ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" листопада 2008 р.

Справа № 9/31-59А

За позовом Управління Пенсійного фонду України в Шацькому районі, смт. Шацьк

до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Любомльському районі, м. Любомль

про стягнення 2 030,72 грн.

Cуддя Соломка Л.І.

При секретарі Кідиба Т.О.

ПРЕДСТАВНИКИ:

Від позивача: Устенко Г.В. - гол. спеціаліст-юрисконсульт, довіреність від 29.09.2008 р.,

від відповідача: Кузьменко П.П. - начальник відділення виконавчої дирекції Фонду у Любомльському районі, посвідчення №78 від 05.07.2001 р.;

від залученого до участі у справі: управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань у Волинській області: Захарчук С.В. - завідувач сектором юридичної, інформаційно-аналітичної та кадрової роботи управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань у Волинській області, довіреність від 19.11.2008 р. №487;

від залученого до участі у справі: ГУ ПФУ у Волинській області: Романчук Л.Ю. - гол. спеціаліст-юрисконсульт, довіреність від 20.11.2008 р. №4535/09-26.

Права та обов’язки сторонам роз’яснені відповідно до ст..ст. 49,51 КАС України.

Відводу складу суду не заявлено.

Відповідно до ст.126 КАС України представникам сторін повідомлено про здійснення повного фіксування судового процесу технічними засобами, а саме: програмно-апаратного комплексу „Діловодство суду” за ініціативою суду.

На підставі частини 3 статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України в судовому засіданні 20.11.2008 р. проголошено вступну та резолютивну частину постанови.

СУТЬ СПОРУ: Позивач –Управління Пенсійного фонду України в Шацькому районі звернувся до господарського суду з позовом з врахуванням уточнення позовних вимог від 29.09.2008 р., від 19.11.2008 р. та від 20.11.2008 р. про зобов’язання вчинити дії, а саме:

1) зобов’язати відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань в Любомльському районі вчинити дії по включенню до актів щомісячної звірки витрати на виплату та доставку пенсій, призначених по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсій у звґязку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання Гириковичу В.П. та Качану П.Т.;

2) стягнути з відповідача 4 823,80 грн. витрат на виплату та доставку пенсій, призначених по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання громадянам Гириковичу В.П. та Качану П.Т. за період з 01.09.2005 р. по 31.10.2008 р. включно.

Відповідач - Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Любомльському районі проти позову заперечує, посилаючись, що уточнені позовні вимоги позивача суперечать постанові Верховного суду України від 01.03.2005 р., де зазначено, що розрахунки між Фондами здійснюються на централізованому рівні. Крім того, відповідач посилається на те, що особові справи потерпілих Гіриковича В.П. та Качана П.Т. не передані до відділення, а за відсутності особових справ у відповідача відсутні правові підстави для здійснення відшкодувань Пенсійному фонду. Також на думку відповідача, відшкодування потерпілому шкоди, вчиненої внаслідок нещасного випадку на виробництві повинно здійснюватися тією державою, де стався нещасний випадок, у даному випадку республіка Білорусь. Просить у позові відмовити.

У судовому засіданні представники позивача підтримували позовні вимоги, а представники відповідача заперечували проти позову.

Із досліджених матеріалів справи, пояснень представників сторін, суд встановив:

Управлінням Пенсійного фонду України у Шацькому районі проведена щомісячна виплата та доставка пенсії, призначених по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві пенсіонерам Гіриковичу В.П. та Качану П.Т. за період з 01.09.2005 р. по 31.10.2008 р. на загальну суму 4 823,80 грн., суми виплачених пенсій включені до актів щомісячної звірки витрат, відповідач по справі відмовився прийняти їх до заліку та відшкодувати понесені витрати позивачу.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши наявні по справі докази суд дійшов висновку, що позовні вимоги підставні та підлягають до задоволення.

При цьому суд виходив з такого.

Статтею 1 Основ законодавства України про загальнообов'язкове державне соціальне страхування встановлено, що загальнообов'язкове державне соціальне страхування - це система прав, обов'язків і гарантій, яка передбачає надання соціального захисту, що включає матеріальне забезпечення громадян у разі хвороби, повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати страхових внесків власником або уповноваженим ним органом, громадянами, а також бюджетних та інших джерел, передбачених законом.

Відповідно до статті 4 Основ, в Україні залежно від страхового випадку є такі види загальнообов'язкового державного соціального страхування:

пенсійне страхування;

страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням;

медичне страхування;

страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності;

страхування на випадок безробіття.

Відносини, що виникають за зазначеними у частині першій цієї статті видами загальнообов'язкового державного соціального страхування, регулюються окремими законами, прийнятими відповідно до цих Основ.

Спори, що виникають із правовідносин за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, вирішуються в судовому порядку, якщо законом не встановлено досудовий порядок їх розгляду (стаття 12 Основ).

За пенсійним страхуванням згідно зі статтею 25 Основ надаються такі види соціальних послуг та матеріального забезпечення:

пенсії за віком, по інвалідності внаслідок загального захворювання (в тому числі каліцтва, не пов'язаного з роботою, інвалідності з дитинства);

пенсії у зв'язку з втратою годувальника, крім передбачених пунктом 4 цієї статті;

медичні профілактично-реабілітаційні заходи;

допомога на поховання пенсіонерів.

Відповідно до пункту 4 цієї статті за страхуванням від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання надаються такі види соціальних послуг та матеріального забезпечення:

профілактичні заходи по запобіганню нещасним випадкам на виробництві та професійним захворюванням;

відновлення здоров'я та працездатності потерпілого;

допомога по тимчасовій непрацездатності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання;

відшкодування збитків, заподіяних працівникові каліцтвом чи іншим ушкодженням здоров'я, пов'язаним з виконанням ним своїх трудових обов'язків;

пенсія по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання;

пенсія у зв'язку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання;

допомога на поховання осіб, які померли внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання.

У частині 4 статті 26 Основ встановлено, що якщо після призначення застрахованій особі матеріальної допомоги чи надання соціальних послуг між страховиками виник спір щодо понесених витрат, виплата здійснюється страховиком, до якого звернулася застрахована особа. При цьому неналежний страховик має право звернутися до належного страховика щодо відшкодування понесених ним витрат.

Враховуючи те, що пенсія по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання є наслідком страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, належним страховиком, тим, хто має надавати застрахованій особі матеріальну допомогу чи соціальні послуги, відповідно до статті 25 Основ, є Фонд соціального страхування від нещасних випадків.

Пунктом 2 статті 7 (Прикінцеві положення) Закону України "Про страхові тарифи на загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності", який набрав чинності з 1 квітня 2001 року, встановлено, що Фонд сплачує страхові виплати та надає соціальні послуги працівникам (членам їх сімей), які потерпіли на виробництві до 1 квітня 2001 року, з того часу, коли відповідні підприємства передали в установленому порядку Фонду документи, що підтверджують право цих працівників (членів їх сімей) на такі страхові виплати та соціальні послуги, або коли таке право встановлено в судовому порядку.

Потерпілі, документи яких не передані до Фонду, продовжують отримувати належні виплати та соціальні послуги від свого роботодавця, Пенсійного фонду України та Фонду соціального страхування України. При цьому кошти, виплачені потерпілому страхувальником, зараховуються Фондом у рахунок його страхових внесків на загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, а між страховиками з інших видів страхування і Фондом в подальшому відбуваються відповідні розрахунки.

Частиною 2 статті 24 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності" закріплене аналогічне правило - якщо після призначення застрахованій особі матеріальної допомоги чи надання соціальних послуг між Фондом соціального страхування від нещасних випадків і страховиками з інших видів соціального страхування виникають спори щодо понесених витрат, виплата здійснюється страховиком, до якого звернувся застрахований. При цьому страховик, до якого звернувся застрахований, має право звернутися до відповідного страховика з інших видів соціального страхування щодо відшкодування понесених ним витрат.

Сфера дії цього Закону поширюється на таку категорію інвалідів, щодо відшкодування витрат на виплату пенсій яким виник спір.

За змістом частини 2 статті 2 зазначеного Закону особи, право яких на отримання відшкодування шкоди раніше було встановлено згідно із законодавством СРСР або законодавством України про відшкодування шкоди, заподіяної працівникам внаслідок травмування на виробництві або професійного захворювання, пов'язаних з виконанням ними трудових обов'язків, мають право на забезпечення по страхуванню від нещасного випадку відповідно до цього Закону.

При цьому право на таке забезпечення, яке встановлено в Україні, не залежить від того, у якій з колишніх республік СРСР стався нещасний випадок на виробництві з застрахованою особою або виникло професійне захворювання, пов'язане з виконанням нею трудових обов'язків.

Підпунктом "а" статті 27 Закону України "Про пенсійне забезпечення" встановлено, що громадянам України - переселенцям з інших держав, які не працювали в Україні, пенсії по інвалідності внаслідок трудового каліцтва або професійного захворювання призначаються незалежно від стажу роботи.

Відповідно до пункту 3 розділу XI (Прикінцеві положення) Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності" відшкодування шкоди, медична, професійна та соціальна реабілітація провадяться Фондом соціального страхування від нещасних випадків також зазначеним у статті 8 цього Закону особам, які потерпіли до набрання ним чинності та мали право на зазначені страхові виплати і соціальні послуги.

Абзацом третім пункту 3 розділу XI встановлено, що уся заборгованість потерпілим на виробництві та членам їх сімей, яким до набрання чинності цим Законом підприємства, установи та організації не відшкодували матеріальної і моральної (немайнової) шкоди, заподіяної ушкодженням здоров'я, виплачується цими підприємствами, установами і організаціями, а в разі їх ліквідації без правонаступника - Фондом соціального страхування від нещасних випадків.

Отже, за змістом наведеної норми обов'язок Фонду соціального страхування від нещасних випадків відшкодувати потерпілим на виробництві та членам їх сімей матеріальну і моральну (немайнову) шкоду, заподіяну ушкодженням здоров'я, не залежить від того, чи сплачували Фонду страхові платежі підприємства, що ліквідувалися та на яких було ушкоджено здоров'я потерпілого.

Як вбачається з абзацу 7 наведеного вище пункту, Фонд соціального страхування від нещасних випадків є правонаступником державного, галузевих та регіональних фондів охорони праці, передбачених статтею 21 Закону України "Про охорону праці", які ліквідуються.

Відповідно до статті 1 Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у сфері пенсійного забезпечення від 13 березня 1992 року, пенсійне забезпечення громадян держав-учасниць даної Угоди та членів їх сімей здійснюється за законодавством держави, на території якої вони проживають.

Статтею 3 цієї Угоди встановлено, що всі витрати, пов'язані зі здійсненням пенсійного забезпечення за даною Угодою, несе держава, яка надає забезпечення.

За змістом цієї норми взаємні розрахунки між державами можуть проводитися лише на підставі двосторонніх договорів.

Тому посилання позивача на норми Угоди від 13.03.1992 р. є правомірним.

Як встановлено судом, позивачем за період з 01.09.2005 р. по 31.10.2008 р. було виплачено пенсії гр. Гіриковичу В.П. та Качану П.Т. за пенсійними справами на загальну суму 4 823,80 грн.

Факт нещасного випадку на виробництві з Гіриковичем В.П. підтверджений актом за формою Н-1 від 05.04.1991 р. (а.с.28-29 Том І), витягом з актів огляду МСЕК (а.с.31 Том І), пенсія по інвалідності внаслідок трудового каліцтва призначена згідно протоколу №2/59 від 30.09.1991р. комісією про призначення пенсій при Любомльському відділі соцзабезпечення Волинської області (а.с.14 Том ІІ)

Факт нещасного випадку на виробництві з Качаном П.Т. підтверджено актом за формою Н-1 від 30.11.1999 р. (а.с.24-27 Том І), витягом з акту огляду МСЕК (а.с.30 Том І), пенсія по інвалідності внаслідок трудового каліцтва призначена згідно протоколу 5478 від 24.11.2000 р. Шацьким районним управлінням соціального захисту населення (а.с.13 Том ІІ).

Таким чином, суд дійшов висновку, що страховиком, який має виплачувати пенсію по інвалідності особі, яка стала інвалідом від нещасного випадку на виробництві на території колишніх республік СРСР, а в разі виплати такої органами Пенсійного фонду України - відшкодувати останньому витрати, є Фонд соціального страхування від нещасних випадків.

При ухваленні даної постанови судом враховано правові позиції Вищого адміністративного суду України, викладені в ухвалах від 29.05.2008 р. №К-1372/07 та від 05.02.2008 р. у справі за позовом Управління Пенсійного фонду України у Талалаївському районі до відділення виконавчої дирекції Фонду м. Прилуки.

Керуючись Законами України "Про пенсійне забезпечення", "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності", ст.ст.69,71,79,86,158-160 КАС України, господарський суд

п о с т а н о в и в:

1. Позов задоволити.

2. Зобов’язати відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань у Любомльському районі включити до актів щомісячної звірки витрати на виплату та доставку пенсій по інвалідності Гіриковичу В.П. та Качану П.Т. за період з 01.09.2005 р. по 31.10.2008 р. у сумі 4 823,80 грн. та стягнути суму 4 823,80 грн. з відповідача на користь позивача.

Заява про апеляційне оскарження постанови може бути подана до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції протягом 10 днів з дня складення постанови в повному обсязі.

Апеляційна скарга на постанову може бути подана протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя                                                              Л .І.Соломка

Дата виготовлення повного

тексту постанови – 01.12.2008 р.