ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

13 березня 2008 р.

№ 46/338

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Кравчука Г.А. –головуючого,

Мачульського Г.М., Шаргала В.І.,

перевіривши касаційну скаргу

Державної податкової інспекції у Печерському районі м. Києва

на рішення

Господарського суду м. Києва

від

06.08.2007р.

у справі

№46/338

Господарського суду

м. Києва

за позовом

Прокурора Деснянського району м. Києва в інтересах держави в особі Печерської районної у м. Києві державної адміністрації

до

Товариства з обмеженою відповідальністю "Гулівер Компані"

про

припинення суб'єкта господарювання, -

В С Т А Н О В И В:

Касаційна скарга Державної податкової інспекції у Печерському районі м. Києва не може бути прийнята до розгляду, оскільки вона не відповідає вимогам розділу ХІІ1 Господарського процесуального кодексу України з таких підстав.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 1113 Господарського процесуального кодексу України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом, якщо до скарги не додано доказів надіслання її копії іншій стороні (сторонам) у справі.

Як вбачається з матеріалів справи № 46/338, позов в ній пред’явлений Прокурором Деснянського району м. Києва в інтересах держави в особі Печерської районної у м. Києві державної адміністрації до Товариства з обмеженою відповідальністю "Гулівер Компані".

Згідно ч. 1 ст. 1111 Господарського процесуального кодексу України особа, яка подала касаційну скаргу, надсилає іншій стороні у справі копії касаційної скарги і доданих до неї документів, які у цієї сторони відсутні.

Відповідно до ч. 4 ст. 111 цього Кодексу до скарги додаються докази надсилання копії скарги іншій стороні у справі.

Як вбачається з останнього аркушу касаційної скарги, додатком до неї є докази надсилання копії касаційної скарги позивачу та відповідачу, в якості яких до касаційної скарги приєднані фіскальні чеки про оплату поштових відправлень на адреси прокурора Деснянського району та Товариства з обмеженою відповідальністю "Гулівер Компані". Разом з тим будь-які докази про направлення копії касаційної скарги на адресу особи, в інтересах якої прокурором заявлено позов – Печерської районної у м. Києві державної адміністрації –в матеріалах скарги відсутні, хоча інформація про наявність цієї особи серед учасників процесу міститься на першому аркуші касаційної скарги.

Вказана обставина підтверджується також актом № 3.2-10/119 від 12.03.2008р., складеним працівниками канцелярії Вищого господарського суду України, відповідно до якого при розкриванні поштового відправлення, що надійшло з Київського апеляційного господарського суду супровідним листом № 02-13/312 від 14.02.2008р. виявлено відсутність доказів направлення касаційної скарги на адресу Печерської районної у м. Києві державної адміністрації (в особі якої діє прокурор Деснянського району м. Києва в інтересах держави), вказаних у додатку касаційної скарги.

Відповідно до ч. 2 ст. 29 Господарського процесуального кодексу України у разі прийняття господарським судом позовної заяви, поданої прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача.

Ненаправлення копії касаційної скарги Печерській районній у м. Києві державній адміністрації є порушенням вимог, передбачених Господарським процесуальним кодексом України, та є перешкодою для порушення та здійснення касаційного провадження.

Зважаючи на викладене колегія суддів Вищого господарського суду України дійшла до висновку, що вказана обставина є підставою для повернення касаційної скарги відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 1113 Господарського процесуального кодексу України.

Крім того, в касаційній скарзі податковий орган зазначає, що касаційна скарга подається третьою особою у справі, та посилається на те що він є третьою особою у справі.

Між тим, з позовної заяви, ухвали суду про порушення провадження у справі, а також рішення суду, прийнятого по суті спору, не вбачається що Державна податкова інспекція у Печерському районі м. Києва є третьою особою у справі.

Відповідно ж до приписів ст.107 ГПК України касаційну скаргу мають право подати сторони у справі. Цією нормою також визначено, що касаційну скаргу мають право подати також особи, яких не було залучено до участі у справі, якщо суд прийняв рішення чи постанову, що стосується їх прав і обов'язків.

Однак у касаційній скарзі не наведено обставин, які б вказували що оскаржене судове рішення стосується прав і обов’язків податкового органу.

Крім того, податковим органом також оскаржується ухвала суду апеляційної інстанції, прийнята у даній справі, якою апеляційну скаргу особи що подає касаційну скаргу, було повернуто з посиланням на приписи ст.97 п.4 ГПК України.

При цьому, в разі скасування вказаної ухвали суду апеляційної інстанції апеляційна скарга на рішення суду має бути розглянута судом апеляційної інстанції.

Таким чином вказані касаційні скарги містять взаємовиключні вимоги, оскільки у разі перегляду судового рішення судом апеляційної інстанції відсутні правові підстави для його перегляду у касаційному порядку.

Керуючись статтями 86, пунктом 3 частини 1 статті 1113 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України, -

У Х В А Л И В :

Касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Печерському районі м. Києва на рішення Господарського суду м. Києва від 06.08.2007р. у справі №46/338 Господарського суду м. Києва повернути особі, що її подала, а справу –до місцевого господарського суду.

Головуючий суддя                                                   Г.А. Кравчук

Суддя                                                                       Г.М. Мачульський

Суддя                                                                       В.І. Шаргало