ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа № 44/275

13.11.08

За позовом          Державного підприємства «Класифікаційне товариство «Регістр судноплавства України»

До          Товариства з обмеженою відповідальністю «Новий стандарт ділових подорожей»

про          стягнення 22 665,00 грн.

Суддя Чеберяк П.П.

Представники

від позивача           Ничипоренко А.В. (довіреність б/н від 22.09.2008 р.)

від відповідача не з’явився

Рішення прийняте 13.11.2008 р., оскільки в судових засіданнях 08.10.2008 р. та 22.10.2008 р. розгляд справи відкладався у відповідності до п. 1 ст. 77 ГПК України, в судовому засіданні 05.11.2008 р. оголошено перерву в порядку ч. 3 ст. 77 ГПК України.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Державне підприємство «Класифікаційне товариство «Регістр судноплавства України»(далі - позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва із позовною заявою про стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю «Новий стандарт ділових подорожей»(далі –відповідач) 22 665,00 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.09.2008 року порушено провадження та призначено розгляд справи на 08.10.2008 року.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав, викладених в позовній заяві, та просив суд задовольнити їх в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання 13.11.2008 року не з’явився, відзиву на позов не надав. Про причини неявки суд не повідомив, про час і місце судового засідання був повідомлений належним чином.

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце її розгляду судом, якщо ухвалу про порушення провадження у справі надіслано за поштовою адресою, зазначеною в позовній заяві. (роз’яснення Президії Вищого Арбітражного суду України від 18.09.97 № 02 - 5/289 із змінами “Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України”).

Враховуючи те, що нез’явлення представника відповідача не перешкоджає розгляду справи по суті, а матеріали справи є достатніми для вирішення спору в даному судовому засіданні, суд вважає за можливе розглянути позов у відсутності представника відповідача, за наявними у справі матеріалами згідно з вимогами статті 75 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши подані позивачем матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з’ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

01.07.2008 р. між позивачем та відповідачем було укладено договір № 12601 (далі –договір), за умовами якого позивач (замовник) доручає, а відповідач (виконавець) бере на себе зобов’язання надавати послуги поза межами питної території України, описані в заявці замовника, яка є додатком та невід’ємною частиною договору.

Згідно із заявкою на організацію поїздки (додаток № 1 до договору) позивач доручив, а відповідач взяв на себе зобов’язання надати позивачеві послуги загальною вартістю 23 436,00 грн.:

1)          по організації поїздки на Мальту Володимира Севрюкова з 11.07.2008 р. по 16.07.2008 р. вартістю 22 665,00 грн.

2)          послуги по організації поїздки вартістю 771, 00 грн., в т.ч. ПДВ 128,50 грн.

Севрюков Володимир є генеральним директором позивача, що підтверджується наказами від 31.08.2007 № 574 та № 185.

Відповідно до п. 2.3. договору позивач перераховує відповідачеві грошові кошти в сумі, зазначеній в заявці позивача.

Згідно з п. 4.1. договору позивач перераховує на рахунок відповідача грошові кошти за послуги, зазначені в додатку № 1, в два етапи:

-          протягом 2 днів після підтвердження поданої заявки та підписання договору позивач сплачує суму за наземне обслуговування;

-          за 10 днів до виїзду позивач оплачує залишок суми, зазначеної в заявці позивача.

Позивач на виконання зобов’язань за договором перерахував на користь відповідача кошти у розмірі 23 436,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 1648 від 09.07.2008 р.

Згідно з ст. 626 Цивільного кодексу України договір є підставою виникнення цивільних прав та обов’язків.

Відповідно до ч. 1 ст. 1000 Цивільного кодексу України за договором доручення одна сторона (повірений) зобов'язується вчинити від імені та за рахунок другої сторони (довірителя) певні юридичні дії. Правочин, вчинений повіреним, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов'язки довірителя.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України суб‘єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов‘язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов‘язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Зазначене також кореспондується зі ст. 526 Цивільного кодексу України, де встановлено, що зобов‘язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

11.07.2008 р. Міністерством транспорту та зв’язку України було прийнято рішення про скасування відрядження Севрюкова В.В., генерального директора позивача, до республіки Мальта для участі у міжнародному саміті «Мальта відкрита для бізнесу», у зв’язку із виробничою необхідністю, а також, через відсутність Технічного завдання на зазначене закордонне відрядження, надісланого Міністерством транспорту та зв’язку України до Міністерства закордонних справ України, що підтверджується листом Міністерства транспорту та зв’язку України № 5587/27/14-08 від 31.07.2008 р.

Відповідно до ч. 2 ст. 218 Господарського кодексу України учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов'язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення. У разі якщо інше не передбачено законом або договором, суб'єкт господарювання за порушення господарського зобов'язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов'язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності. Не вважаються такими обставинами, зокрема, порушення зобов'язань контрагентами правопорушника, відсутність на ринку потрібних для виконання зобов'язання товарів, відсутність у боржника необхідних коштів.

Згідно з ч. 4 ст. 219 Господарського кодексу України сторони зобов'язання можуть передбачити певні обставини, які через надзвичайний характер цих обставин є підставою для звільнення їх від господарської відповідальності у випадку порушення зобов'язання через дані обставини, а також порядок засвідчення факту виникнення таких обставин.

Відповідно до п. 5.8. договору сторони звільняються від зобов’язань, взятих на себе за договором, та не несуть відповідальності при виникненні форс –мажорних обставин, факт настання яких повинен бути офіційно підтвердженим компетентними органами країни тимчасового перебування. До таких подій надзвичайного характеру відносяться, зокрема прийняття органом державної влади або управління рішення, яке потягло за собою неможливість виконання договору.

Згідно з п. 6 договору у випадку виявлення невиконання або неналежного виконання замовлених послуг, позивач зобов’язаний негайно повідомити про це відповідача.

Позивач на виконання умов договору негайно повідомив відповідача про прийняте Міністерством транспорту та зв’язку України рішення про скасування відрядження генерального директора позивача Севрюкова В.В. до республіки Мальта, що підтверджується листом позивача № 11.1.-1803 від 11.07.2008 р. та листом відповідача № Б-1707 від 22.07.2008 р.

Згідно з п. 5.3. договору у випадку, якщо позивач анулював подану та підтверджену заявку, то позивач оплачує, в залежності від дати анулювання по відношенню до дати виїзду, штрафні санкції, які виставлять за таку ануляцію підприємства, які забезпечують наземне та транспортне обслуговування позивача, але –не більше повної суми, вказаної в заявці на бронювання, якщо анулювання заявки подана пізніше, ніж за 2 дні до дати виїзду.

Торгово –промисловою палатою України було підтверджено настання форс –мажорних обставин для позивача, а саме –неможливість подальшого виконання зобов’язань за договором у зв’язку з прийняттям органом державної влади або управління в особі Міністерства транспорту та зв’язку України рішення, що потягнуло за собою неможливість виконання договору, що підтверджується висновком № 1703-4/1018 від 01.10.2008 р.

Відповідно до висновку про настання форс – мажорних обставин № 1703-4/1018 від 01.10.2008 р. (абз. 9 арк. 2) у зв’язку з настанням форс –мажорних обставин позивач звільняється від відповідальності за невиконання своїх зобов’язань за договором на період дії цих обставин.

Згідно з ч. 1 ст. 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Відповідно до ч. 2 ст. 1212 Цивільного кодексу України положення цієї глави застосовуються також до вимог про повернення виконаного однією із сторін у зобов'язанні.

Таким чином, вимога позивача про повернення відповідачем грошової суми у розмірі 22 665,00 грн. підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 1 Господарського процесуального кодексу України підприємства та організації мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених прав та охоронюваних законом інтересів.

Згідно ч. 1 ст. 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно ст. 33 Господарського процесуального кодексу України обов'язок доказування тих обставин, на які посилається сторона як на підставу своїх вимог та заперечень, покладається на сторону.

Враховуючи те, що наявні у справі матеріали свідчать про обґрунтованість вимог позивача, позов визнається таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст. ст. 44, 49 Господарського процесуального кодексу України державне мито у сумі 226,65 грн. та витрати позивача на інформаційно –технічне забезпечення судового процесу у сумі 118,00 грн. підлягають стягненню з відповідача.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 526, 626, 1000, 1212 ЦК України, ст. ст. 193, 218, 219 ГК України, ст. ст. 1, 32, 33, 44, 49, 82-85 ГПК України, Господарський суд міста Києва, –

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Новий стандарт ділових подорожей»(01001, м. Київ, пров. Михалівський, 9-Б, кв. 64, ) на користь Державного підприємства «Класифікаційне товариство регістр судноплавства України»(04070, м. Київ, вул. П. Сагайдачного, 10, ) 23 009 (двадцять три тисячі дев’ять) грн. 65 коп., з яких 22 665 (двадцять дві тисячі шістсот шістдесят п’ять) грн. 00 коп. боргу, 226 (двісті двадцять шість) грн. 65 коп. державного мита і 118 (сто вісімнадцять) грн. 00 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

3. Видати наказ.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття.

Суддя П.П.Чеберяк