ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"18" березня 2008 р. Справа № 3/39

За позовом Приватного підприємства "Європацукор"

до відповідача Селянсько-фермерського господарства "Нове життя"

про стягнення заборгованості в сумі 42789 грн. 85 коп.

Суддя Мамченко Ю.А.

Представники:

від позивача : Бобак Ю.С. (довіреність №02/08-10/014 від 29.02.2008 року)

від відповідача : не з’явився

Статті 20, 22, 91, 107 Господарського процесуального кодексу України сторонам роз'яснені.

Відводи з підстав, передбачених статтею 20 ГПК України, відсутні.

Протокол судового засідання складено відповідно до статті 811 ГПК України.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне підприємство «Європацукор»звернулось до господарського суду Рівненської області з позовом до селянсько-фермерського господарства «Нове життя»про стягнення заборгованості в сумі 30234 грн. 44 коп., плати за користування товарним кредитом в розмірі 8866 грн. 80 коп., пені в розмірі 2562 грн. 89 коп., 3% річних 1125 грн. 72 коп..

В судовому засіданні позивач позовні вимоги, викладені в позовній заяві, підтримав в повному обсязі.

Відповідач відзиву на позовну заяву не надав, в судове засідання не з’явився двічі. Про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином, про що свідчать наявні в матеріалах справи повідомлення про вручення поштового відправлення №3542434 та 3571434.

За таких обставин, керуючись ст.75 ГПК України, суд вважає за можливе розглянути справу та вирішити спір без участі відповідача за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши у відкритому судовому засіданні пояснення представника позивача, вивчивши подані ним письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, місцевий господарський суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

При винесенні рішення суд

ВСТАНОВИВ:

04 квітня 2006 року між Приватним підприємством «Європацукор» (далі –Завод) та селянським фермерським господарством «Нове життя» (далі –Господарство) укладений договір купівлі-продажу цукрових буряків та продуктів їх переробки між цукровим заводом і сільськогосподарським підприємством урожаю 2006 року №30/5 (далі –Договір) та Додатковий договір про забезпечення бурякосіючого Господарства насінням цукрових буряків (додаток до Договору №30/5 від 04.04.2006 року).

Відповідно до умов зазначеного договору (п.3.1; 3.2; 4.5.) із додатком (п.4.1.), Господарство зобов'язалося посіяти цукрові буряки на площі 45 га, виростити і поставити до 10.11.2006 року на Завод 1125 тон цукрових буряків урожаю 2006 року для переробки, а ПП „Європацукор" зобов'язалось (п.4.5. договору, п.3.1. Додатку) по замовленню авансувати Господарство кондиційним посівним матеріалом (Додаток до Договору №1), а також мінеральними добривами, засобами захисту рослин, паливно-мастильними матеріалами, іншими матеріальними ресурсами та послугами згідно його заявки або за окремими угодами на умовах товарного кредиту на термін до 10.11.2006 року із розрахунком за надані аванси цукровими буряками, зданими на Завод.

На виконання умов Договору № 30/5 від 04.04.2006 року та Додаткового договору від 04.04.2006 року ПП «Європацукор» відпустило відповідачу, на умовах товарного кредиту в рахунок майбутнього врожаю:

-          насіння цукрових буряків на суму 15127 грн. 74 коп., що підтверджується накладною №06-47 від 11.04.2006 року та Довіреністю ЛАВ №501007 від 11.04.2006 року;

-          засоби захисту рослин (гербіциди) на загальну суму 24750 грн. 53 коп., що підтверджується наступними документами: накладною №12-06 від 11.04.2006 р. на суму 4350 грн. 24 коп. та Довіреністю ЛАВ № 501008 від 11.04.2006 року; накладною №12-90 від 17.05.2006 р. на суму 18 400 грн. 84 коп. та Довіреністю ЛАВ № 501012 від 17.05.2006 року; накладною №12-147 від 30.05.2006 р. на суму 1999 грн. 44 коп. та довіреністю ЛАВ № 501013 від 30.05.2006 року.

Всього відповідачу в якості авансу під майбутній врожай було відпущено матеріальних ресурсів на суму 39 878 грн. 27 коп..

Крім того, відповідачу в якості авансу було перераховано грошові кошти в розмірі 12000,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням №156 від 03.05.2006 року.

Всього Приватне підприємство «Європацукор», згідно з умовами Договору №30/5 від 04.04.2006 року та Додаткового договору від 04.04.2006 року, надало відповідачу під урожай цукрових буряків 2006 року матеріальних ресурсів та коштів на суму 51 878,27 грн..

СФГ «Нове життя» свої зобов'язання за Договором №30/5 від 04.04.2006 року (із Додатком №1) виконало частково: у 2006 році відповідач здав на ПП «Європацукор»123,679 тонн цукрових буряків у заліковій вазі на суму 21643 грн. 83 коп..

Сума боргу відповідача станом на 18.03.2008 року за Договором складає 30234 грн. 44 коп..

Відповідач на надав суду доказів оплати боргу.

Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов’язання має виконуватись належним чином, згідно із умовами договору та вимогами Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що зазвичай ставляться.

Аналогічна норма міститься в Господарському кодексі України. Так, в ч. 1 ст.193 ГК України зазначає, що суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог виконання зобов’язання – відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до п.п. 9.1, 9.2. Договору купівлі-продажу цукрових буряків №30/5 04.04.2006 року, за порушення виконання грошових та інших зобов'язань винна сторона сплачує іншій пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми боргу за кожен день прострочення платежу.

Відповідно до п.4.5 Договору строк виконання зобов'язання СФГ «Нове життя» поставки цукросировини або повернення вартості наданих матеріальних та грошових ресурсів закінчився 10.11.2006 року. Позивачем на суму боргу в розмірі 30234 грн. 44 коп. за період з 11.11.2006 по 11.05.2007 року нараховано пеню, яка відповідно до розрахунку, наданого позивачем становить 2562 грн. 89 коп..

Відповідно до п.2 ст.193 ГК України кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Частиною 1 статті 612 ЦК України передбачено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч.1 статті 230 ГК України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Згідно ч.3 статті 549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Згідно ч.6 статті 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Відповідно до п. 3.2, 4.5, 9.3 Договору №30/5 від 04.04.2006 року купівлі-продажу цукрових буряків, п.4.2. Додатку до Договору №30/5 від 04.04.2006 року СФГ «Нове життя»зобов'язалося у разі не поставки на Завод цукросировини або поставки в кількості, що вистачає для погашення кредиту, повернути вартість отриманого на умовах товарного кредиту насіння та засобів захисту рослин (гербіцидів) в строк до 10.11.2006 року, сплативши при цьому основну вартість кредиту та проценти за користування ним в розмірі 0,15% від його вартості за кожен день користування кредитом з дати його отримання. Відповідно до п.2. Розрахунку наданого позивачем, сума процентів за користування товарним кредитом становить 8866 грн. 80 коп. з них: 4833 грн. 31 коп. - насіння цукрових буряків за період з 12.04.2006 року по 10.11.2006 року; 4033 грн.49 коп. - гербіциди (засоби захисту рослин) за період з 17.05.2006 року по 10.11.2006 року.

Відповідно до п.п. 4, 5 Цивільного кодексу України якщо покупець прострочив оплату товару, проданого в кредит, продавець має право вимагати повернення неоплаченого товару; якщо покупець прострочив оплату товару, на прострочену суму нараховуються проценти відповідно до статті 536 цього Кодексу від дня, коли товар мав бути оплачений, до дня його фактичної оплати.

Статтею 536 Цивільного кодексу України передбачено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Позивачем на суму боргу в розмірі 30234 грн. 44 коп. за період з 11.11.2006 по 07.02.2008 року нараховано 3% річних, що згідно з розрахунком становить 1125 грн.72 коп..

Частина 2 статті 625 ЦК України передбачає, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

З врахуванням вищевикладеного позовні вимоги позивача правомірні, грунтуються на договорі та законі і підлягають задоволенню з покладенням на відповідача судових витрат та витрат на оплату інформаційно-технічного забезпечення судового процесу.

Згідно статті 49 ГПК України витрати по сплаті державного мита покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. 49, ст..ст. 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задоволити.

2. Стягнути з Селянсько-фермерського господарства «Нове життя» (Рівненська обл., Млинівський район, с.Добрятин, ) на користь Приватного підприємства «Європацукор» (Волинська область, с.Іваничі, вул. Заводська, буд.18 ) заборгованість в сумі 30234 грн. 44 коп., 8866 грн. 80 коп. плати за користування товарним кредитом; 2562 грн. 89 коп. - пені; 1125 грн. 72 коп. - 3% річних; 427 грн. 89 коп. витрат по сплаті державного мита та 118 грн. 00 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу; в задоволенні решти позовних вимог відмовити.

3. Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

Суддя Мамченко Ю.А.

Повний текст рішення суддею підписано «24» березня 2008 року.