ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.02.08

Справа №АС16/295-07.

Господарський суд Сумської області у складі:

Головуючого судді – Моїсеєнко В.М.

секретаря судового засідання – Данилової Т.А.

розглянувши справу

За позовом Дочірнього підприємства «Егіда» Товариства з обмеженою відповідальністю охоронно-детективного агентства « СКОРПІОН», м.Суми

до відповідача Управління Пенсійного фонду України в Ковпаківському районі м. Суми

про скасування вимоги про сплату боргу № Ю-397/1 від 13.12.2006р.

Представники сторін:

Від позивача: не з'явився

Від відповідача: Макотренко В.П.

Суть справи: позивач просить суд скасувати вимогу Управління Пенсійного фонду України в Ковпаківському районі м. Суми № Ю-397/1 від 13.12.2006р.про сплату боргу на суму 94612 грн.79 коп.

Ухвалою господарського суду Сумської області від 06.07.2007 року провадження у справі № АС16/295-07 було зупинено до вступу в закону силу постанови господарського суду по справі № АС16/296-07.

Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду України від 22.11.2007р., постанова господарського суду Сумської області по справі № АС 16/296-07, якою відмовлено в задоволенні про скасування рішення Управління Пенсійного фонду України Ковпаківському районі № 598 від 13.12.2006р. , залишена без змін , а отже в силу вимог ст.254 Кодексу адміністративного судочинства України , судове рішення по справі № АС16/296-07 набрало законної сили 22.11.2007р.

Ухвалою господарського суду Сумської області від 08.01.2008 року провадження по справі № АС16/295-07 поновлено, призначено розгляд справи в судовому засіданні на 11 год.00 хв. 21.01.2008р.

Представник позивача в судове засідання 18.02.2008 року не з'явився, буд-яких письмових обгрунтувань своєї позиції по справі не подав, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, тому справа розглядається за наявними в ній матеріалами на підставі ч.2 ст.128 Кодексу адміністративного судочинства України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення повноважного представника відповідача, дослідивши та оцінивши надані докази по справі, суд встановив наступне :

Позивач в обгрунтування своїх вимог посилається на те, що відповідачем за результатами документальної перевірки 13.12.2006р. , неправомірно була донарахована сума страхових внесків в розмірі 94612 грн.79 коп.

Як стверджує позивач 26.12.2006року він направив до Головного управління ПФУ в Сумській області скаргу на акт перевірки правильності повноти нарахування, своєчасності сплати страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, останній у встановлений 5-денний термін направив скаргу до Управління Пенсійного фонду України в Ковпаківському районі тобто відповідача по справі, однак відповідач не розглянув його скаргу від 26.12.2006р., тому вимога про сплату боргу № Ю-397/1 від 13.12.2006 року відповідача повинна вважатися недійсною, крім того, позивач зазначає, що він сплачує внески до Пенсійного фонду України у складі єдиного податку.

Проте з таким твердженням позивача суд погодитися не може з огляду на наступне .

Працівниками відповідача – Управління Пенсійного фонду України в Ковпаківському районі складено 13.12.2006р. акт перевірки правильності повноти нарахування, своєчасності сплати страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування ДП ДП «Егіда» ТОВ охоронно - детективного агентства «Скорпіон» №141. На підставі акту перевірки було винесено вимогу від 13.12.2006р. , якою відповідач вимагає сплатити недоїмку зі страхових внесків в розмірі 94612 грн.79 коп.

Протягом 10 робочих днів із дня одержання вимоги страхувальник зобов'язаний сплатити зазначені у вимозі суми.

Згідно зі статтями 14 і 15 Закону № 1058 страхувальниками та відповідно платниками страхових внесків до Пенсійного фонду є роботодавці, підприємства, установи і організації, створені відповідно до законодавства України незалежно від форм власності, виду діяльності та господарювання, об'єднання громадян, профспілки, політичні партії (у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ, організацій, об'єднань громадян, профспілок, політичних партій, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами), фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності та інші особи (включаючи юридичних та фізичних осіб, які обрали особливий спосіб оподаткування (фіксований податок, єдиний податок, фіксований сільськогосподарський податок, придбали спеціальний торговий патент), які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, або за договорами цивільно-правового характеру.

Відповідно до п. 1 ч. 8 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону №1058-І// страхові внески, що перераховуються до солідарної системи сплачуються страхувальниками та застрахованими особами на умовах і у порядку, визначених цим Законом та в розмірах, передбачених Законом України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» для відповідних платників збору.

Статтею 1 Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» встановлено перелік осіб, що є платниками збору на обов'язкове державне пенсійне страхування. Зокрема, відповідно до п. 1 ст. 1 цього Закону, платниками збору на обов'язкове державне пенсійне страхування є суб'єкти підприємницької діяльності незалежно від форм власності, їх об'єднання, бюджетні, громадські та інші установи та організації, об'єднання громадян та інші юридичні особи.

Стаття 4 Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне

страхування», передбачає, що для платників збору, визначених пунктом 1 ст. 1 цього Закону встановлюються ставка в розмірі 32 відсотки від об'єкта оподаткування.

Відповідно до ст. 18 Закону №1058-І// страхові внески є цільовим загальнообов'язковим платежем, який справляється на всій території України в порядку, встановленому цим Законом. Страхові внески не включаються до складу податків, інших обов'язкових платежів, що складають систему оподаткування. На ці внески не поширюється податкове законодавство. Страхові внески не можуть зараховуватися до Державного бюджету України, бюджетів інших рівнів, не підлягають вилученню з Пенсійного фонду або з Накопичувального фонду і Не можуть використовуватися на цілі, не передбачені цим Законом. Законодавством не можуть встановлюватися пільги з нарахування та сплати страхових внесків або звільнення від їх сплати.

Частиною 6 ст. 20 Закону № 105 8 -1У передбачено, що страхувальники зобов'язані сплачувати страхові внески, нараховані за відповідний базовий звітний період, не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду. Базовим звітним періодом для страхувальників, зазначених у пункті і статті 14 цього Закону, є календарний місяць.

Таким чином, згідно з наведеними положеннями з моменту набрання чинності Законом № 1058 позивач зобов'язаний сплачувати страхові внески до Пенсійного фонду в розмірі 32% (32,3%) від фонду оплати праці у загальному порядку, незважаючи на те, що він є платником єдиного податку.

Згідно з Указом Президента України „Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності" в редакції Указу Президента №746 від 28.06.1999 р. суб'єкт малого підприємництва, який сплачує єдиний податок, не є платником збору на обов'язкове державне пенсійне страхування.

Відділення Державного казначейства України наступного дня після надходження коштів перераховують суми єдиного податку у таких розмірах: до Державного бюджету України - 20 відсотків; до місцевого бюджету - 23 відсотки; до Пенсійного фонду України - 42 відсотки; на обов'язкове соціальне страхування - 15 відсотків (у тому числі до Державного фонду сприяння зайнятості населення -4 відсотки) для відшкодування витрат, які здійснюються відповідно до законодавства у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності, а також витрат, зумовлених народженням та похованням. При цьому суб'єкт малого підприємництва, який сплачує єдиний податок, не є платником збору на обов'язкове державне пенсійне страхування.

Вказаним Указом Президента України регулюються відносини, пов'язані зі сплатою податків, зборів інших обов'язкових платежів, що складають систему оподаткування. Страхові ж внески, не відносяться до складу податків, інших обов'язкових платежів, що складають систему оподаткування.

В даному випадку відповідач нарахував суму страхових внесків, а не збору на обов'язкове державне пенсійне страхування.

Такім чином, сума нарахованих внесків не є збором на обов'язкове державне пенсійне страхування. Звільнення від сплати внесків наведеним Указом Президента України не передбачено. Крім того, сам Указ відноситься до податкового законодавства, яке на внески не розповсюджується.

Закон України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" є спеціальним актом регулюючим спірні відносини, прийнятим після Указу президента та є актом більшої юридичної сили.

Згідно вимог Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" позивач підпадає під поняття платника внесків.

Як встановлено вище, пільги передбачені Указом Президента на нього не розповсюджуються. Закон України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" відносно позивача, як платника єдиного податку, пільг не передбачає.

Як свідчать матеріали справи, позивачем був оскаржений саме акт перевірки. Однак норми на які посилається позивач, як на обґрунтування нечинності спірного рішення, а саме п. п. 6. 8 Порядку розгляду органами Пенсійного фонду України скарг на рішення про накладення штрафу, нарахування пені та заяв страхувальників при узгодженні ними вимоги про сплату недоїмки із сплати страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, оскільки встановлені ним норми стосуються скарг на вимоги та рішення органів пенсійного фонду, а не скарг на акти перевірок, які не є рішенням суб'єкту владних повноважень, а лише є висновками перевіряючих осіб їх думкою) щодо перевірки.

Враховуючи наведене, суд вважає, що посилання позивача на відсутність відповіді на скаргу щодо акту перевірки та порушення в ході її розгляду, не можу бути підставою для визнання недійсною вимоги органу пенсійного фонду.

Отже, позивач не надає обґрунтувань щодо невірності розрахунків платежів, а лише заперечує обов'язок їх сплачувати.

Аналізуючи наведені правові норми, суд дійшов висновку, що страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування не входять до системи оподаткування, на них не поширюється податкове законодавство, іншим законодавством не можуть встановлюватися пільги з нарахування та сплати страхових внесків або звільнення від їх сплати.

При таких обставинах, суд дійшов висновку, що вимоги позивача є безпідставними, тому ці вимоги суд залишає без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 161, 162, 163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. В задоволені позову Дочірнього підприємства «Егіда « Товариства з обмеженою відповідальністю охоронно –детективного агентства «Скорпіон» ( 40021, м.Суми , вул. Федька, 3 офіс, 2, код 32462704) про скасування вимоги Управління Пенсійного - відмовити.

2.Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у встановлений строк, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку.

Заява про апеляційне оскарження постанови подається протягом 10 днів з дня її складення у повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову подається протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

СУДДЯ                                                                                В.М.Моїсеєнко

В судовому засідання оголошено вступну та резолютивну частини постанови. Повний текст постанови складений і підписаний 18.02.2008 року.