СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

від
"24" жовтня 2008 р.
по справі  № 1/135-42

За позовом Підприємця ОСОБА_1

до Підприємця ОСОБА_2

про стягнення 119 405,32 грн.

Суддя  Гончар М.М.

Представники сторін:

від позивачів: ОСОБА_1

від відповідача: ОСОБА_3, довір. від
09.10.2008 року

Суть спору: підприємець ОСОБА_1
звернувся до господарського суду з позовом до Підприємця ОСОБА_2 про стягнення
102000 грн. заборгованості за оренду згідно договору від 01.03.2007р. за період
з грудня 2007р. по березень 2008р. включно, 5276,05 грн. пені, 2550 грн.
штрафу, 8491,50 грн. інфляційних нарахувань та 1087,77 грн. - 3% річних.

Свої вимоги позивач обґрунтовує
наступним: рішенням господарського суду Волинської області від 20.12.2007 року
договір суборенди нежитлового приміщення № 1, укладений між позивачем та
відповідачем розірвано достроково (термін дії договору до 31.03.2008р.). В
рішенні зазначено, що договір розривається в судовому порядку, відповідно
зобов'язання за договором припиняються з моменту набрання рішенням суду
законної сили, тому зобов'язання суборендаря в частині орендної плати
обраховуються по 31.03.2008р. включно. Суборендарем не виконанні умови договору
про підписання акту передачі приміщення.

Відповідач у відзиві і його
представник в судовому засіданні позов заперечує з підстав звільнення займаного
приміщення з 04.12.2008р. і розірвання договору про надання послуг по охороні
приміщення з ВДСО УМВС України у Волинській області; покликався на розірвання
договору суборенди не житлового приміщення № 1 від 01 березня 2007 року
рішенням господарського суду Волинської області від 20 грудня 2007 року;
фактична дата звільнення орендованого приміщення була зазначена в постанові
Львівського апеляційного господарського суду; позивач відмовився від підписання
акту приймання - передачі орендованого приміщення.

В запереченні на відзив позивач
зазначив, що:

- підприємець ОСОБА_2 не пропонував
підписувати акт передачі приміщення;

- поданий підприємцем ОСОБА_2 акт
від 04.12.2007р. про відмову від підпису акту приймання передачі приміщення за
договором суборенди № 1 від 01.03.2007р. є одностороннім документом, т. я.
підписані в ньому продавці ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не перебували з підприємцем
ОСОБА_2 в трудових відносинах, що підтверджується листом відповіддю Луцького
міського центру зайнятості від 15.10.2008р. на запит адвоката ОСОБА_6 Те ж саме
стосується і пояснень ОСОБА_5 і ОСОБА_4

Доказом використання відповідачем
орендованого приміщення ще в січні 2008 року є акт прийому передачі матеріальних
цінностей від 04.12.2007р., наданий суду представником відповідача, в якому
підприємець ОСОБА_2 зобов'язувався до 15.01.2008р. демонтувати і повернути ТзОВ
«Репортер-УКраїна» вивіски, змонтовані в орендованому приміщенні.

Розглянувши документи справи,
заслухавши представників сторін, суд, -

ВСТАНОВИВ:

01 березня 2007р. приватний
підприємець ОСОБА_1, орендар, та приватний підприємець ОСОБА_2, суборендар,
уклали договір суборенди не житлового приміщення № 1 з терміном до 01.05.2007р.

Відповідно до п. 1.1 договору
суборенди орендар здав, а суборендар прийняв в суборенду нежитлове приміщення
за адресою: АДРЕСА_1.

Змінами та доповненнями від
01.05.2007р. до договору суборенди приміщення
№ 1 від 01.03.2005р. сторони продовжили
термін дії договору суборенди до 31.03.2008р.

Рішенням господарського суду
Волинської області від 20.12.2007р. у справі № 1/141/91 задоволено позов
приватного підприємця ОСОБА_2. Розірвано договір суборенди нежитлового
приміщення № 1 від 01.03.2007р., укладений між приватним підприємцем ОСОБА_1 та
приватним підприємцем ОСОБА_2.

Відповідно до частини третьої ст.
653 Цивільного кодексу України якщо договір змінюється або розривається у
судовому порядку, зобов'язання змінюються або припиняються з моменту набрання
рішенням суду про зміну або розірвання договору законної сили, про що зазначено
і в мотивувальній частині рішення суду від 20.12.2007р.

Постановою Львівського апеляційного
господарського суду від 07.05.2008р. рішення господарського суду Волинської
області від 20.12.2007р. у справі № 1/141/91 залишене без змін, а апеляційна
скарга приватного підприємця ОСОБА_1 - без задоволення.

Статтею 85 Господарського
процесуального кодексу України встановлено, що рішення господарського суду
Волинської області набирає законної сили після закінчення десятиденного строку
з дня його прийняття, а у разі, якщо  у
судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення,
воно набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня підписання
рішення, оформленого відповідно до статті 84 цього Кодексу.

У разі подання апеляційної скарги
або внесення апеляційного подання рішення, якщо його не скасовано, набирає
законної сили після розгляду справи апеляційною інстанцією.

Отже, рішення господарського суду
Волинської області від 20.12.2007р. № 1/141-91 набрало законної сили з дня
прийняття постанови Львівським апеляційним господарським судом, 07.05.2008р.

Відповідно до ст. 11 (ч.1) ЦК
України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені
актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими
актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

Підставами виникнення цивільних
прав і обов'язків, є договори інші правочини.

Цивільні права і обов'язки між
підприємцями ОСОБА_1 та ОСОБА_2 виникли в результаті укладення договору
суборенди нежитлового приміщення № 1 від 01.03.2007р. та доповнення до нього
від 01.05.2007р.; регулюються як загальними так і спеціальними положеннями
Цивільного кодексу України, зокрема, договором найму.

За договором найму (оренди)
наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування
за плату на певний строк (ч. 1 ст. 759 ЦК України).

За змістом ч. 1 ст. 14 Цивільного
кодексу України цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором
або актом цивільного законодавства.

Договором № 1 суборенди нежитлового
приміщення від 01.03.2007р. та доповненням до нього від 01.05.2007р., яким
продовжено термін дії до 31.03.2008р., суборендар зобов'язувався своєчасно
вносити орендну плату та інші платежі (п. 3.2 договору).

Рішення господарського суду
Волинської області від 20.12.2007р. набрало законної сили 07.05.2008 (день
прийняття постанови Львівським апеляційним господарським судом), термін дії
договору - до 31.03.2008р. (в позовній заяві позивач не зазначає на
користування суборендарем приміщенням після закінчення терміну дії договору),
тому відповідач зобов'язаний був оплатити вартість оренди за період грудень
2007 - березень 2008р. включно.

Відповідач не виконав свої
зобов'язання за договором в частині оплати орендованого майна за вказаний
період, тому з нього відповідно до умов договору, ч. 1 ст. 193 Господарського
кодексу України підлягає стягненню 102 000грн. заборгованості по орендній
платі, так як суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до
закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться.

Виконання цивільних обов'язків забезпечується
засобами заохочення та відповідальністю, які встановлені договором або актами
цивільного законодавства (ч. 3 ст. 14 ЦК України).

Аналогічно встановлено і ч. 2 ст.
193 Господарського кодексу України, відповідно до якої кожна сторона повинна
вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання,
враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського
інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських
санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Пунктом 5.1 договору сторін від
01.03.2007р. передбачено, за несвоєчасне внесення орендної плати суборендар
сплачує пеню у розмірі 1% від несплаченої суми за кожен день прострочки
платежу, а п. 5.2 -  за невиконання умов
договору суборендар сплачує штраф у розмірі 10% від суми оренди за місяць.

Згідно розрахунку позивача пеня за
прострочку оплати складає 5276,05грн., і штраф - 2550грн.

Статтею 233 Господарського кодексу
України передбачено зменшення розміру штрафних санкцій у разі якщо належні до
сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора суд має
право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь
виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у
зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на
увагу.

Якщо порушення зобов'язання не
завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням
інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Враховуючи, що підприємець ОСОБА_2
звернувся в суд з позовом про дострокове розірвання договору суборенди в
зв'язку з істотною зміною обставин, якими сторони керувалися при укладенні
договору; обставина, зазначена позивачем як підстава розірвання договору
оренди, не існувала на момент його укладення та обумовлена причинами, які
позивач не міг усунути після її виникнення при всій турботливості та обачності,
що встановлено рішенням господарського суду Волинської області, залишеним без
змін постановою Львівського апеляційного господарського суду, тому суд вважає
можливим суму пені зменшити до 263,80грн., а в стягненні штрафу відмовити.

Відповідно до ст. 625 Цивільного
кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на
вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або
законом.

На підставі зазначеної статті з
відповідача підлягає стягненню 8491,50грн. інфляційних та 1087,77грн. - 3%
річних.

Відповідно до ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України на відповідача покладається відшкодування,
витрати по сплаті держмита в сумі 1194,05грн. та 118грн. на
інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Керуючись ст. ст. 11, 14, 625, 653,
759 ЦК України, ст. ст. 193, 233 ГК України, ст. ст. 43, 49, 82-85 ГПК України,
господарський суд, -

ВИРІШИВ

1.Позов задовольнити частково.

2.Стягнути з підприємця ОСОБА_2, код
НОМЕР_1 АДРЕСА_2 на користь підприємця ОСОБА_1, АДРЕСА_3, код НОМЕР_2
102000грн. за оренду, 263,80грн., пені, 8491,50грн. інфляційних, 1087,77грн. -
3% річних, 1194,05грн. держмита та 118грн. витрат на  інформаціно - технічне забезпечення судового
процесу.

3.В решті суми позову відмовити.

Суддя