ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

22.07.08
Справа №8/87/08

Колегія суддів
Запорізького апеляційного господарського суду у складі:

, Хуторной В.М.

при секретарі: Акімовій
Т.М.

за участю представників:

позивача - ОСОБА_1.-
приватний підприємець (паспорт НОМЕР_1 від 29.05.1997 р.);

ОСОБА_2. (довіреність № ВКІ
116320 від 22.02.2008 р.)

відповідача - не з'явився

розглянувши у відкритому
судовому засіданні апеляційну скаргу Суб'єкта підприємницької  діяльності ОСОБА_1(м. Василівка Запорізької
області)

на рішення господарського
суду Запорізької області від 13.03.2008р. у справі № 8/87/08

за позовом: Суб'єкта
підприємницької діяльності ОСОБА_1   (м.
Василівка Запорізької області)

до відповідача:
Василівської міської ради (м. Василівка
Запорізької області)

про визнання незаконним і
скасування рішення Василівської  міської
ради № 136 від 04.12.2007р. «Про розгляд заяви приватного підприємця ОСОБА_1.»

СПД ОСОБА_1. звернувся до  господарського суду Запорізької області з
позовом  про визнання незаконним та
скасування рішення Василівської міської ради № 136 від 04.12.2007 р.

Рішенням господарського
суду Запорізької області від 13.03.2008 року по справі         № 8/87/08 (суддя Попова І.А.) в
позові  відмовлено.

Рішення господарського суду
мотивоване приписами ст. 13 Конституції України, ст.ст. 125, 141,152 Земельного
кодексу України, ст. 648 ЦК України, ст. ст. 1, 35 ЗУ «Про оренду землі».

Не погоджуючись з прийнятим
рішенням господарського суду Запорізької області, Суб'єкт підприємницької  діяльності Ващенко Денис Дмитрович (позивач у
справі) звернувся до Запорізького апеляційного господарського суду з
апеляційною скаргою. Заявник просить скасувати
рішення  господарського суду
Запорізької  області від   13.03.2008 р. у справі № 8/87/08 та  прийняти
постанову, якою задовольнити позовні
вимоги,  визнати незаконним та
скасувати рішення Василівської міської ради № 136 від 04.12.2007 р. «Про
розгляд заяви приватного підприємця ОСОБА_1.»,
а також стягнути з відповідача 85,00 грн. держмита, 118 грн. витрат на
інформаційно-технічне забезпечення
судового процесу, 5000,00 грн. витрат на послуги адвоката.  З підстав, викладених в апеляційній  скарзі, заявник вважає, що господарським
судом Запорізької  області було  порушено та неправильно застосовано
норми  матеріального права, висновки суду
не відповідають обставинам справи та
долученим  до  справи доказам. Заявник зазначає, що
вилучення частини земельної  ділянки з
підстав систематичної  несплати
орендних  платежів не ґрунтується на
законі  та не відповідає фактичним
обставинам. Вказує, що відповідно до положень
ст. 18  ЗУ «Про оренду землі», ст.
210 ЦК України договір оренди землі від 29.03.2006 р., укладений  між сторонами у справі,  набрав
чинності лише після  його
державної  реєстрації. Тому, заявник з
посиланням  на положення 1, 2 , 7, 29
Договору оренди землі від 29.03.2006 р.,
зазначає, що право на отримання
орендних  платежів у відповідача
виникло з моменту державної  реєстрації
договору оренди, тобто з 06.09.2007 р. Заявник посилається на відсутність
заборгованості за договором оренди землі, що
підтверджується зокрема  долученою
до  справи довідкою ДПІ у
Василівському  районі.

Ухвалою Запорізького апеляційного
господарського суду від 03.06.2008 р. апеляційна скарга  Суб'єкта підприємницької  діяльності ОСОБА_1 прийнята  до провадження та призначена до розгляду на
22.07.2008 р.

Розпорядженням Голови
Запорізького апеляційного господарського суду за № 1297 від 22.07.2008р. справу
передано на розгляд колегії суддів: головуючий - Кагітіна Л.П. (доповідач),
суддів: Колодій Н.А., Хуторной В.М.

Колегія суддів прийняла справу до
провадження.

Заявник - Приватний
підприємець ОСОБА_1. та його повноважний
представник в судовому  засіданні
підтримали доводи  в обґрунтування  вимог
по апеляційній  скарзі. Просять
рішення господарського суду Запорізької області від 13.03.2008 року по
справі        № 8/87/08 скасувати і
прийняти нове, яким задовольнити позов, визнати недійсним та скасувати рішення
Василівської міської ради № 136 від 04.12.2007 р. В судовому засіданні
представник  письмовою  заявою уточнив  вимоги по апеляційній скарзі, на  стягненні судових  витрат на правову допомогу  у розмірі 5000,00 грн. не наполягає.

Відповідач у справі - Мелітопольська
міська рада письмовий  відзив не надала, повноважний  представник в судове  засідання не з'явився, причини неявки суду не
відомі. Про час і місце  слухання справи
був повідомлений належним чином.

Враховуючи положення ст.75 ГПК
України колегія суддів  вважає за
можливе  розглянути справу за відсутності
повноважного представника відповідача за наявними у справі документами.

За  клопотанням позивача та його представника
апеляційний розгляд справи здійснювався без застосування технічних засобів
фіксації судового процесу.

По закінченні судового засідання за
згодою позивача та його представника оголошено лише вступну та резолютивну
частини постанови.

Згідно ст.99 Господарського процесуального
кодексу України апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в
апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Відповідно до ст.101 Господарського
процесуального кодексу України в процесі перегляду справи апеляційний
господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно
розглядає справу. Апеляційний суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і
перевіряє законність та обґрунтованість рішення місцевого суду в повному
обсязі.

Перевіряючи законність та
обґрунтованість оскаржуваного рішення місцевого господарського суду,
розглянувши матеріали справи та апеляційної скарги, вислухавши пояснення
позивача та його представника, Запорізький апеляційний господарський суд

ВСТАНОВИВ:

23.03.2006 р. рішенням
Василівської  міської  ради № 22 ПП ОСОБА_1.  затверджено проект землеустрою щодо
відведення  земельної ділянки  площею 0,40 га для розміщення
торгівельно-виставочного майданчику з офісом, службовими приміщеннями  та кафетерієм в АДРЕСА_1, передано вказану
ділянку в оренду на 49 років та зобов'язано в місячний термін укласти договір
оренди, замовити  технічний звіт  із встановлення меж ділянки в натурі та
подати договір на  державну  реєстрацію (арк. справи 38).

29.03.2006 р. на виконання  вищевказаного рішення між  Василівською
міською  радою (відповідачем у
справі) та СПД ОСОБА_1. (позивачем у справі) укладено на 49 років договір  оренди
земельної  ділянки площею 0,40 га  в м. Василівка Запорізької області вул.
Мисливська, 20 для розміщення торгівельно-виставочного майданчику з офісом,
службовими приміщеннями  та кафетерієм
(арк. справи  16-18).

01.11.2007 р. позивач  звернувся
із заявою (вхід. № 1470)  до  відповідача
про вилучення  частини земельної
ділянки площею 1850,0 кв.м. у зв'язку із зміною бізнес-планів (арк. справи 54).

26.11.2007 р. заявою (вхід. № 1590) позивач
просив заяву вхід. № 1470 від
01.11.2007 р. вважати недійною, а подальше користування земельною
ділянкою - згідно Договору оренди землі б/н від 29.03.2006 р.

04.12.2007 р. Василівська міська рада
на 16 сесії V скликання, розглянувши
заяви позивача від 01.11.2007 р., від 26.11.2007 р. та договір оренди
земельної  ділянки від 29.03.2006 р.
вирішила вилучити у ПП ОСОБА_1. частину земельної  ділянки площею 1850,0 кв. м. в АДРЕСА_1,
залишивши в оренді земельну  ділянку
площею 2150,0кв.м.  Рішення  міської
ради  обґрунтоване невиконанням з
боку                    ПП ОСОБА_1.  умов
договору  оренди земельної  ділянки від 29.03.2006 р., щодо
своєчасної  сплати орендних платежів, а
також  положеннями ст. 141 Земельного
кодексу України.

Визнання незаконним та
скасування рішення Василівської міської ради № 136 від 04.12.2007 р. «Про
розгляд заяви приватного підприємця ОСОБА_1.» було предметом розгляду у суді
першої інстанції.

Колегія суддів,
проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування норм
матеріального та процесуального права при винесенні оскаржуваного рішення,
знаходить апеляційну скаргу такою, що
підлягає задоволенню  частково, з
наступних підстав.

Акт державного чи іншого органу
- це юридична форма рішень цих органів, тобто офіційний письмовий документ,
який породжує певні правові наслідки, спрямований на регулювання тих чи інших
суспільних відносин і має обов'язковий характер для суб'єктів цих відносин.

Підставами для визнання акта
недійсним є невідповідність його вимогам чинного законодавства та/або
визначеній законом компетенції органу, який видав цей акт. Обов'язковою умовою
визнання акта недійсним є також порушення у зв'язку з прийняттям відповідного
акта прав та охоронюваних законом інтересів підприємства чи організації -
позивача у справі. Якщо за результатами розгляду справи факту такого порушення
не встановлено, у господарського суду немає
правових підстав для задоволення позову.

Аналіз  документів, які  містяться в матеріалах справи, норм чинного
законодавства, що регулюють спірні правовідносини, дозволяє зробити висновок,
що рішення  Василівської  міської ради № 136 від 04.12.2007 р. «Про
розгляд заяви  приватного підприємця               ОСОБА_1.» прийняте з порушенням
вимог чинного  законодавства, що
підтверджується наступним.

Статтями 13 і 41 Конституції
України визначено, що від імені Українського народу права власності здійснюють
органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених
Конституцією.

Відповідно до ст.ст.142-145
Конституції України до матеріальної основи органів місцевого самоврядування,
крім інших об'єктів, належить земля, управління якою здійснюють територіальної
громади через органи самоврядування в межах їх повноважень шляхом прийняття
рішень.

В силу ст. 80 ЗК України суб'єктами
права  власності на землі  комунальної
власності є територіальні
громади, які реалізують  це  право безпосередньо або  через
органи місцевого  самоврядування.

Згідно зі  ст.12
ЗК України  до повноважень
сільських, селищних, міських рад  у
галузі земельних відносин  зокрема,
належить  розпорядження землями
територіальних громад; надання земельних ділянок у користування із  земель комунальної власності  відповідно до цього  Кодексу.

Статтею 116 ЗК України визначено, що
громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування
земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням
органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх
повноважень, визначених Земельним Кодексом.

В силу ст. 124 ЗК України
передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній
власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої
влади або органу місцевого самоврядування шляхом укладення договору оренди
земельної ділянки.

Відповідно до п. 34 ст. 26, п. 2 ст.
77 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» питання надання
земельної ділянки в оренду вирішується на пленарному засіданні ради - сесії, а
спори про поновлення порушених прав юридичних і фізичних осіб, що виникають в
результаті рішень, дій чи бездіяльності органів або посадових осіб місцевого
самоврядування, вирішуються в судовому порядку.

Як свідчать матеріали справи, між
сторонами у справі на підставі рішення Василівської  міської
ради № 22 від 23.03.2006 р. було
укладено договір оренди землі б/н від 29.03.2006 р.

Відповідно до п.7 Договору його
укладено на 49 років, починаючи з моменту підписання сторонами та реєстрації у
Василівській міській раді.

Згідно ст.18 ЗУ «Про
оренду землі» договір оренди  землі  набирає
чинності після його державної реєстрації.

Стаття 210 ЦК України передбачає, що
правочин  підлягає  державній
реєстрації лише у випадках, встановлених
законом. Такий правочин є вчиненим з моменту його державної  реєстрації.

Відповідно до п.п. 2, 3
Порядку державної реєстрації договорів оренди землі, затвердженого Постановою
Кабінету Міністрів України від 25.12.1998 р. № 2073  державна реєстрація договорів оренди є
офіційним визнанням і  підтвердженням  державою
факту виникнення або припинення права оренди земельних ділянок. Державна   реєстрація
договорів    оренди    проводиться виконавчим   комітетом
сільської,   селищної  та
міської  ради, Київською та
Севастопольською міськими державними
адміністраціями за місцем розташування земельної ділянки.

Як  свідчать матеріали справи, договір оренди
землі б/н від 29.03.2006 р. було зареєстровано у Василівському відділі
Запорізької  регіональної  філії державного підприємства «Центр
державного земельного кадастру  при
Державному комітеті України по земельних
ресурсах» 06.09.2007 р.

Таким чином договір оренди  землі б/н від 29.03.2006 р. набув  чинності лише з 06.09.2007 р.

Відповідно до ч. 1,2 ст. 21 Закону
України «Про оренду землі» від 06.10.1998 р.          № 161-ХІV  орендна плата за землю -  це
платіж,  який  орендар
вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма
і  строки
внесення  орендної  плати
за  землю встановлюються  за
згодою  сторін у договорі оренди
(крім строків внесення   орендної   плати
за  земельні  ділянки  державної
та комунальної  власності,  які
встановлюються  відповідно до
Закону  України  «Про плату за землю».

Статтею 15 Закону України «Про плату
за землю» від 03.07.1992 р. № 2535-ХІІ власники
землі  та  землекористувачі  сплачують земельний  податок,
а  також  орендну
плату  за земельні ділянки
державної   та   комунальної
власності  з  дня
виникнення  права власності  або
права  користування  земельною ділянкою.

Відповідно до ст.125 ЗК
України право власності  та  право
постійного  користування  на земельну
ділянку  виникає  після
одержання  її   власником
або користувачем  документа,  що
посвідчує  право  власності чи право постійного
користування  земельною  ділянкою,
та  його  державної реєстрації. Право  на оренду земельної ділянки виникає після
укладення договору оренди і його державної реєстрації.

Приступати   до
використання   земельної   ділянки
до встановлення її меж у натурі (на місцевості), одержання документа, що
посвідчує право на неї, та державної реєстрації забороняється.

Як зазначалося  вище, Договір оренди  був
зареєстрований 06.09.2007 р. Таким
чином, обов'язок  позивач щодо
сплати орендних  платежів  виник
лише  з 07.09.2007 р.

Отже, посилання  Василівської
міської  ради в рішенні № 136  від 04.12.2007 р. на  наявність у позивача  заборгованості за Договором оренди не  відповідає
фактичним  обставинам та  спростовується  долученими до справи копіями  квитанцій від 29.10.2007 р., від 29.11.2007
р., платіжним дорученням від 20.12.2007 р. про сплату  орендних
платежів  (арк. справи 50-51, Том
І).

Крім того, відсутність за  позивачем
заборгованості по орендним платежам підтверджується  також
довідкою ДПІ у Василівському районі Запорізької області  від 22.07.2008 р. за № 6574/10/19-12.

04.12.2007 р. Василівська  міська рада
рішенням  № 136  вилучила у
ПП ОСОБА_1. частину  переданої за
договором оренди землі.

Підставами
припинення  права користування земельною
ділянкою, відповідно до      ст. 141 ЗК
України є:

а) добровільна  відмова
від  права  користування
земельною ділянкою;

б) вилучення  земельної ділянки у випадках,  передбачених цим Кодексом;

в) припинення    діяльності    державних
чи    комунальних підприємств,
установ та організацій;

г) використання  земельної ділянки способами,  які суперечать екологічним вимогам;

ґ) використання   земельної
ділянки    не    за
цільовим призначенням;

д) систематична  несплата
земельного  податку  або
орендної  плати.

Відповідно до ст. 149  ЗК України земельні  ділянки, надані у  постійне користування із земель державної та
комунальної власності, можуть вилучатися для суспільних  потреб
за  рішенням органів державної  влади та органів  місцевого самоврядування.

В оскаржуваному  рішенні як
підстава  для  вилучення
у  позивача  частини земельної ділянки було  визначено наявність заборгованості  по орендним
платежам. Про  наявність
«суспільних  потреб» щодо вказаної  земельної
ділянки  нічого  не зазначено.

Враховуючи вищевикладене, у
Василівської  міської ради підстав
для  вилучення    земельної
ділянки у ПП ОСОБА_1., тим
більше  її частини, відповідно
до  чинного законодавства, не було.

Приймаючи до уваги те, що рішення
Василівської міської ради № 136 від
04.12.2007 р. «Про розгляд заяви приватного підприємця ОСОБА_1.»  прийняте всупереч умов  Договору оренду землі б/н від 29.03.2006 р.,
вимог ст. ст. 141, 149 ЗК України  в
зв'язку з чим   порушені  охоронювані
законом права  та інтереси  ПП ОСОБА_1., вказане рішення  слід визнати недійсним.

В той же час, вимога  позивача про скасування рішення
Василівської  міської  ради
№ 136 від 04.12.2007 р.  є
неправомірною та  не ґрунтується на вимогах  закону з огляду на таке.

Відповідно до ст. 152  ЗК України захист прав громадян та юридичних
осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: визнання прав; відновлення  стану
земельної  ділянки,  який
існував  до порушення прав, і
запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення
прав; визнання угоди недійсною; визнання
недійсними  рішень  органів виконавчої влади або органів
місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших,
передбачених законом, способів.

Таким чином, в частині позову про
скасування рішення Василівської
міської  ради      № 136 від 04.12.2007 р. слід відмовити.

Згідно ст. 33
Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Оскільки доводи заявника
апеляційної скарги обґрунтовані лише в частині, апеляційна скарга  задовольняється частково.

Враховуючи допущене  судом
першої  інстанції  невірне застосування  норм
матеріального права, судовий
акт  у справі  слід скасувати, позовні вимоги
задовольнити  частково, визнати
недійсним  рішення Василівської  міської ради № 136 від 04.12.2007 р. «Про
розгляд заяви приватного підприємця
ОСОБА_1.». В іншій частині позову відмовити.

Згідно ст. 44 ГПК України
судові витрати складаються з державного мита, ... оплати послуг перекладача,
адвоката, витрат на інформаційно-технічне забезпечення процесу та інших витрат,
пов'язаних з розглядом справи.

Колегія суддів вважає за
необхідне, відповідно до приписів ст. 49 ГПК України, витрати по сплаті
держмита та на інформаційно-технічне
забезпечення судового процесу
покласти на сторони пропорційно розміру задоволених  вимог.

В той же час, у стягненні
витрат на  послуги  адвоката в сумі  5000,00
грн.  слід відмовити з огляду на
те, що вони є явно  завищеними
(неспіврозмірними), а позивач докази, які б підтвердили розумність витрат на
оплату послуг адвоката не надав, крім того на їх  стягненні
не наполягає, що  підтвердив  поданою в судовому  засіданні
заявою.

Керуючись ст.ст. 49, 99,
101, п. 2 ст. 103, п. п. 1, 4 ст. 104, 105 Господарського процесуального
кодексу України, Запорізький апеляційний
господарський  суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Суб'єкта
підприємницької  діяльності ОСОБА_1(м.
Василівка Запорізької області)
задовольнити  частково.

Рішення господарського суду
Запорізької області від 13.03.2008 р. по справі                 № 8/87/08 скасувати.

Позов задовольнити  частково.

Визнати недійсним  рішення Василівської  міської ради № 136 від 04.12.2007 р. «Про
розгляд заяви приватного підприємця
ОСОБА_1.».

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути з Василівської міської ради
(Запорізька область, м. Василівка, вул. Чекістів, 1) на користь Суб'єкта
підприємницької  діяльності
ОСОБА_1(АДРЕСА_2, код НОМЕР_1 ) 63,75 грн. державного мита та 59,00 грн. витрат
на інформаційно-технічне забезпечення
судового процесу. Видати наказ.

Видачу  наказу із вказівкою необхідних  реквізитів
доручити господарському  суду
Запорізької області.

Хуторной В.М.