ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
30.10.08                                                                                           Справа № 14/312
ПОСТАНОВА

Львівський апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючого – судді                                                            Кордюк Г.Т.

Суддів                                                                                Давид Л.Л.

Мурської Х.В.

розглянувши матеріали апеляційної скарги Рівненської обласної спілки споживчих товариств, за вих. № 16-600/20 від 23.09.2008р.

на ухвалу Господарського суду Рівненської області від 23.09.2008 р.

у справі № 14/312 (суддя –Крейбух О.Г.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Оптова-роздрібна торгова фірма «Едланд», м. Київ

до відповідача: Спільного підприємства «Хлібокомбінат», м. Костопіль

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на

стороні відповідача: 1. Комунального підприємства «Рівненське обласне бюро технічної

інвентаризації», м. Рівне;

2.          Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Едланд», м. Київ

3.          Рівненська обласна спілка споживчих товариств, м. Рівне

про витребування майна

за участю представників сторін:

від позивача: Катеринчик А.І. –представник (довіреність № 26/ОРТФ від 10.04.2008р.)

від відповідача: не з’явився;

від третьої особи-1: не з’явився;

від третьої особи-2: не з’явився;

від третьої особи-3: не з’явився;

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 23.09.2008р. (суддя Крейбух О.Г.) провадження у справі № 14/312 за позовом ТзОВ «Оптова-роздрібна торгова фірма «Едланд»до СП «Хлібокомбінат», за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: 1. КП «Рівненське обласне бюро технічної інвентаризації»; 2. ТзОВ «Торговий дім «Едланд»; 3. Рівненської обласної спілки споживчих товариств, припинено на підставі п.п. 1-1 ч. 1 ст. 80 ГПК України, у зв’язку з відсутністю предмету спору.

Суд мотивував ухвалу тим, що 24.11.2007р. ТзОВ «Оптова-роздрібна торгова фірма «Едланд»здійснено відчуження будівлі універмагу по вул. Грушевського, 29 в м. Костопіль Рівненської області за договором купівлі – продажу ВАТ «Сарненський комбінат хлібопродуктів», що підтверджується договором купівлі-продажу, витягом з Державного реєстру правочинів та витягом з реєстру прав власності на нерухоме майно № 16817804 від 27.11.2007р.

Внаслідок цього суд першої інстанції прийшов до висновку про задоволення клопотання позивача на підставі п. 1-1 ч. 1 ст. 80 ГПУ України, керуючись, п. 1 додатку 1 Тимчасового положення про порядок реєстрації права власності на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 18.02.2002р. за № 157/64475 (із змінами і доповненнями) та Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень».

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача –Рівненська обласна спілка споживчих товариств в апеляційній скарзі, просить ухвалу місцевого господарського суду скасувати, повернути справу на новий розгляд.

Доводи апеляційної скарги обгрунтовані тим, що, позивач не є власником спірної будівлі універмагу, що підтверджується витягом з реєстру права власності на нерухоме майно та іншими матеріалами справи. Крім того, позовні вимоги про витребування будівлі універмагу є безпідставними, оскільки позивач звернувся до відповідача з чітко визначеними позовними вимогами, які на момент прийняття місцевим господарським судом ухвали не були вирішені, оскільки, на думку апелянта, суд ухилився від вирішення заявлених позовних вимог по суті.

Позивач у запереченні на апеляційну скаргу, представник в судовому засіданні, доводи, викладені в ній відхилив, покликаючись, на те, що суд першої інстанції вірно дійшов висновку про припинення розгляду справи, у зв’язку із відсутістю існування предмету, що сторони по даній справі визнали, надали відповідні пояснення та заперечень з цього приводу не виявили. Крім того, скаржник не наводить жодної норми матеріального чи процесуального права, яка порушена судом при прийнятті оскаржуваної ухвали.

Відповідач у запереченні на апеляційну скаргу, доводи, викладені в ній відхилив, зазначивши, що ухвала господарського суду Рівненської області від 23.09.2008р. у справі № 14/312 прийнята з правильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, заперечень проти припинення провадження у справі не має, просить апеляційну скарг залишити без задоволення, а вищезазначену ухвалу суду –без змін.

30.10.2008р. через канцелярію суду (за вх. № 6681) надійшло клопотання апелянта про відкладення розгляду апеляційної скарги, у зв’язку з хворобою в.о. начальника юридичиного відділу Грибок Л.Т., якій безпосередньо доручено представляти інтереси Рівненської обласної спілки споживчих товариств. Також, в зв’язку з призначенням на вказану дату розгляду справи в господарському суді Рівненської області, апелянт не може забезпечити в судове засідання явки іншого повноважного представника.

Колегія суддів Львівського апеляційного господарського суду прийшла до висновку відхилити клопотання апелянта про відкладення розгляду апеляційної скарги, у зв’язку з тим, що ухвалою суду від 07.10.2008р. явка сторін в судове засідання обов’язковою не визнавалася, додаткових доказів суд не витребовував, нез’явлення представника не перешкоджає розгляду апеляційної скарги, оскільки, наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду апеляційної скарги. Крім того, клопотання апелянта є безпідставним, оскільки до нього не додано доручення, яким безпосередньо уповноважено в.о. начальника юридичного відділу Грибок Л.Т. представляти інтереси скаржника та участь у судовому засіданні господарського суду Рівненської області іншого представника документально не підтверджена.

Львівським апеляційним господарським встановлено:

25.03.2003р. між ТзОВ «Оптова-роздрібна торгова фірма «Едланд»та ТзОВ «Торговий дім «Едланд»укладено договір купівлі-продажу № 02/03 (а.с. 11-13 Т. 1).

Згідно п. 1.1 договору № 02/03 від 25.03.2003р., продавець продає, а покупець купує будівлю універмагу, що знаходиться за адресою: 35000, м. Костопіль, вул. Грушевського, 29, загальною площею 3883,7 кв.м. Вказану будівлю передано позивачу згідно акту прийому –передачі від 01.04.2003р. (а.с. 114 Т.1).

Рішенням господарського суду Київської області від 30.04.2004р. у справі № 11/10-2004, яке набрало законної сили, встановлено дійсність договору купівлі-продажу від 25.03.2003р. № 02/03 та зобов’язано ТзОВ «Оптова-роздрібна торгова фірма «Едланд»виконати умови цього договору, оскільки 01.04.2003р. позивач фактично набув право власності на будівлю, а чинне законодавство на той момент, не ставило дійсність договору

купівлі-продажу в залежність від реалізації покупцем права на реєстрацію права власності на об’єкт купівлі-продажу (а.с. 16-18 Т. 1).

12.12.2007р. господарським судом Рівненської області прийнято рішення у справі № 17/81, яке залишено без змін постановою Львівського апеляційного господарського суду від 03.03.2008р., визнано ТзОВ «Оптова-роздрібна торгова фірма «Едланд»добросовісним набувачем будівлі універмагу по вул. Грушевського 29, м. Костопіль Рівненської області. У позові Костопільської міської ради про зобов’язання видати ТзОВ «Оптова-роздрібна торгова фірма «Едланд»свідоцтво про право власності на будівлю універмагу по вул. Грушевського 29, м. Костопіль Рівненської області, відмовлено. В задоволенні позову третьої особи з самостійними вимогами на предмет спору –Рівненської обласної спілки споживчих товариств про визнання недійсним договору купівлі-продажу від 25.03.2003р. № 02/03 будівлі універмагу по вул. Грушевського 29, м. Костопіль Рівненської області, відмовлено. Дану постанову Львівського апеляційного господарського суду залишено без змін постановою Вищого господарського суду України від 03.06.2008р. (а.с. 90-94 Т.2).

Ухвалою Верховного Суду України від 14.08.2008р. відмовлено в порушенні касаційного провадження з перегляду постанови Вищого господарського суду України від 03.06.2008р. у справі № 17/81 (а.с. 95 Т.2).

Заслухавши пояснення представника позивача, розглянувши доводи апеляційної скарги, Львівський апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно п. 9 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України, до договорів, що були укладені до 01.01.2004р. і продовжують діяти після набрання чинності Цивільним Кодексом України, застосовуються правила цього Кодексу щодо підстав, порядку і наслідків зміни або розірвання договорів окремих видів незалежно від дати їх укладення.

Відповідно до ч. 1 ст. 145 ЦК УРСР від 18.07.1963р., якщо майно за плату придбане у особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не повинен був знати (добросовісний набувач), то власник вправі витребувати це майно від набувача лише в разі, коли майно загублене власником або особою, якій майно було передане власником у володіння, або викрадено у того чи іншого, або вибуло з їх володіння іншим шляхом поза їх волею.

Частиною 1 ст. 328 ЦК України від 16.01.2003р. №435-ІV передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Одним із видів правочину, відповідно до ст. 202 ЦК України, є договір. Таким чином позивач –ТзОВ «Оптова-роздрібна торгова фірма «Едланд»правомірно набув 01.04.2003р. право власності на будівлю універмагу, що знаходиться за адресою: м. Костопіль, вул. Грушевського, 29 загальною площею 3 883,7 кв.м. на підставі договору купівлі-продажу від 25.03.2003р. № 02/03, дійсність якого встановлено рішенням господарського суду Київської області від 30.04.204 у справі № 11/10-2004, яке набрало законної сили.

На підставі ст. 330 ЦК України, якщо майно відчужене особою, яка не мала на це права, добросовісний набувач набуває право власності на нього, якщо, відповідно до статті 388 цього Кодексу майно не може бути витребуване у нього.

Частина 1 ст. 388 ЦК України передбачає, якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно: 1) було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; 2) було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; 3) вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.

Рішенням господарського суду Рівненської області від 12.12.2007р. у справі № 17/81 (а.с. 41-44 Т.2) встановлено, що СП «Хлібокомбінат»з власної волі передав будівлю до статутного фонду ТзОВ «ТД «Едланд», що підтверджується установчими документами ТзОВ «ТД «Едланд», постановою правління Костопільської районної спілки споживчих товариств від 07.12.1998р. та протоколом позачергових зборів засновників ТзОВ «ТД «Едланд», а відтак будівля вибула з власності відповідача за його власною волею.

Згідно ч. 4 ст. 334 ЦК України, якщо договір про відчуження майна підлягає державній реєстрації, право власності у набувача виникає з моменту такої реєстрації.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень»від 01.07.2004р. № 1952-ІV, державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень –офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обмежень, що супроводжується внесенням даних до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обмежень.

Правовстановлюючими документами, на підставі яких проводиться державна реєстрація прав власності на об’єкти нерухомого майна, відповідно до п. 1 додатку 1 Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 07.02.2002р. № 7/5, є договори, якими передбачається перехід права власності, зокрема, договори купівлі-продажу, предметом яких є нерухоме майно.

На підставі вищенаведеного, проаналізувавши матеріали справи, колегія суддів Львівського апеляційного господарського суду прийшла до висновку, що місцевий господарський суд вірно застосував положення ст. 80 ГПК України, оскільки, витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 168817804 від 27.11.2007р. (а.с. 98 Т.2), відповідно до положень Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень», підтверджує офіційне визнання факту припинення права власності на будівлю універмагу по вул. Грушевського, 29 в м. Костопіль Рівненської області за ТзОВ «Оптова-роздрібна торгова фірма «Едланд»з 27.11.2007р., а отже відсутність спірного матеріального правовідношення між сторонами.

Оцінивши докази в їх сукупності, заслухавши пояснення предствника позивача, судова колегія Львівського апеляційного господарського суду вважає, що ухвала Господарського суду Рівненської області від 23.09.2008р. прийнята із правильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, і підстав для її скасування не вбачає.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 99, 101, 103, 105 ГПК України,-

Львівський апеляційний господарський суд ПОСТАНОВИВ:

1.          Ухвалу Господарського суду Рівненської області від 23.09.2008 р. у справі № 14/312 залишити без змін, апеляційну скаргу Рівненської обласної спілки споживчих товариств, без задоволення.

2.          Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку.

3.          Справу № 14/312 повернути Господарському суду Рівненської області.

Головуючий суддя                                                                      Кордюк Г.Т.

Суддя                                                                                          Давид Л.Л.

Суддя                                                                                          Мурська Х.В.