ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"20" жовтня 2008 р.

Справа  № 3/203-08-4197

За позовом:
Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

До відповідача:
Дальницької сільської ради Овідіопольського району Одеської області

про визнання права власності

Суддя  Д'яченко Т.Г.

Представники:

Від
позивача:ОСОБА_2, представник за довіреністю

Від відповідача: не з'явився

Суть спору:
Позивач - Фізична особа - підприємець ОСОБА_1 звернувся до господарського суду
Одеської області із позовною заявою та уточнення позовних вимог від
20.10.2008р., в яких просить суд визнати за ним право власності на
новозбудовані офісні приміщення та споруди, що розташовані за адресою вул.
Грибівська, 1, с. Грибівка, Овідіопольський район Одеської області.

Відповідач був належним чином
повідомлений про час та місце судового засідання, але у судове засідання не
з'явився, письмового відзиву на позовні вимоги не надав, у зв'язку з чим справа
розглянута за наявними матеріалами на підставі ст. 75 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення представника позивача, суд встановив.

Рішенням Дальницької сільської ради
№96 від 30 вересня 2002р. надано Фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 в довгострокову
оренду, терміном на 25 років земельну ділянку загальною площею 19,5 га, із них
5,95 га пасовища, 10,0 га - під водою, 3,55 га болота, що знаходиться на
території Дальницької сільської ради с. Грибівка, для розведення та вирощування
риби, організації аматорського рибальства.

21 лютого 2003 року між Фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_1 (Орендар) та Дальницькою сільською радою  (Орендодавець)  було укладено договір оренди земельної
ділянки, згідно якого позивачу було передано в довгострокове користування
земельну ділянку на умовах оренди строком на 25 років,  що знаходиться на території Дальницької
сільської ради с. Грибівка Овідіопольського району Одеської області.

Рішенням Дальницької сільської ради
від 30.09.2002р. № 97 Фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 надано дозвіл на
будівництво офісу на орендованій земельній ділянці.

04.10.2007р. Інспекцією державного
архітектурно - будівельного контролю Овідіопольського району відповідно до
проектної документації, затвердженої Овідіопольською районною СЕС, Овідіопольським
РВ ГУ МНС України в Одеській області, відділом містобудування та архітектури
райдержадміністрації надано Фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 дозвіл на
виконання будівельних робіт.

На момент звернення з позовом
будівельні роботи фактично проведено, площа спірного приміщення складає 129 кв.
м, що вбачається з технічного паспорту складеного КП „Овідіопольське РБТІ”
12.12.2007р.

Актом державної приймальної комісії
створеної на підставі розпорядження Овідіопольської райдержадміністрації від
14.06.2005р. №399 про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта
від 22.12.2007р. прийнято в експлуатацію офісне приміщення площа якого складає
129 кв. м.

Розпорядженням Овідіопольської
районної державної адміністрації від 20.06.2008р. №833 затверджено акт
державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію спірного приміщення.

Однак, виконавчим комітетом
Дальницької сільської ради відмовлено позивачу у оформленні права власності та
відмовлено у видачі свідоцтва про право власності, що вбачається з виписки з
протоколу № 7 засідання виконавчого комітету Дальницької сільської ради від
02.09.2009р.

Позовні вимоги направлені на захист
права власності на новозбудоване майно.

Суд, розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення представника позивача, проаналізувавши норми чинного
законодавства, дійшов наступних висновків.

Статтею 328 Цивільного кодексу
України встановлено, що право власності вважається набутим правомірно, якщо
інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не
встановлена судом.

Відповідно до ч. 2 ст. 16
Цивільного кодексу України способом захисту цивільних прав та інтересів може
бути, зокрема, визнання права.

Згідно положень ст. 376 Цивільного
кодексу України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно
вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на
земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного
дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями
будівельних норм і правил. Право власності на самочинно збудоване нерухоме
майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне
будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за
умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване
нерухоме майно. На вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може
визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на
ній, якщо це не порушує права інших осіб.

Позов про визнання права власності
-це позадоговірна вимога власника майна про констатацію перед третіми особами
факту приналежності позивачу права власності на майно.

Підставою позову є обставини, що
підтверджують наявність у позивача права власності. Необхідною умовою захисту
права власності шляхом його визнання служить підтвердження позивачем своїх прав
на майно.

З огляду на наявність у матеріалах
справи доказів, що підтверджують законність перебування у позивача земельної
ділянки, на якій проводились будівельні роботи, наявність у позивача дозволу на
проведення будівельних робіт та затвердженого акту державної приймальної
комісії про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта, що є
правовстановлюючим документом у розумінні ст. 19 Закону України „Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень”, суд приходить до
висновку щодо наявності підстав для задоволення позову.

Згідно Закону України „Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень” від 01.07.2004р. №
1952-ІV, що регулює відносини, пов'язані з державною реєстрацією речових прав
на нерухоме майно всіх форм власності, їх обмежень та правочинів щодо
нерухомості, до правовстановлюючих документів, якими є судові рішення,
відносяться рішення, якими за результатами розгляду справи у позовному провадженні
або в порядку окремого провадження у відповідності з положеннями глави 33
Цивільно -процесуального кодексу України у резолютивній частині визнано право
власності на об'єкт нерухомості за конкретним суб'єктом.

На підставі ст. ст. 44, 49 ГПК України
витрати по сплаті державного мита в сумі 85 грн. та витрати на
інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 118 грн.
покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст.  44, 49, 75, 82-85 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1.Позов  задовольнити повністю.

2.Визнати право власності Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, Ідентифікаційний код НОМЕР_1) на
новозбудовані офісні приміщення та споруди, що розташовані за адресою вул.
Грибівська, 1, с. Грибівка, Овідіопольський район Одеської області,  відповідно до технічного паспорту, складеного
КП „Овідіопольське РБТІ” 12.12.2007р.

3.Стягнути з Дальницької сільської
ради Овідіопольського району Одеської області
(Одеська область, Овідіопольський район, с. Дальник, вул. Леніна, 216)
на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, Ідентифікаційний код
НОМЕР_1) витрати по сплаті державного мита в сумі 85 (вісімдесят п'ять) грн.,
витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового  процесу в сумі 118 (сто вісімнадцять)  грн.

Рішення набирає законної сили в
порядку ст. 85 ГПК України.

Наказ видати після набрання
рішенням законної сили.

Суддя
Д'яченко Т.Г.