ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
____________________________________________________________________
У Х В А Л А

про відмову в прийнятті позовної заяви

26 лютого 2008 р. Справа № 14/8-08/02-2

Суддя господарського суду Залімський І.Г. , розглянувши матеріали

за позовом:Вінницького політехнічного технікуму, м. Вінниця

до:ВАТ "Вінницягаз" в особі Вінницького управління газового господарства, м. Вінниця

про спонукання до вчинення дій

ВСТАНОВИВ:

До господарського суду Вінницької області надійшла позовна заява Вінницького політехнічного технікуму до ВАТ "Вінницягаз" в особі Вінницького управління газового господарства з вимогою зобов'язати останнього провести списання боргу та провести відповідні перерахунки щодо перерахованих відповідачем коштів у вигляді авансу.

Розглянувши дану заяву суд дійшов висновку, що у її прийнятті слід відмовити виходячи з наступного.

Відповідно до ч.2 ст. 16 Цивільного кодексу України, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути:

1) визнання права;

2) визнання правочину недійсним;

3) припинення дії, яка порушує право;

4) відновлення становища, яке існувало до порушення;

5) примусове виконання обов'язку в натурі;

6) зміна правовідношення;

7) припинення правовідношення;

8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди;

9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди;

10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Наведений перелік такого способу захисту, який за своїм юридичним змістом відповідає позовним вимогам, не містить. Натомість, заявлені позивачем вимоги за своїм правовим змістом є фактично встановленням факту, що має юридичне значення, а тому не можуть бути окремим предметом спору. Водночас, встановлення певного юридичного факту є елементом оцінки фактичних обставин справи та обґрунтованості заявлених вимог і може мати місце за наявності у сторін майнового спору.

Крім того, аналіз статті 12 ГПК України дає підстави зробити висновок, що спори про встановлення факту відсутності заборгованості, про що фактично заявлено позов, господарським судам не підвідомчі, а тому у прийнятті даної позовної заяви слід відмовити.

Разом з тим, у випадку заявлення відповідачем позову про стягнення вказаних коштів, позивач не позбавлений права у встановленому законом порядку доводити безпідставність таких вимог.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 15 Цивільного кодексу України, право на захист свого цивільного права особа має у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Водночас, обставин, що свідчать про порушення відповідачем цивільних прав позивача, їх оспорювання чи невизнання позивач не зазначив. Зокрема, посилаючись на те, що відповідач не проводить змін у своєму бухгалтерському обліку та намагається повторно стягнути з позивача кошти, що були у 2002 році списані останньому як заборгованість перед бюджетом, позивач не вказав та не надав доказів які б це підтверджували.

Суд також зауважує, що ухвалою господарського суду Вінницької області від 12.01.08 в прийнятті аналогічної позовної заяви судом відмовлено, що виключає можливість повторного звернення з нею до господарського суду.

Враховуючи, що державне мито та витрати на ІТЗ вказаною ухвалою повернуто позивачу, судові витрати повторному відшкодуванню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись п. 1 ст. 62 Господарського процесуального кодексу України, -

УХВАЛИВ:

1. У прийнятті позовної заяви №14 від 12.02.08 відмовити.

2. Позовні матеріали повернути позивачу.

3. Ухвалу надіслати позивачу.

4. Копію ухвали надіслати відповідачу.

Суддя Залімський І.Г.