ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
Господарський суд Чернігівської області
________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

про відмову в прийнятті позовної заяви

"04" лютого 2008 р.                                        № 02-03/

Суддя Фесюра М.В., розглянувши матеріали заяви № 522/9/10-010 від 26.01.08

Кредитор:          Державна податкова інспекція у місті Чернігові, , вул.Кирпоноса, 28,м. Чернігів,14000

Боржник:          Чернігівське обласне козацьке товариство Всеукраїнської громадської організації "Українське реєстрове козацтво", , пров. Транзитний, 34,Чернігів,14010

Предмет спору: про визнання боржника банкрутом 1700 грн.

ВСТАНОВИВ:

Підстави відмови в прийнятті заяви можна додавати натисканням Ctrl+Alt+[-,=,/], де [-,=,/] - відповідні пункти № 1...3 статті 62 ГПК України.

Подана заява відповідно до ст. 52 Закону України “Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом” від 14 травня 1992 року N 2343-XII (далі – Закон – 2343) про визнання банкрутом Чернігівського обласного козацького товариства Всеукраїнської громадської організації „Українське реєстрове товариство”, яке зареєстроване як об’єднання громадян Чернігівським обласним управлінням юстиції, про що видане свідоцтво від 25.03.2004р. № 150.

Згідно з відомостями довідки Чернігівського обласного управління статистики об’єднання включене до ЄДРПОУ 31.03.2004р., є юридичною особою - громадською організацією.

Відповідно до преамбули Закону – 2343, цей Закон встановлює умови та порядок відновлення платоспроможності суб'єкта підприємницької діяльності - боржника або визнання його банкрутом та застосування ліквідаційної процедури, повного або часткового задоволення вимог кредиторів.

Згідно з визначенням , наданим ст.1 цього Закону, боржник – це суб'єкт підприємницької діяльності, неспроможний виконати свої грошові зобов'язання перед кредиторами, у тому числі зобов'язання щодо сплати страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування та інші види загальнообов'язкового державного соціального страхування, податків і зборів (обов'язкових платежів), протягом трьох місяців після настання встановленого строку їх сплати.

Як слідує з наведених норм, однією з умов, за яких юридична особа може мати статус боржника у справі про банкрутство , а отже бути стороною у справі та до неї можуть бути застосовані норми Закону – 2343, є наявність у цієї особи ознак суб’єкта підприємницької діяльності.

Відповідно до ч.2 ст.3 ГК України суб’єктами підприємництва – підприємцями є особи , які здійснюють господарську діяльність для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку.

Частиною 3 цієї статті встановлено, що діяльність негосподарюючих суб'єктів, спрямована на створення і підтримання необхідних матеріально-технічних умов їх функціонування, що здійснюється за участі або без участі суб'єктів господарювання, є господарчим забезпеченням діяльності негосподарюючих суб'єктів.

Відповідно до ст.3 Закону України „Про об’єднання громадян” громадською організацією є об'єднання громадян для задоволення та захисту своїх законних соціальних, економічних, творчих, вікових, національно-культурних, спортивних та інших спільних інтересів.

Згідно до ст.24 цього Закону з метою виконання статутних завдань і цілей зареєстровані об'єднання громадян можуть здійснювати необхідну господарську та іншу комерційну діяльність шляхом створення госпрозрахункових установ і організацій із статусом юридичної особи, заснування підприємств в порядку, встановленому законодавством.

Таким чином, Чернігівське обласне козацьке товариство є негосподарюючим суб’єктом, не має статусу суб’єкта підприємництва, тому воно не може бути боржником у справі про банкрутство і на нього не можуть бути розповсюджені норми Закону – 2343, в тому числі й спрощена процедура банкрутства, встановлена ст.52 цього Закону.

Крім того, слід зазначити, що статтею 19 Закону України „Про об’єднання громадян” встановлено спосіб, у який може бути припинена діяльності об'єднання громадян, а саме шляхом його реорганізації або ліквідації (саморозпуску, примусового розпуску).

Ліквідацію в цьому випадку зазначений Закон ототожнює з іншими процедурами, ніж процедура банкрутства.

Відповідно до ст.5 Закону - 2343 провадження у справах про банкрутство регулюється цим Законом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законодавчими актами України.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.62 Господарського процесуального кодексу України суддя відмовляє у прийнятті позовної заяви, якщо заява не підлягає розгляду в господарських судах України.

Враховуючи , що Чернігівське обласне козацьке товариство не може бути стороною - боржником у справі про банкрутство, на процедуру його ліквідації не поширюються норми Закону – 2343, тому подана заява про банкрутство не підлягає розгляду в господарських судах і в її прийнятті має бути відмовлено.

Керуючись Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", ст.86, п. 1 ст. 62 Господарського процесуального кодексу України, -

УХВАЛИВ:

1.В прийнятті позовної заяви відмовити.

2.Позовні матеріали повернути позивачу.

3.Дану ухвалу надіслати кредитору, боржнику, Чернігівському обласному сектору з питань банкрутства.

Суддя                                         Фесюра М.В.