерпання 60 календарних днів з дати підписання акта про прийняття об"єкту в експлуатацію. Остаточний розрахунок за виконані роботи здійснюються відповідачем після надання позивачем документації, що підтверджує якість виконаних робіт.

Факт виконання позивачем обумовлених договором робіт на загальну суму 12 060 605 грн. підтверджується актами про прийняття виконаних робіт та довідками про вартість робіт від 29.09.2006 року, від 31.10.2006 року, від 30.11.2006 року.

Відповідач частково розрахувався з позивачем за виконані останнім роботи, а тому Корпорація "Альтіс –Холдинг" звернулась до суду з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Міжнародна будівельна компанія "Україна –Канада" грошових коштів у примусовому порядку. При цьому позивач зазначив про прийняття об"єкту в експлуатацію на підставі акта державної приймальної комісії, затвердженого розпорядженням Голови Дніпропетровської районної державної державної адміністрації за №1424-р від 13.11.2006 року, а тому, як вважає позивач, у відповідача відсутні підстави утримувати грошові кошти у розмірі 618 332,49 грн.

Вирішуючи зазначений спір, судами першої та апеляційної інстанцій не в повному обсязі з’ясовані обставини справи щодо обов"язків сторін за даним договором та належним чином не перевірено матеріалів справи.

Так, частково задовольняючи позовні вимоги, місцевий господарський суд, з висновками якого погодилась апеляційна інстанція, встановивши, що обумовлені договором роботи виконані позивачем в повному обсязі, вказав на правомірність дій відповідача щодо утримання 5% вартості виконаних робіт, у зв"язку з неякісним їх виконанням позивачем, що передбачено умовами договору.

Дніпропетровський апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення місцевого господарського суду в апеляційному порядку, погодився з висновком суду першої інстанції щодо відсутності в матеріалах справи доказів, що підтверджують усунення позивачем в повному обсязі недоліків у виконаних роботах, що дає право відповідачу утримати 5% вартості виконаних робіт.

Проте, дані висновки судів попередніх інстанцій є передчасними, виходячи з наступного.

Правовідносини між сторонами врегульовані главою 61 ЦК України.

Виходячи зі змісту статті 852 ЦК України в разі відступлення підрядником від умов договору підряду, що погіршило роботу, або допущення інших недоліків в роботі, замовник за своїм вибором має право, виправити їх за свій рахунок з правом на відшкодування своїх витрат на виправлення недоліків.

Відповідно до частини 1 статті 858 ЦК України якщо робота виконана підрядником з відступами від умов договору підряду, які погіршили роботу, або з іншими недоліками, які роблять її непридатною для використання відповідно до договору або для звичайного використання роботи такого характеру, замовник має право, якщо інше не встановлено договором або законом, за своїм вибором вимагати від підрядника, зокрема, безоплатного усунення недоліків у роботі в розумний строк.

Якщо відступи у роботі від умов договору підряду або інші недоліки у роботі є істотними та такими, що не можуть бути усунені, або не були усунені у встановлений замовником розумний строк, замовник має право відмовитися від договору та вимагати відшкодування збитків (ч.3 ст. 858 ЦК України).

Суди попередніх інстанцій, частково задовольняючи вимоги Корпорації "Альтіс –Холдинг", виходили з того, що недоліки не усунуті позивачем.

Проте, листом керівника будівництва торгівельного центру "МЕТРО Кеш енд Кері" від 03.07.2007 року, адресованому відповідачу (а.с. 100), підтверджено факт усунення позивачем недоліків, зазначених у протоколі зауважень від 16.11.2006 року.

В силу ст.853 ЦК України, замовник зобов'язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її, і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків, негайно заявити про них підрядникові.

Отже, за змістом наведеної норми, відповідач зобов'язаний прийняти виконані позивачем роботи або відмовитись від їх прийняття, надавши, при цьому, мотивовану відмову та, склавши двосторонній акт з переліком недоліків виконаної роботи.

Разом з тим, всупереч зазначеним нормам закону, суди попередніх інстанцій не звернули уваги на те, що акт приймання-здачі виконаних робіт та довідка про вартість виконаних підрядних робіт за листопад 2006 року не підписані відповідачем.

При цьому, як вбачається з відповіді начальника Головного управління будівництва та архітектури №1322/3-5 від 20.09.2007 року вказаний об"єкт введено в експлуатацію на підставі акта державної приймальної комісії, затвердженого розпорядженням Голови Дніпропетровської районної державної державної адміністрації за №1424-р від 13.11.2006 року.

Відповідно до ст.882 ЦК України, замовник, який одержав повідомлення підрядника про готовність до передання робіт, виконаних за договором будівельного підряду, зобов'язаний негайно розпочати їх прийняття (частина 1 статті). Передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акта, про це вказується в акті і він підписується другою стороною. Акт, підписаний однією стороною, може бути визнаний судом недійсним лише у разі, якщо мотиви відмови другої сторони від підписання акта визнані судом обґрунтованими.

Однак, в порушення зазначених норм, в матеріалах справи відсутній акт державної приймальної комісії про прийняття вказаного об"єкту в експлуатацію із зазначеним будь-яких заперечень з боку відповідача про неможливість його прийняття у зв"язку з допущенням позивачем недоліків у роботі.

Частиною 1 статті 43 ГПК України передбачено, що господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Всупереч зазначених вимог закону, місцевий та апеляційний господарські суди не в повному обсязі дослідили обставини справи на предмет відповідності доводів відповідача чинному законодавству, що регулює спірні відносини.

Вказані порушення норм процесуального права не можуть бути усунуті касаційною інстанцією, враховуючи межі перегляду справи у касаційній інстанції, визначені ст. 1117 ГПК України.

За таких обставин, прийняті у цій справі рішення та постанова підлягають скасуванню, а справа - передачі на новий розгляд до суду першої інстанції.

При новому розгляді справи суду необхідно врахувати наведене, всебічно, повно, об’єктивно з’ясувати всі обставини справи, надати об’єктивну оцінку доказам, які мають юридичне значення для її розгляду, правильно застосувати норми матеріального права, які регулюють спірні відносини та вирішити спір відповідно до вимог закону.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119, 11111 Господарського процесуального кодексу України Вищий господарський суд України, -

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Корпорації "Альтіс –Холдинг" задовольнити частково.

Постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 13.08.2008 року у справі № 18/67-08(12/62-08) та рішення господарського суду Дніпропетровської області від 30 травня 2008 року у справі № 18/67-08(12/62-08) скасувати.

Справу направити на новий розгляд господарському суду Дніпропетровської області в іншому складі суду.

Головуючий суддя

Н.Г. Дунаєвська

Судді

Н.І. Мележик

М.В. Михайлюк

Доповідач –суддя Мележик Н.І.