ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" березня 2008 р. Справа № 11/10-08

вх. № 1332/4-11

Суддя господарського суду Черленяк М. І.

при секретарі судового засідання Хорунжій Є. В.

за участю представників сторін:

позивача - Рєпнін Є. Ю.,

відповідача - Руденко І. В.

розглянувши справу за позовом ТОВ "Радіал-Агро", м. Харків

до ТОВ "Радіал", м. Харків

про визнання договору дійсним і визнання права власності

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю „Радіал-Агро” - звернувся до господарського суду Харківської області з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю „Радіал” (відповідач по справі) про визнання договору дійсним і визнання права власності.

В призначене 12 березня 2008 році судове засідання з’явились представники позивача та відповідача. Позивач підтримав заявлений позов та просив суд його задовольнити. Відповідач письмового відзиву на позовну заяву не надав, проте забезпечив явку свого представника в призначене судове засідання, який позов визнає.

Суд, вислухавши присутніх у судовому засіданні представників сторін та дослідивши матеріли справи, встановив наступне.

05 грудня 2007 року Товариством з обмежено відповідальністю „Радіал” (відповідач по справі) та Товариством з обмеженою відповідальністю „Радіал-Агро” (позивач по справі) було укладено договір купівлі-продажу нежитлових приміщень (аркуш справи 28-29) - далі Договір, відповідно до якого відповідач продав, а позивач купив об’єкт нерухомості - нежитлове приміщення: газо-розподільча станція, літера „Ю-1, Ю1-1”, загальною площею 15,30 кв. м., що розташована за адресою с. Санжари, вул. Спортивна 136; водонапірна башта № 35, літера „Ф-1”, загальною площею 4,5 кв. м., що розташована за адресою с. Санжари, вул. Спортивна 136; водонапірна башта № 36, літера „У-1”, загальною площею 1,8 кв. м., що розташована за адресою с. Санжари, вул. Спортивна 136; яйцесклад, літера „С-1”, загальною площею 643,7 кв. м., що розташований за адресою с. Санжари, вул. Спортивна 136.

Відповідно до пункту 7 зазначеного Договору право власності на зазначені в договорі об’єкти переходять до покупця з моменту підписання договору уповноваженими представниками сторін. Зазначені у договорі об’єкти нерухомості були передані покупцю, про що свідчить підписаний уповноваженими представниками сторін акт приймання-передачі від 05 грудня 2007 року (аркуш справи 31). Зобов’язання по вказаному договору стосовно оплати придбаних нежитлових приміщень позивач виконав у повному обсязі, про що свідчить підписаний сторонами протокол заліку зустрічних взаємних однорідних вимог (аркуш справи 34).

Листом від 07 грудня 2007 року позивач повідомив відповідача про необхідність нотаріального посвідчення вказаного Договору та поставив питання про його нотаріальне посвідчення.

Литом від 08 січня 2008 року відповідач повідомив позивача, що договір купівлі-продажу зі своєї сторони виконав, зобов’язання по оплаті товару також виконані, в зв’язку з чим необхідності нотаріального посвідчення вже виконаного договору ТОВ „Радіал” не вбачає.

Позивач звернувся до Люботинського БТІ із заявою про реєстрацію права власності на об’єкти нерухомого майна, придбаного по зазначеному вище Договору. Люботинська БТІ відмовило позивачу в реєстрації права власності, посилаючись на відсутність у заявника правовстановлюючого документу, на підставі якого визначається та проводиться реєстрація прав власності на нерухоме майно (аркуш справи 33).

Відповідно до статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов’язків.

Статтею 638 вказаного Кодексу зазначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (частина друга зазначеної статті).

Згідно із статтею 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов’язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов’язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Дослідивши умови Договору у взаємозв’язку з приписами наведеного чинного цивільного законодавства, суд приходить до висновку, що сторони (покупець та продавець) досягли усіх істотних умов договору купівлі-продажу: продавець передав покупцю майно, а покупець прийняв таке майно та оплатив його. У взаємному листуванні, копії якого містяться в матеріалах справи, сторони визнали, що виконали свої зобов’язання по Договору у повному обсязі, претензій один до одного стосовно виконання вказаного договору не мають. Отже відбулось повне виконання Договору.

Такі обставини справи дають суду підстави стверджувати, що Договір купівлі-продажу нежитлових приміщень від 05 грудня 2007 року є укладеним та таким, умови якого відповідають приписам чинного цивільного законодавства України, що підтверджено певними конкретними доказами, які містяться в матеріалах справи.

Частиною другою статті 220 Цивільного кодексу України визначено, що якщо сторони домовились щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулось повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухиляється від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач ухиляється від нотаріального посвідчення Договору. Таке ухилення від нотаріального посвідчення Договору суд визнає безпідставним, позбавленим правового та фактичного обґрунтування і, як свідчать наявні докази, таке ухилення перешкоджає позивачу здійснити реєстрацію права власності на придбані у відповідача нежитлові приміщення.

Таким чином, вимога позивача про визнання укладеного між ТОВ „Радіал” та ТОВ „Радіал-Агро” Договору купівлі-продажу нежитлових приміщень від 05 грудня 2007 року дійсним є обґрунтованою та такою, що ґрунтується на приписах чинного законодавства, в зв’язку з чим підлягає задоволенню.

Розглядаючи вимогу позивача про визнання права власності на нежитлові приміщення, придбані за вищевказаним Договором, суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю. Право власності набувається в порядку, визначеному законом. Право власності є непорушним.

Згідно із частиною 2 статті 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону, або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до статті 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред’явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Зважаючи на викладене, суд вважає, що позов про визнання права власності позивача на нежитлові приміщення: газо-розподільча станція, літера „Ю-1, Ю1-1”, загальною площею 15,30 кв. м., що розташована за адресою с. Санжари, вул. Спортивна 136; водонапірна башта № 35, літера „Ф-1”, загальною площею 4,5 кв. м., що розташована за адресою с. Санжари, вул. Спортивна 136; водонапірна башта № 36, літера „У-1”, загальною площею 1,8 кв. м., що розташована за адресою с. Санжари, вул. Спортивна 136; яйцесклад, літера „С-1”, загальною площею 643,7 кв. м., що розташований за адресою с. Санжари, вул. Спортивна 136 є обґрунтованим, доведений суду необхідними конкретними доказами, в зв’язку з чим є таким, що підлягає задоволенню.

Відповідно до статті 44-49 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті державного мита та витрати на інформаційно-технічне забазпечення судового процесу, у разі задоволення позовних вимог, покладаються на відповідача. Отже, сума держаного вита у розмірі 468,00 гривень та 118,00 гривень витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, сплачених позивачем при зверненні до господарського суду, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

На підставі викладеного та керуючись статтями 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, статтями 220, 328, 392, 626, 638, 655 Цивільного кодексу України, статтями 1, 4, 12, 43, 44-49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд –

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати укладений між ТОВ „Радіал” та ТОВ „Радіал-Агро” договір купівлі-продажу нежитлових приміщень від 05 грудня 2007 року дійсним.

Визнати право власності Товариства з обмеженою відповідальністю „Радіал-Агро” () на нежитлові будівлі: газо-розподільча станція, літера „Ю-1, Ю1-1”, загальною площею 15,30 кв. м., що розташована за адресою с. Санжари, вул. Спортивна 136; водонапірна башта № 35, літера „Ф-1”, загальною площею 4,5 кв. м., що розташована за адресою с. Санжари, вул. Спортивна 136; водонапірна башта № 36, літера „У-1”, загальною площею 1,8 кв. м., що розташована за адресою с. Санжари, вул. Спортивна 136; яйцесклад, літера „С-1”, загальною площею 643,7 кв. м., що розташований за адресою с. Санжари, вул. Спортивна 136.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю „Радіал” (62447, Харківська область, Харківська район, с. Санжари, вул. Спортивна, 136, код 33481178, п/р 1765 в ЗАТ „Банк НРБ”, м. Харків, МФО 320627) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю „Радіал-Агро” (62447, Харківська область, Харківський район, с. Санжари, вул. Спортивна, 136, , п/р 26000 в ЗАТ „Донгорбанк”, МФО 334970) 468,00 гривень витрат по оплаті державного мита та 118 гривень витрат по оплаті інформаційно-технічного забезпечення судового процесу.

Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Повний текст рішення підписано 13 березня 2008 року.

Суддя Черленяк М. І.