ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа № 24/87

07.08.08

За позовом Державної податкової інспекції у Голосіївському районі м. Києва

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ДСГТ"

Третя особа Голосіївська районна у м. Києві державна адміністрація

про припинення юридичної особи

Суддя Смілянець В.В.

Представники сторін:

від позивача                              Яременко О.В. (Дов.)

від відповідача                    не з’явився

від Третьої особи                    не з’явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивач - Державна податкова інспекція у Голосіївському районі міста Києва звернувся до суду з позовною заявою про припинення юридичної особи - Товариства з обмеженою відповідальністю "ДСГТ".

Відповідач у засідання суду не з’явився, пояснення по суті заявлених вимог, установчі документи суду не надав (позивачу не надіслав), відзив на позов не надіслав. Згідно ст. 75 Господарського процесуального кодексу України суд вважає можливим розгляд справи у відсутності представника відповідача за наявними документами у справі.

Розглянувши документи і матеріали, додані до позову, всебічно і повно з'ясувавши всі обставини справи, оцінивши докази, які мають значення для вирішення спору, вислухавши представника позивача, суд

ВСТАНОВИВ:

Відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю "ДСГТ" () зареєстрований Голосіївською районною у м. Києві державною адміністрацією 23 лютого 2006 року, про що зроблено запис у журналі обліку реєстраційних справ за № 1 01459. Юридична адреса: 03040, м. Київ, вул. Васильківська, буд. 3. На податковий облік Товариство з обмеженою відповідальністю "ДСГТ" () взято ДПІ у Голосіївському районі м. Києва № 14627 від 23.02.2006 р.

Позивач вважає, що необхідно припинити юридичну особу Відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "ДСГТ" в зв’язку з тим, що він здійснює збиткову діяльність, чим порушує норми діючого законодавства. У своїй заяві Позивач посилається на наступне:

Конституцією України, зокрема ст. 67 передбачено конституційний обов'язок кожного сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відповідно до ст. 9 Закону України "Про систему оподаткування" від 25.06.1991 р. за № 1251-XII (зі змінами та доповненнями), платники податків і зборів (обов'язкових платежів) зобов'язані подавати до державних податкових органів та інших державних органів відповідно до законів декларації, бухгалтерську звітність та інші документи і відомості, пов'язані з обчисленням і сплатою податків і зборів (обов'язкових платежів).

Згідно з п. 1.32 ст. 1 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств" № 334/94-ВР від 28.12.1994 р. (в редакції Закону України № 283/97-ВР від 22.05.1997) із змінами та доповненнями господарська діяльність - будь-яка діяльність особи, направлена на отримання доходу в грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, у разі коли безпосередня участь такої особи в організації такої діяльності є регулярною, постійною та суттєвою.

Відповідно до п.п. 2.1.1 п. 2.1 ст. 2 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств" № 334/94-ВР від 28.12.1994 р. (в редакції Закону України № 283/97-ВР від 22.05.1997) із змінами та доповненнями платниками податку на прибуток є з числа нерезидентів - суб'єкти господарської діяльності, бюджетні, громадські та інші підприємства, установи та організації, які здійснюють діяльність, спрямовану на отримання прибутку як на території України, так і за її межами.

Керуючись п. 16.4 ст. 16 зазначеного Закону платники податку, визначені законом, подають до податкового органу декларацію про прибуток за звітній період, розраховану наростаючим підсумком з урахуванням від'ємного значення об'єкта оподаткування минулих податкових періодів.

В березні 2008 року Відповідачем - Товариством з обмеженою відповідальністю "ДСГТ" було подано до ДПІ у Голосіївському районі м. Києва декларацію з податку на прибуток підприємства за 2007 рік, в якій зазначено, що "об'єкт оподаткування дорівнює - (- 152672 грн.)".

Зазначене свідчить, що підприємство за 2007 рік працювало збитково в порушення до вимог чинного законодавства, а саме:

Стаття 3 Господарського кодексу України дає визначення поняття господарської діяльності - діяльність суб'єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

Господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом. Господарська діяльність може здійснюватись і без мети одержання прибутку (некомерційна господарська діяльність).

Відповідно до поданої до ДПІ декларації з податку на прибуток за 2007 рік Відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю "ДСГТ" податкові зобов'язання не сплачує, декларує від'ємне значення об'єкта оподаткування.

Стаття 57 ГК України закріплює перелік відомостей, які повинні вноситись до статуту підприємства, серед яких є зокрема мета та предмет діяльності суб'єктів господарської діяльності.

Дотримуючись вимог ст. 57 Господарського кодексу Товариство з обмеженою відповідальністю "ДСГТ" () в п. 4.1 розділу 4 Статуту передбачено, що "Товариство створено з метою отримання прибутку шляхом здійснення виробництва, торговельної та посередницької діяльності, виконання робіт та надання послуг, здійснення зовнішньоекономічної діяльності."

Також ст. 49 ГК України передбачено, що підприємці не повинні завдавати шкоди довкіллю, не порушувати права та законні інтереси громадян і їх об'єднань, інших суб'єктів господарювання, установ, організацій, права місцевого самоврядування і держави. Крім того, за завдану шкоду і збитки підприємець несе майнову та іншу встановлену законом відповідальність.

Статтею 42 ГК України визначено поняття господарської діяльності - самостійна, ініціатива, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб'єктами господарювання з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

На підставі вищевикладеного Позивач робить висновок, що оскільки Відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю "ДСГТ" здійснює збиткову діяльність, він тим самим порушує норми діючого законодавства.

Згідно ст. 38 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців" № 755-ІУ від 15.05.2003 р. підставами для постановлення судового рішення щодо припинення юридичної особи, що не пов'язане з банкрутством, є провадження діяльності, що суперечить установчим документам, або такої, що заборонена законом.

Згідно статті 247 Господарського кодексу України - у разі здійснення суб’єктом господарювання діяльності, що суперечить закону чи установчим документам, до нього може бути застосовано адміністративно-господарську санкцію у вигляді скасування державної реєстрації цього суб’єкта та його ліквідації.

Відповідно до ч. ч. 1, 6 ст. 59 ГК України припинення діяльності суб'єкта господарювання здійснюється шляхом ліквідації за рішенням суду, яка проводиться у разі скасування його державної реєстрації у випадках, передбачених законом.

Оцінюючи подані позивачем докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об’єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 38 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців" підставами для постановлення судового рішення щодо припинення юридичної особи, що не пов'язане з банкрутством, зокрема є:

-          визнання недійсним запису про проведення державної реєстрації через порушення закону, допущені при створенні юридичної особи, які не можна усунути;

-          провадження нею діяльності, що суперечить установчим документам, або такої, що заборонена законом;

-          невідповідність мінімального розміру статутного фонду юридичної особи вимогам закону;

-          неподання протягом року органам державної податкової служби податкових декларацій, документів фінансової звітності відповідно до закону;

-          наявність в Єдиному державному реєстрі запису про відсутність юридичної особи за вказаним її місцезнаходженням.

Згідно статті 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Позивачем не доведено, що Відповідач провадить діяльність, що суперечить установчим документам, або такої, що заборонена законом.

Подані Позивачем докази свідчать лише про те, що в 2007 році Відповідач працював збитково, але це не є підставою для припинення юридичної особи відповідно до вимог ст. 38 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців".

За таких обставин, позовні вимоги Позивача припинення юридичної особи Відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "ДСГТ" є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Керуючись ст. 38 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців", ст.ст. 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

1.          В позові відмовити.

2.          Рішення надіслати сторонам.

3.          Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду протягом 10 днів.

Суддя Смілянець В.В.