СУД
ПОСТАНОВА

Іменем
України

07.07.2008

Справа №2-31/5229-2008А

Господарський суд Автономної
Республіки Крим у складі

судді Привалової А.В.

при секретарі судового засідання
Лауман Ю.С.

за участю представників сторін:

від позивача - ОСОБА_1, свідоцтво
про держ.реєстрацію у справі

від відповідача - Груша І.І., дов.
№4300/09-5 від 17.08.2007 р.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу

за позовом - Суб'єкта
підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_1, (АДРЕСА_1)

до відповідача - Управління
Пенсійного фонду України у м.Феодосія АРК, (м.Феодосія, вул..Українська, 44)

про визнання неправомірними дій та
скасування рішення

ВСТАНОВИВ:

Суб'єкт підприємницької діяльності
- фізична особа  ОСОБА_1 звернулась до
господарського суду АРК з адміністративним позовом до Управління Пенсійного
фонду України у м.Феодосія АРК про визнання дій робітників ПФУ в м.Феодосія з
винесення рішень №602 від 10.04.2008р., №601 від 10.04.2008р. про
застосування  фінансових санкцій
незаконними та їх скасуванні.

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що
позивач не має боргів по сплаті страхових внесків та штрафних санкцій перед
пенсійним фондом, тому рішення УПФУ в м.Феодосія, що є предметом оскарження,
винесені безпідставно та необґрунтовано, отже підлягають скасуванню. Крім того,
позивач вказує, що не мала  можливості
своєчасно надати до Управління Пенсійного фонду в м.Феодосія відповідну
звітність через стан свого здоров'я.

У ході судового розгляду справи
позивач уточнив позовні вимоги відповідною заявою і просить суд визнати дії
робітників ПФУ в м.Феодосія з винесення рішень №602 від 10.04.2008р., №601 від
10.04.2008р. про застосування фінансових санкцій незаконними та скасувати їх,
скасувати рішення УПФУ в м.Феодосія АРК
№848  від 15.05.2008 р.,
компенсувати  витрати, понесені у зв'язку
з участю в судових засіданнях в загальній сумі 154,26 грн.

Відповідач не згоден з позовними
вимогами за мотивами, викладеними у запереченнях. В судовому засіданні заявив
про часткову згоду з вимогою позивача щодо скасування рішення №602 від
10.04.08р., у зв'язку з допущеною технічною помилкою при визначенні штрафних
санкцій, і просить зменшити їх розмір на 276,60 грн.

Відповідно до п.6 Прикінцевих та
перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України після початку
діяльності окружного адміністративного суду на господарський суд покладено
обов'язок вирішення адміністративних справ, підвідомчих господарському суду
відповідно до Господарського процесуального кодексу України, провадження в яких
було відкрито місцевим господарським судом до початку діяльності відповідного
адміністративного суду, за правилами Кодексу адміністративного судочинства
України.

В порядку ст.150 КАС України у
судовому засіданні оголошувалась перерва, у зв'язку з необхідністю надання
додаткових документів.

Розглянувши матеріали справи,
дослідивши представлені докази, заслухавши представників сторін, суд вважає
позов таким, що підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Суб'єкт підприємницької діяльності -
фізична особа ОСОБА_1 зареєстрована виконавчим комітетом Феодосійської міської
ради АРК 16.09.1996р. і є підприємцем з дня реєстрації.

Суб'єкт підприємницької діяльності
- фізична особа ОСОБА_1 є платником страхових внесків на обов'язкове державне
пенсійне страхування і знаходиться на обліку в Управлінні Пенсійного Фонду
України в м.Феодосія АРК (реєстраційний номер 07111222).

Відповідачем, відповідно до наданої
27.03.08р. і 31.03.08р. позивачем звітності
до системи персоніфікованого обліку
та розрахунків сум страхових внесків за відповідні періоди, складені
акти, якими встановлено несвоєчасне надання СПД ОСОБА_1 відомостей в систему
персоніфікованого обліку в строки, встановлені законодавством, за 2004 -
2006р.р.; несвоєчасне надання розрахунку сум страхових внесків на обов'язкове
державне пенсійне страхування у терміни, встановлені законодавством, за грудень
2006 р., а також несвоєчасне надання звіту про нарахування та сплату сум
страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування за 2005
р.

На підставі акту №236 від
09.04.08р., відповідно до пункту 5 частини 9 статті 106 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», відповідачем винесено
рішення №602 від 10.04.08р. про застосування фінансових санкцій за неподання
звіту про нарахування та сплату внесків на обов'язкове державне пенсійне
страхування за 2005р. у строки, визначені законодавством, у розмірі 829,80
грн.

На підставі  акту №235 від 09.04.08р., відповідно до
пункту 5 частини 9 статті 106 Закону України «Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування», відповідачем
винесено рішення №601 від 10.04.08р. про застосування фінансових санкцій
за неподання розрахунку сум страхових внесків на обов'язкове державне пенсійне
страхування у строки, визначені законодавством, за грудень 2006 р. у розмірі
380,25 грн.

За несвоєчасне надання відомостей в
систему персоніфікованого обліку у терміни, встановлені законодавством, а саме
за несвоєчасну здачу відомостей в систему персоніфікованого обліку на найманого
працівника за 2006р., Управлінням пенсійного фонду України в м.Феодосія АРК
15.05.2008 р. прийнято рішення №848 про застосування фінансових санкцій в
розмірі 304,20 грн.

Статтею 67 Конституції України
передбачено обов'язок кожного сплачувати податки і збори в порядку та розміру
встановленому законом.

Правові, фінансові та організаційні
засади загальнообов'язкового державного пенсійного страхування  визначаються Законом №1058 «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», який набрав чинності  з 01.01.2004 року.

Частиною першою статті 5 Закону
№1058 встановлено, що цей Закон регулює відносини, що виникають між суб'єктами
системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування; дія інших
нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках,
передбачених цим Законом, або в частині, що йому не суперечить.

Контроль за правильним
нарахуванням, своєчасним і повним перерахуванням і поступленням страхових
внесків, інших платежів здійснюють органи Пенсійного фонду України  відповідно до Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Згідно п.п.5 п.9 ст.106 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» виконавчі органи
Пенсійного фонду застосовують до страхувальників фінансові санкції за
неподання, несвоєчасне подання, подання не за встановленою формою або подання
недостовірних відомостей, що використовуються в системі персоніфікованого
обліку та іншої звітності, передбаченої законодавством, до територіальних
органів Пенсійного фонду, штрафні санкції у розмірі 10 відсотків суми страхових
внесків, які були сплачені або підлягали сплаті за відповідний звітний період, за
кожний повний або неповний місяць затримки подання відомостей, звітності, але
не менше десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а в разі
повторного протягом року такого порушення - у розмірі 20 відсотків зазначених
сум та не менше 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до п.6 ст.20 та п.1
ст.14 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»
страхувальники - фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності, включаючи
фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності, які обрали особливий
спосіб оподаткування (фіксований податок, єдиний податок), які використовують
працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших
умовах, передбачених законодавством, або за договорами цивільно-правового
характеру, зобов'язані сплачувати страхові внески, нараховані за відповідний
базовий звітний період, не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня
закінчення цього періоду. Базовим звітним періодом є календарний місяць.

Безпосередньо порядок обчислення і
сплати страхових внесків до пенсійного Фонду України, здійснення платежів,
ведення бухгалтерського обліку і звітності визначає Інструкція про порядок
обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України,
яка затверджена Постановою правління Фонду від 19.12.2003р. №21-1 та
зареєстрована у Мін'юсті України 16.01.04р. за №64/8663.

Пунктом 11 вказаної Інструкції
встановлено порядок обліку та звітності платників внесків до Фонду. Згідно з
п.11.11 Інструкції платники страхових внесків щомісяця складають у двох
примірниках розрахунок суми страхових внесків, в якому зазначають самостійно
обчислені суми страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування за встановленою формою.

Відповідно до п.п.11.12 зазначеної
Інструкції про порядок обчислення та сплати страхувальниками та застрахованими
особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до
Пенсійного фонду України, страхувальники надають органу Пенсійного фонду за
місцем проживання розрахунки сум страхових внесків на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування за звітний рік до 1 квітня наступного за звітним
роком.

Позивач в порушення вимог закону не
своєчасно подав розрахунки сум страхових внесків за відповідні періоди. Як
свідчать матеріали справи зазначені розрахунки сум страхових внесків були
подані  позивачем територіальному органу
пенсійного фонду України лише 27.03.08р. і
31.03.08р., в той час як граничні строки подання звітності встановлені
законом - 01.04.06р., 22.01.07р. та 01.04.07р. відповідно.  Даний факт знайшов своє підтвердження у ході
судового розгляду справи і не оспорюється позивачем, оскільки позивач вважає,
що  несвоєчасне подання звітності
обумовлено об'єктивними причинами  через
важкий стан здоров'я.

Проте відповідно до приписів Закону
України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» наявність
об'єктивних причин не звільняє суб'єкта підприємницької діяльності від своєчасного
подання відповідному  територіальному
органу пенсійного фонду розрахунків сум страхових внесків, що підлягають сплаті
за відповідні періоди, та від сплати нарахованих внесків. Також само зазначені
причини не звільняють суб'єкта підприємницької діяльності від відповідальності,
встановленої зазначеним законом за вказані порушення.

Згідно з ч.3 ст.2 Кодексу
адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють чи
прийняти (вчинені) ці рішення на підставі, у межах та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою
це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); пропорційно, зокрема
дотримання необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для
прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення  яких спрямоване це рішення.

Оцінивши надані сторонами докази у
їх сукупності в порядку ст.86 КАС України, суд дійшов висновку, що Управління
Пенсійного фонду України в м.Феодосія правомірно застосувало до позивача
фінансові санкції оскарженими рішеннями, відповідно до здійснених ним порушень
чинного законодавства,  в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені законом.

Разом з тим, суд погоджується з
доводом позивача про надмірне
застосування до нього штрафних санкцій рішенням №602 від 10.04.08р. в
сумі 276,60грн., в частині невірного визначення відповідачем кількості
періодів, за які нарахована штрафна санкція. Дійсно, відповідач помилково
визначив позивачу 36 періодів ненадання звітності замість 24. Отже відповідач
повинен був застосувати штрафну санкцію до позивача за допущені ним порушення  в  сумі
553,20грн., а не 829,80грн. як зазначено в рішенні.  Вказане підтверджує й представник
відповідача, який в судовому засіданні заявив про згоду з позовом в цієї
частині і просить зменшити суму фінансових санкцій, застосованих рішенням
Управління Пенсійного фонду України в м.Феодосія №602 від 10.04.2008 р. на суму
276,60 грн.

З урахуванням викладеного, рішення
Управління Пенсійного фонду України в м.Феодосія АРК №602 від 10.04.2008р.
підлягає скасуванню  в частині
застосування до СПД ОСОБА_1 фінансових санкцій в сумі 276,60 грн. В інший
частині позовних вимог щодо визнання неправомірними дій і скасування рішень
Управління Пенсійного фонду України в м.Феодосія №601 від 10.04.2008 р., №848
від 15.05.2008 р., суд не знаходить правових підстав для їх задоволення,
оскільки вказані рішення про застосування фінансових санкцій винесені УПФУ в
м.Феодосія правомірно з дотриманням вимог чинного законодавства.

Позовні вимоги про компенсування
позивачу витрат, понесених  у зв'язку з
участю в судових засіданнях в загальній сумі 154,26 грн., також задоволенню не
підлягають, оскільки в матеріали справи не представлено документально
обґрунтованих доказів, які підтверджують викладені вимоги. Крім того, ці вимоги
позивачем не обґрунтовані та не ґрунтуються на положеннях закону.

При таких обставинах справи, позов
підлягає задоволенню частково, рішення УПФУ в м.Феодосія від  10.04.08р. №602 підлягає скасуванню в частині
застосування до позивача 276,60грн. штрафних санкцій. В решті позову слід відмовити.

Судові витрати, понесені позивачем,  підлягають стягненню на його користь у
розмірі 1,13грн. з Державного бюджету України на підставі ч.3 ст.94 КАС
України.

Вступна та резолютивна частина
постанови оголошена в судовому засіданні 07.07.2008 р. Постанова складена у
повному обсязі  14.07.2008р.

На підставі викладеного та
керуючись ст.ст.17, 70, 71, 86, 94, 98, 158-163, 167 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

1.          Позов задовольнити частково.

2.          Скасувати рішення Управління
Пенсійного фонду України в м.Феодосія АРК
№602 від 10.04.2008р. в частині застосування до суб'єкта підприємницької
діяльності - фізичної особи ОСОБА_1 фінансових санкцій в сумі 276,60 грн.

3.          В іншій частині позову відмовити.

4.          Стягнути з Державного бюджету України
на користь суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_1  (АДРЕСА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1)
1,13грн. державного мита.

Виконавчий документ видати у
встановленому ст.258 КАС України порядку після набрання постановою законної
сили.

Постанова може бути оскаржена в
порядку і строки передбачені ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства
України. У разі неподання заяви про апеляційне оскарження, постанова набирає
законної сили через 10 днів з дня її проголошення. Якщо після подачі заяви про
апеляційне оскарження, апеляційна скарга не подана, постанова вступає в закону
силу через 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Постанову направити на адресу сторін
рекомендованою кореспонденцією.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим
Привалова А.В.