ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

16.10.08
Справа №8/338/08

Колегія суддів
Запорізького апеляційного господарського суду у складі:

Головуючий суддя
Шевченко Т. М. судді  Шевченко Т. М.    , Хуторной В.М.  , Яценко О.М.

при секретарі: Лолі
Н.О.,

за участю
представників сторін:

від позивача:       ОСОБА_1., довіреність б/н від 10.04.2008
р.

від відповідача:  ОСОБА_2., довіреність № 2035/01-40 від
26.11.2007 р.

від 3-ої особи:      ОСОБА_3 паспорт НОМЕР_1 від 06.02.2001
р.,

ОСОБА_4.,
довіреність № ВКР 006842 від 24.07.2008 р.

розглянув у відкритому
судовому засіданні матеріали справи та апеляційну скаргу Фермерського
господарства «Агровиробнича фірма «Білозірка» (с. Мала Білозірка  Василівського району Запорізької області)

на рішення
господарського суду Запорізької області від 24.07.2008р.                                  у справі №
8/338/08

за позовом       Фермерського господарства «Агровиробнича
фірма «Білозірка»  (с. Мала
Білозірка  Василівського району
Запорізької області)

до відповідача  Василівської районної державної адміністрації
(м. Василівка Запорізької області)

третя особа, яка не
заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача  - ОСОБА_3
(м. Василівка Запорізької області)

про визнання недійсним
розпорядження від 30.12.2005 р. № 797 (зі змінами, внесеними розпорядженням від
28.04.2006 р. № 226), визнання недійсним розпорядження від 12.05.2006 р. № 246
та відновлення становища, яке існувало до порушення прав і законних інтересів,
шляхом визнання діючим державного акту на право постійного користування
земельною ділянкою серії І-ЗП № 002095 від 16.06.1997 р., що був виданий на
підставі рішення Малобілозірської сільської ради народних депутатів від
21.05.1996 р.,

Фермерське
господарство «Агровиробнича фірма «Білозірка» звернулось до господарського суду
Запорізької області з позовними вимогами про визнання недійсним розпорядження
від 30.12.2005 р. № 797 (зі змінами, внесеними розпорядженням від 28.04.2006 р.
№ 226) та відновлення становища, що існувало до порушення прав та законних
інтересів, шляхом визнання діючим державного акту на право постійного
користування земельною ділянкою серії І-ЗП № 002095 від 16.06.1997 р.

Предметом судового
розгляду у справі, з урахуванням поданої позивачем в порядку ст. 22 ГПК України
заяви від 18.07.2008 р. (том 1, арк. с. 98-104), стали позовні вимоги про
визнання недійсним розпорядження голови Василівської районної державної
адміністрації від 30.12.2005 р. № 797 (зі змінами, внесеними розпорядженням від
28.04.2006 р. № 226), визнання недійсним розпорядження голови Василівської
районної державної адміністрації від 12.05.2006 р. № 246 та відновлення
становища, яке існувало до порушення прав і законних інтересів, шляхом визнання
діючим державного акту на право постійного користування земельною ділянкою
серії І-ЗП № 002095 від 16.06.1997 р., що був виданий на підставі рішення
Малобілозірської сільської ради народних депутатів від 21.05.1996 р.

Рішенням
господарського суду Запорізької області від 24.07.2008 р. у справі                № 8/338/08  (суддя Попова І.А.)  в
задоволенні  позову  відмовлено.

Рішення суду
мотивовано недоведеністю позивачем факту наявності у нього в постійному
користуванні на законних підставах спірної земельної ділянки, а відтак,
недоведеністю факту порушення прав та охоронюваних законом інтересів позивача
спірними розпорядженнями (том 2, арк. с. 20-23).

Не погоджуючись з
прийнятим судовим актом, Фермерське господарство «Агровиробнича фірма
«Білозірка» (позивач у справі) звернулось до Запорізького апеляційного
господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення
господарського суду від 24.07.2008 р. у даній справі і прийняти нове рішення,
яким позов задовольнити.

З підстав, викладених
в апеляційній скарзі, позивач стверджує, що рішення господарським судом
постановлено з порушенням норм матеріального та процесуального права (статей
38, 43 ГПК України), при неповному з'ясуванні обставин, що мають значення для
справи, тому викладені в оскаржуваному рішенні суду висновки не відповідають
фактичним обставинам справи.

Зокрема, заявник не
погоджується з висновком господарського суду про відсутність у ФГ
«Агровиробнича фірма «Білозірка» права постійного користування спірною
земельною ділянкою.  Вказує, що в
результаті правонаступництва до нього перейшли усе майно, права та обов'язки
колишнього АТЗТ «Агровиробнича фірма «Білозірка», в т.ч. спірна земельна
ділянка, надана акціонерному товариству у 1996 році.

На думку заявника,
матеріалами справи підтверджується правомірність його користування спірною
земельною ділянкою, а висновок господарського суду, що право Акціонерного
товариства закритого типу «Агровиробнича фірма «Білозірка» на користування цією
земельною ділянкою припинилося у вересні 2000 року внаслідок припинення
діяльності товариства, є помилковим. Заявник наполягає на тому, що право
користування земельною ділянкою у нього було припинено лише оспорюваним
розпорядженням відповідача № 797 від 30.12.2005 р.

Також заявник
апеляційної скарги не погоджується з наданою судом оцінкою правової природи
відносин при перетворенні акціонерного товариства, яка і призвела до прийняття
неправомірного, на його погляд, рішення.

Посилається на
необхідність застосування до спірних відносин, в першу чергу, цивільного, а не
спеціального (земельного) законодавства, і вважає, що спірна земельна ділянка
на підставі ст. 19 ЗУ «Про господарські товариства» та ст. 34 ЗУ «Про
підприємства в Україні»  перейшла до
новостворених підприємств-правонаступників.

Крім того, заявник
вважає, що суд першої інстанції необґрунтовано не прийняв до уваги, що дії
відповідача свідчать про визнання ним протягом тривалого часу правомірності
користування позивачем спірною земельною ділянкою.

Ухвалою Запорізького
апеляційного господарського суду від 29.08.2008 р.  апеляційну скаргу ФГ «Агровиробнича фірма
«Білозірка» прийнято до розгляду, слухання справи призначено на 16.10.2008 р.

Розпорядженням голови
Запорізького апеляційного господарського суду № 1969 від 16.10.2008 р. справу
передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя - Шевченко Т.М.
(доповідач), судді - Хуторной В.М., Яценко О.М. Зазначеною колегією справу
прийнято до свого провадження.

В судовому засіданні
представник заявника (позивача у справі) підтримав доводи, викладені в
апеляційній скарзі. Просить скасувати рішення суду у справі і прийняти нове
рішення, яким позов задовольнити.

Відповідач у справі
(Василівська районна державна адміністрація) письмовий відзив на апеляційну
скаргу суду не надав. Представник відповідача в судовому засіданні повідомив,
що райдержадміністрація вважає оскаржуване рішення господарського суду законним
і обґрунтованим, просить залишити його без змін, а скаргу позивача - без
задоволення. Зазначив, що спірні землі знаходились у постійному користуванні
АТЗТ «Агровиробнича фірма «Білозірка», яке припинило свою діяльність 19.09.2000
р. відповідно до розпорядження голови райдержадміністрації № 449 «Про
реєстрацію приватного підприємства «Агровиробнича фірма «Білозірка», яке було
створене шляхом реорганізації названого акціонерного товариства. ПП «АФ
«Білозірка» -  правонаступник АТЗТ - до
райдержадміністрації із заявою про надання земельної ділянки у користування не
зверталось, правовстановлюючий документ на земельну ділянку для реорганізованої
юридичної особи не оформлювало, тому право на землю не набуло. Зауважив, що
створене  у 2004 році ФГ «Агровиробнича
фірма «Білозірка» користувалося спірною земельною ділянкою без достатніх
правових підстав, у зв'язку з чим райдержадміністрацією було проведено
вилучення земельної ділянки і скасування держреєстрації відповідного державного
акту на право постійного користування, виданого ще АТЗТ. В подальшому частина
цієї земельної ділянки була на загальних підставах   надана в оренду позивачу, також частина
ділянки була надана в оренду громадянці ОСОБА_3 Представник відповідача
підкреслив, що позивач до теперішнього часу не оформив правовстановлюючих
документів на надану йому в оренду землю, хоча райдержадміністрацією були
підготовлені та завізовані проекти відповідних договорів.

3-я  особа (ОСОБА_3) проти апеляційної скарги
позивача заперечує, вважає її необґрунтованою, а рішення суду у справі -
прийнятим з дотриманням норм матеріального та процесуального права. Свої
доводи  3-я особа виклала у письмовому
відзиві (вх. №0518/-2844 від 15.10.2008 р.). Наполягає на тому, що право
постійного користування спірною земельною ділянкою АТЗТ «Білозірка» припинилося
ще у вересні 2000 р. у зв'язку з реорганізацією товариства у приватне
підприємство. Підкреслює, що земельна ділянка не може переходити автоматично до
правонаступників, оскільки нерозривно пов'язана з юридичною особою, якій
надавалась, тож про універсальне правонаступництво мови бути не може.
Посилаючись на лист Держкомзему від 02.08.2004 р. № 14-22-6/6835, вказує, що
при реорганізації підприємства одночасно з реорганізацією необхідно було
здійснити переоформлення правовстановлюючих документів на землю, однак позивач цього
не зробив.

В судовому засіданні
3-я особа та її представник підтримали доводи, викладені у відзиві на
апеляційну скаргу. Просять залишити
апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення господарського  суду Запорізької області - без  змін.

За клопотанням
представників сторін судове засідання проводилось без застосування технічних
засобів фіксації судового процесу. За їх
згодою в судовому засіданні
16.10.2008 р.  оголошено  вступну
та  резолютивну  частини
постанови.

Колегія суддів вважає
за необхідне відзначити, що господарським судам підвідомчі справи у спорах, що
виникають із земельних відносин, в яких беруть участь суб'єкти господарської
діяльності, так як земля є об'єктом цивільних правовідносин і використовується
в господарській діяльності на підставі цивільно-правових угод. Тому спори, що
виникають з земельних  відносин, в тому
числі вимоги про визнання недійсними актів органів державної влади або органів
місцевого самоврядування, розглядаються за правилами ГПК України.

Відповідно до ст. 99
ГПК України апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному
порядку, користується правами,  наданими
суду першої інстанції.

Згідно зі ст. 101
Господарського процесуального кодексу України у процесі перегляду справи
апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими
доказами повторно розглядає справу. Апеляційний суд не зв'язаний доводами
апеляційної скарги і перевіряє законність та обґрунтованість рішення місцевого
суду у повному обсязі.

Перевіряючи законність
та обґрунтованість оскаржуваного рішення місцевого господарського суду,
розглянувши матеріали справи та апеляційної скарги, вислухавши пояснення
представників сторін, 3-ї особи, Запорізький апеляційний господарський суд

ВСТАНОВИВ:

19.02.1996 р. на підставі
розпорядження Василівської районної державної адміністрації № 120 було
зареєстровано Акціонерне товариство закритого типу «Агровиробнича фірма
«Білозірка».

16.05.1997 р. на
підставі рішення Малобілозірської сільської ради народних депутатів від 21.05.1996
р. № 66 Акціонерному товариству закритого типу «Агровиробнича фірма «Білозірка»
було видано Державний акт серії І-ЗП № 002095 на право постійного користування
землею у розмірі 1042,9 га, що знаходиться на території Малобілозірської
сільської ради, для сільськогосподарського виробництва (том 1, арк. с. 16-17).

19.09.2000 р. АТЗТ
«Агровиробнича фірма «Білозірка» було реорганізовано у Приватне підприємство
«Агровиробнича фірма «Білозірка», яке згідно п. 2 розпорядження Василівської
районної державної адміністрації № 449 від 19.09.2000 р. та п. 1.2 Статуту ПП
«Агровиробнича фірма «Білозірка» є правонаступником всіх прав і обов'язків АТЗТ
«Агровиробнича фірма «Білозірка» (том 1, арк. с. 60-63).

29.12.2004 р. ПП
«Агровиробнича фірма «Білозірка» перетворено у Фермерське господарство
«Агровиробнича фірма «Білозірка» (позивач у справі), до якого, згідно  з п. 1.2 Статуту ФГ «Агровиробнича фірма
«Білозірка», перейшли всі права і обов'язки ПП «Агровиробнича фірма «Білозірка»
(том 1, арк. с. 66-68).

В грудні 2005 р. ФГ
«Агровиробнича фірма «Білозірка» звернулося до Василівської районної державної
адміністрації з заявою про надання в оренду земельної ділянки (том 1, арк. с.
21). Посилаючись на зміну організаційно-правової форми підприємства, позивач
просив надати йому в оренду із земель запасу Малобілозірської сільської ради
земельну ділянку загальною площею 1039,7 га, яка, за його твердженням,
знаходилась у його постійному користуванні, згідно Державного акту серії І-ЗП №
002095 від 16.05.1997 р.

30.12.2005 р. розпорядженням
Василівської районної державної адміністрації № 797 (в редакції розпорядження №
226 від 28.04.2006 р.) за результатами розгляду вищевказаної заяви позивача, а
також протоколу засідання конкурсної комісії по проведенню професійного відбору  з питань створення фермерських господарств
від 15.11.2005 р. земельну ділянку площею 1042,9 га було вилучено з постійного
користування АТЗТ «Агровиробнича фірма «Білозірка» і передано її до земель
резервного фонду Малобілозірської сільської ради; державну реєстрацію
Державного акту серії І-ЗП № 002095 від 16.05.1997 р. на право постійного
користування землею скасовано; ФГ «Агровиробнича фірма «Білозірка» (позивачу)
надано в оренду для ведення фермерського господарства земельну ділянку
загальною площею 576,9 га (в контурах №№ 148, 154, 151, 158) із земель
резервного фонду Малобілозірської сільської ради.

12.05.2006 р.
розпорядженням Василівської районної державної адміністрації  № 246 із земель резервного фонду
Малобілозірської сільської ради було надано в оренду громадянціОСОБА_3(3-й
особі у справі) земельну ділянку загальною площею 430,4 га (в контурах №№ 162,
166, 169, 172) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (том 1,
арк. с. 94).

ФГ «Агровиробнича
фірма «Білозірка», вважаючи, що вказаними розпорядженнями порушено його законне
право здійснювати користування всією земельною ділянкою загальною площею 1042,9
га на праві постійного користування до моменту укладання та реєстрації
договорів оренди цієї земельної ділянки, звернулося до суду з даним
позовом.

Колегія суддів,
дослідивши на підставі фактичних обставин справи  застосування господарським судом норм
матеріального і процесуального права при винесенні оскаржуваного рішення,
знаходить апеляційну скаргу необґрунтованою та такою, що не підлягає
задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 1
Господарського процесуального кодексу України підприємства, установи,
організації, інші юридичні особи мають право звернутися до господарського суду
згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх
порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів.

Стаття 20
Господарського кодексу України, ст. 16 Цивільного кодексу України  закріплюють, що кожна особа має право
звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права
та інтересу, одним зі способів захисту цивільного права та інтересу є визнання
повністю або частково недійсними актів органів державної влади та органів
місцевого самоврядування.

Згідно зі ст. 152
Земельного кодексу України власник земельної ділянки або землекористувач може
вимагати усунення будь яких порушень його прав на землю, зокрема, шляхом
<…> визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів
місцевого самоврядування, <…> застосування інших, передбачених законом,
способів.

Отже, аналізуючи
наведені вище норми права, колегія суддів відзначає, що  позивачем у справі є особа, яка звертається
до господарського суду з метою захистити або відновити своє порушене право, у
даному випадку -  право на земельну
ділянку.

Як свідчать матеріали
справи, з позовною заявою про визнання недійсними розпоряджень Василівської
районної державної адміністрації до господарського суду звернулось ФГ
«Агровиробнича фірма «Білозірка».

В обґрунтування своїх
вимог позивач посилається на те, що він є правонаступником прав та обов'язків
АТЗТ «Агровиробнича фірма «Білозірка», тому має право на постійне користування
землею у розмірі 1042,9 га на підставі Державного акту серії І-ЗП № 002095,
виданого АТЗТ «Агровиробнича фірма «Білозірка», частиною якої, за твердженням
позивача, незаконно розпорядилась Василівська районна державна
адміністрація  шляхом прийняття
розпоряджень № 797 від 30.12.2005 р., № 226 від 28.04.2006 р. та № 246 від 12.05.2006
р.

Позивач стверджує, що
переліченими розпорядженнями Василівська районна державна адміністрація
порушила його право на постійне користування спірною земельною ділянкою, що
є  підставою для визнання цих
розпоряджень недійсними, а також
відновлення становища, що існувало до того.

У зв'язку з тим, що
частиною позовних вимог є оскарження актів органу державної влади, колегія
суддів вважає за необхідне  відзначити
наступне.

Акт державного чи
іншого органу - це юридична форма рішень цих органів, тобто офіційний письмовий
документ, який породжує певні правові наслідки, спрямований на регулювання тих
чи інших суспільних відносин і має обов'язковий
характер для суб'єктів цих відносин. Залежно від компетенції органу,
який прийняв такий документ, і характеру та обсягу відносин, що врегульовано
ним, акти поділяються на нормативні та індивідуальні, тобто такі, які
породжують права і обов'язки саме у того суб'єкта (чи визначеного ним кола
суб'єктів),  якому вони адресовані.

Виходячи зі змісту
роз'яснень президії Вищого арбітражного суду України від 26.01.2000 р. №
02-5/35 «Про деякі питання практики вирішення спорів, пов'язаних з визнанням
недійсними актів державних чи інших органів» (з наступними змінами) підставами
для визнання акта недійсним є невідповідність його вимогам чинного
законодавства або визначеній законом компетенції органу, який видав цей акт.
Обов'язковою умовою визнання акта недійсним є також порушення у зв'язку з
прийняттям відповідного акту прав та охоронюваних законом інтересів
підприємства чи організації - позивача у справі. Якщо за результатами розгляду
справи факту такого порушення не встановлено, у господарського суду немає
правових підстав для задоволення позову.

Виходячи з приписів
чинного земельного законодавства України (ст.ст. 78, 92, 93 Земельного кодексу
України від 25.10.2001 р.) земельні ділянки можуть перебувати у юридичних осіб
у власності, у постійному або тимчасовому користуванні. Право власності на
землю або право користування підтверджується відповідним документом (договором
купівлі-продажу, державним актом про право власності на землю, державним актом
про право постійного користування землею, договором оренди землі).

Як свідчать матеріали
справи, ФГ «Агровиробнича фірма «Білозірка» не має жодного з перелічених вище
документів, який би свідчив про знаходження у позивача на дату виникнення спору
в суді на тій або іншій правовій підставі земельної ділянки площею  1042,9 га, в тому числі на праві постійного
користування.

За твердженням
позивача, право на постійне користування земельною ділянкою площею 1042,9 га
він отримав як правонаступник Приватного підприємства «Агровиробнича фірма
«Білозірка», яке, в свою чергу, було правонаступником АТЗТ «Агровиробнича фірма
«Білозірка».

З цього приводу
колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Статтею 27 Земельного кодексу
України (від 18.12.1990 р., що був чинним на момент реорганізації АТЗТ
«Агровиробнича фірма «Білозірка» в ПП «Агровиробнича фірма «Білозірка»)
встановлені підстави припинення права користування землею, зокрема, в разі
припинення діяльності підприємства, установи, організації, селянського
(фермерського) господарства.

Відповідно до
законодавства України, що діяло на час створення Приватного підприємства
«Агровиробнича фірма «Білозірка» (ст. 34 Закону України «Про підприємства в
Україні», ст. 19 Закону України «Про господарські товариства»), закон
передбачав дві форми припинення підприємства: ліквідацію і реорганізацію.

Реорганізація, як один
із способів припинення підприємства, являє собою  виникнення на основі діючого підприємства
одного або більше нових підприємств як суб'єктів права. У разі реорганізації
підприємства усі його права та обов'язки переходять до правонаступника
(правонаступників). Реорганізація може відбуватися способом злиття, приєднання,
поділу, виділу, перетворення. Перетворення підприємства, як спосіб
реорганізації, означає  зміну
організаційно-правової форми.

Як зазначалось вище,
ПП «Агровиробнича фірма «Білозірка» було створено шляхом перетворення АТЗТ
«Агровиробнича фірма «Білозірка».

Таким чином, внаслідок
реорганізації АТЗТ «Агровиробнича фірма «Білозірка»  припинило свою діяльність.

Статутом ПП
«Агровиробнича фірма «Білозірка» дійсно передбачено, що воно є правонаступником
всіх прав і обов'язків АТЗТ «Агровиробнича фірма «Білозірка».

Однак, чинним на
момент реорганізації АТЗТ «Агровиробнича фірма «Білозірка» Земельним кодексом
України було визначено, що право власності або право користування земельною
ділянкою переходить до особи лише у випадку переходу права власності на будівлю
або споруду. В інших випадках право на земельну ділянку підлягає оформленню в
порядку, визначеному Земельним кодексом України.

Отже, аналіз наведених
вище норм права в їх сукупності надає можливість дійти висновку, що
законодавством, діючим на момент реорганізації акціонерного товариства
закритого типу «Агровиробнича фірма «Білозірка» в приватне підприємство, не
передбачалось перехід до новоствореного внаслідок реорганізації підприємства, в
порядку правонаступництва,  прав на
земельну ділянку сільськогосподарського призначення, якою є спірна земельна
ділянка.

Як вбачається з
матеріалів справи та не заперечується позивачем, створене в результаті  реорганізації
акціонерного товариства приватне підприємство «Агровиробнича фірма
«Білозірка» не зверталось до відповідних органів для отримання в установленому
законом порядку земельної ділянки, якою АТЗТ «Агровиробнича фірма «Білозірка»
користувалось на підставі Державного акту серії І-ЗП № 002095.

Суд першої інстанції
дійшов обґрунтованого висновку, що ані ПП «Агровиробнича фірма «Білозірка», ані
ФГ «Агровиробнича фірма «Білозірка» не набули у зв'язку зі здійсненими
реорганізаціями право постійного користування земельною ділянкою розміром  1042,9 га відповідно до Державного акту серії
І-ЗП № 002095, виданого АТЗТ «Агровиробнича фірма «Білозірка».

Вищенаведене, вважає
колегія суддів, спростовує твердження позивача про те, що ФГ «Агровиробнича
фірма «Білозірка» є правонаступником АТЗТ «Агровиробнича фірма «Білозірка» щодо
права постійного користування земельною ділянкою 1042,9 га на підставі
Державного акту серії І-ЗП № 002095 на право постійного користування землею.

Також слід зазначити,
що відповідно до ч.2 ст. 92 Земельного кодексу України (в редакції 25.10.2001
р.) право постійного користування земельною ділянкою із земель державної та
комунальної власності набувають лише підприємства, установи та організації, що
належать до державної та комунальної власності; громадські організації
інвалідів України, їх підприємства, установи, організації. Ані приватне
підприємство, ані фермерське господарство (до яких відноситься позивач) не є
таким підприємством.

Згідно зі ст. 33 ГПК
України кожна особа повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на
підставу своїх вимог та заперечень.

Позивач не довів, що
він має право постійного користування земельною ділянкою (розташованою на
землях Малобілозірської сільської ради) на підставі Державного акту на право
постійного користування землею, виданого АТЗТ «Агровиробнича фірма «Білозірка».

Відсутність у ФГ
«Агровиробнича фірма «Білозірка» права на користування спірною земельною
ділянкою виключає можливість порушення цього права з боку відповідача, в тому
числі шляхом прийняття Василівською районною державною адміністрацією
розпоряджень стосовно спірних земель.

Недоведеність факту
порушення  прав позивача на земельну
ділянку, про яку йдеться в оспорюваних розпорядженнях райдержадміністрації, є
підставою для відмови у задоволенні позову про визнання оспорюваних
розпоряджень недійсними.

Як зазначалося вище,
відповідно до ст. 152 ЗК України, одним із способів захисту прав на земельну
ділянку є вимога про застосування інших, передбачених законом, способів, яким
є, зокрема, відновлення становища, яке існувало до порушення (п. 4 ч. 2    ст. 16
Цивільного кодексу України).

Недоведеність права на
спірну земельну ділянку є підставою також для відмови у задоволенні позову в
частині визнання діючим державного акту на право постійного користування
земельною ділянкою серії І-ЗП № 002095 від 16.06.1997 р., що був виданий АТЗТ
«Агровиробнича фірма «Білозірка» на підставі рішення Малобілозірської сільської
ради народних депутатів від 21.05.1996 р.

Інші доводи заявника
апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження в процесі апеляційного
розгляду справи, спростовані вищенаведеним та наступним.

Використання позивачем
протягом певного часу (до прийняття оскаржуваного розпорядження № 797)
земельної ділянки, наданої АТЗТ «Агровиробнича фірма «Білозірка» згідно
державного акту серії І-ЗП № 002095, без перешкод з боку відповідача не
доводить факту знаходження цих земель у постійному користуванні позивача на
підставі закону.

Посилання позивача в
обґрунтування своїх вимог на положення ст. 8 ЗУ «Про фермерське господарство»
не приймається апеляційним судом до уваги, оскільки можливе недотримання вимог
чинного законодавства під час реєстрації фермерського господарства (щодо
обов'язкової наявності земельної ділянки для сільськогосподарського виробництва
на праві власності або на праві постійного користування) не доводить наявності
у позивача права на спірну ділянку. Оскільки питання дотримання вимог закону
при реєстрації фермерського господарства «Агровиробнича фірма «Білозірка» не є
предметом судового розгляду у даній справі, суд апеляційної інстанції не надає
цим обставинам правової оцінки.

Враховуючи викладене,
колегія суддів дійшла висновку про правомірність відмови господарського суду в
задоволенні позову з підстав недоведеності позивачем порушення його прав та
охоронюваних законом інтересів спірними розпорядженнями.

Судові витрати за
розгляд апеляційної скарги, відповідно до приписів ст. 49 ГПК України,
покладаються на заявника (позивача у справі).

Керуючись ст. ст. 49,
99-105 Господарського процесуального кодексу України, Запорізький апеляційний
господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу
Фермерського господарства «Агровиробнича фірма «Білозірка» (с. Мала
Білозірка  Василівського району
Запорізької області) на рішення господарського суду Запорізької області від
24.07.2008 р. у справі № 8/338/08 залишити без задоволення.

Рішення господарського
суду Запорізької області від 24.07.2008 р. у справі № 8/338/08  залишити без змін.

Постанову оформлено
відповідно до ст. 84 ГПК України
28.10.2008 р.

Головуючий суддя
Шевченко Т. М.

судді
Шевченко Т. М.

Хуторной В.М.
Яценко О.М.