ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

27 березня 2008 р.

№ 2-26/3727-2007

Доповідач –суддя Мележик Н.І.

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Козир Т.П. - головуючого,

Мележик Н.І.,

Подоляк О.А.

розглянувши касаційну скаргу           Дочірнього підприємства "Маріна"

Приватного підприємства "Ремсервіс"

на рішення           господарського суду Автономної

Республіки Крим від 23.07.2007 р.

та на постанову           Севастопольського апеляційного

господарського суду від 10.01.2008р.

у справі                                                  № 2-26/3727-2007

господарського суду                              Автономної Республіки Крим

за позовом                                                  Дочірнього підприємства "Маріна"

Приватного підприємства "Ремсервіс"

до          Закритого акціонерного товариства

"Крим-Лада"

про          стягнення 13 034,08 грн.

та за зустрічним позовом           Закритого акціонерного товариства

"Крим-Лада"

до                                                             Дочірнього підприємства "Маріна"

Приватного підприємства "Ремсервіс"

про                                                             визнання договору недійсним

В С Т А Н О В И В:

Подана касаційна скарга не відповідає вимогам розділу ХІІ№ Господарського процесуального кодексу України та підлягає поверненню з наступних підстав.

Згідно ст. 46 ГПК України державне мито сплачується чи стягується в доход державного бюджету України в розмірі, встановленому законодавством України.

Як вбачається з матеріалів справи, скаржником оскаржується рішення місцевого та постанова апеляційного господарських судів, якими відмовлено Дочірньому підприємству "Маріна" Приватного підприємства "Ремсервіс" в задоволенні позову про стягнення грошових коштів у розмірі 13 034,08 грн., а зустрічні позовні вимоги Закритого акціонерного товариства "Крим –Лада" про визнання недійсним договору задоволено.

Відповідно до статті 3 Декрету Кабінету Міністрів України “Про державне мито” пункту 2 підпункту “г” із апеляційних і касаційних скарг на рішення та постанови, а також заяв про перегляд їх за нововиявленими обставинами розмір ставки складає 50 відсотків ставки, що підлягає сплаті у разі подання заяви, для розгляду спору в першій інстанції, а із спорів майнового характеру - 50 відсотків ставки, обчисленої виходячи з оспорюваної суми.

Згідно квитанції скаржник сплатив державне мито лише у сумі 65,17 грн., тобто за оскарження рішення в частині відмови в задоволенні вимог майнового характеру, в той час як Дочірнім підприємством "Маріна" Приватного підприємства "Ремсервіс" також оскаржуються зустрічні вимоги Закритого акціонерного товариства "Крим –Лада" про визнання недійсним договору, які є немайновими.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 111і ГПК України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом, якщо до скарги не додано документів, що підтверджують сплату державного мита у встановленому розмірі.

Оскільки державне мито у повному обсязі не оплачено, підстав для порушення касаційного провадження у справі немає, і касаційна скарга підлягає поверненню на підста ві пункту 4 частини 1 статті 1113 Господарського процесуального кодексу України.

Нормами частини 4 статті 111і ГПК України передбачено, що після усунення обставин, зазначених у пунктах 1,2,3,4 і 6 частини першої цієї статті, сторона у справі має право повторно подати касаційну скаргу в загальному порядку.

Разом з тим, слід зазначити, що статтею 110 цього Кодексу передбачений місячний строк для подання касаційної скарги з дня набрання рішенням або постановою законної сили, а тому скаржнику, у разі повторного її подання, слід звернути увагу на недопущення пропуску цього строку, а в іншому випадку –на необхідність подання клопотання про його відновлення.

Керуючись ст.ст. 86, 111, п. 4 ч. 1 ст. 1113 Господарського процесуального кодексу України Вищий господарський суд України, -

У Х В А Л И В:

Касаційну скаргу Дочірнього підприємства "Маріна" Приватного підприємства "Ремсервіс" повернути без розгляду.

Головуючий суддя                                                                                Т.П. Козир

Судді                                                                                                              Н.І. Мележик

О.А.Подоляк