ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28.10.2008 Справа № 3/2-ПД-08

Господарський суд Херсонської області у складі судді Людоговської В.В. при секретарі Єпіфанцевій Ю. В. розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Генічеської районної державної адміністрації, м. Генічеськ Херсонської області

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача: Державна податкова інспекція у Генічеському районі, м. Генічеськ Херсонської області

до Дочірнього підприємства "Оздоровчий комплекс "Меліоратор" ВАТ Управління будівництва "Укрводбуд", с.Генічеська Гірка, Генічеського району Херсонської області

про зобов'язання внесення змін до договорів оренди земельної ділянки

за участю представників сторін:

позивача: Шторгіна Н.Л., нач. юр. відділу, дов. № 09/01-173 від 10.01.2008 р.;

відповідача: Кулівець С.Г., пасп. МО № 266982, виданий Новотроїцьким РВ УМВС України в Херсонській обл. 28.12.1996 р.;

третьої особи: не прибув.

Позивач звернувся з позовом і просить суд:

- зобов'язати відповідача укласти угоду про внесення змін до договорів оренди землі від 25 травня 2007 року №4АА72000009 та від 22 січня 2007 року №4АА72000003, встановивши розмір орендної плати за користування земельною ділянкою в розмірі 16210 грн. 14 коп. за 1 га щороку та зареєструвати зазначену вище угоду у Генічеському районному відділі Херсонської регіональної філії ДП «Центр державного земельного кадастру»;

- встановити, що угода про внесення змін до договору оренди землі від 25 травня 2007 року №4АА72000009 та від 22 січня 2007 року №4АА72000003 набирає чинність з моменту набрання чинності Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України», тобто з 4 червня 2008 року.

Позовні вимоги мотивовані тим, що Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України»від 3 червня 2008 року №309-УІ внесені зміни до Закону України «Про оренду землі»від 6 жовтня 1998 року в частині встановлення розміру орендної плати за земельні ділянки, які перебувають у державній або комунальній власності. Позивач зазначає, що відповідачу був направлений лист-претензія, в якому пропонувалось невідкладно звернутися до Генічеської районної адміністрації з відповідним листом щодо надання згоди на внесення змін до діючих договорів, пов'язаних з встановленням орендної плати за користування земельною ділянкою у трикратному розмірі земельного податку. Відповідачем було надіслано відповідь (а.с.22), в якій він надавав згоду на збільшення суми орендної плати в розмірі 12% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки. Встановлення орендної плати за договором у розмірі 12% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, як наполягає відповідач, позивач вважає незаконним. В позовній заяві позивач посилається на те, що плата за землю регламентується Законом України «Про плату за землю»від 3 липня 1992 року, яким встановлено, що податок на земельні ділянки несільськогосподарського призначення за межами населених пунктів на землях природно-заповідного та іншого природоохоронного, оздоровчого, рекреаційного та історико-культурного призначення, наданих у тимчасове користування, справляється у розмірі 50 % від грошової оцінки одиниці площі ріллі по області. На підтвердження своїх вимог позивач посилається на лист Державної податкової інспекції у Генічеському районі Херсонської області від 24.01.2008 р. №476/10/15 (а.с.20), в якому зазначено, що Державне агентство земельних ресурсів України листом від 10 січня 2008 року №14-22-6/55 повідомило про те, що грошова оцінка земель населених пунктів, яка проведена за вихідними даними станом на 01.04.96., та грошова оцінка сільськогосподарських угідь, яка проведена станом на 01.07.95., підлягає індексації станом на 01.02.2008 р. на коефіцієнт 2,623. На виконання Закону України «Про Державний бюджет на 2008 рік»від 28.12.2007 р. №107-УІ Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України»від 3 червня 2008 року внесено зміни до Закону України «Про оренду землі»від 06.10.1998 р. №161, відповідно до яких річна орендна плата не може бути меншою трикратного розміру земельного податку. На підставі вищезазначеного, Державна податкова інспекція у Генічеському районі Херсонської області повідомила Голову районної державної адміністрації, що грошова оцінка одиниці площі ріллі по області з урахуванням коефіцієнта індексації складає 10806,76 грн/га, а розмір податку для укладання договору оренди на 2008 рік на землях природно-заповідного та іншого природоохоронного, оздоровчого, рекреаційного та історико-культурного призначення, наданих у тимчасове користування 16210,14 грн/га.

Відповідач у відзиві (а.с.37) позовні вимоги не визнає, обґрунтовуючи свої заперечення тим, що на його адресу надійшла претензія №302/04-243/0218 від 04.07.2008 р. про перегляд умов договорів оренди. У відповідь на претензію 25.07.2008р. підприємство направило до Генічеської райдержадміністрації лист, в якому дало згоду на укладення відповідних додаткових угод відповідно до вимог ч.5 ст.21 Закону України «Про оренду землі». Пропозиція у вигляді проекту додаткової угоди до вищевказаних договорів оренди на його адресу не надходила, що підтверджує довідкою з книги вхідної кореспонденції підприємства станом на 27.10.2008 р. (а.с.48). Відповідач вважає, що позивачем невірно обрано спосіб захисту своїх прав із передбачених ст.16 Цивільного кодексу України. Також вказує на те, що позивачем при зверненні до суду з даним позовом грубо порушено п.36 договорів, яким сторонами чітко обумовлено, що зміна умов договору здійснюється у письмовій формі за взаємною згодою сторін. І тільки у разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору спір розв'язується у судовому порядку. Вважає звернення позивача-орендодавця з даним позовом одразу до суду, без дотримання умов укладених угод, таким, що вчиняє дії, які перешкоджають йому користуватися орендованою земельною ділянкою, оскільки згідно ст.19 Конституції України органи державної влади повинні діяти в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані до справи докази, заслухавши представників позивача та відповідача, суд -

в с т а н о в и в:

Між Генічеською райдержадміністрацією (позивач по справі) та Дочірнім підприємством «Оздоровчий комплекс «Меліоратор»Відкритого акціонерного товариства управління будівництва «Укрводбуд»(далі –відповідач) укладено два договори оренди землі: від 17 листопада 2006 року (договір зареєстрований у Генічеському районному окрузі Херсонської регіональної філії ДП «Центру ДЗК», про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 22 січня 2007 року за №4АА72000003) та від 25 травня 2007 року (договір зареєстрований у Генічеському районному окрузі Херсонської регіональної філії ДП «Центру ДЗК», про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 25 травня 2007 року за №4АА72000009).

Згідно з цими договорами в строкове платне користування позивач передав, а відповідач прийняв земельні ділянки за межами населеного пункту села Генічеська Гірка із земель запасу рекреаційного призначення Щасливцевської сільської ради Генічеського району Херсонської області.

За договором від 17 листопада 2006 року (договір зареєстрований у Генічеському районному окрузі Херсонської регіональної філії ДП «Центру ДЗК», про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 22 січня 2007 року за №4АА72000003) в оренду передано земельну ділянку загальною площею 9,8276 га, нормативна грошова оцінка якої (відповідно до пункту 5 вищевказаного договору) становить 340 6000, 00 грн. Пунктом 9 договору сторони узгодили, що орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі та розмірі:

-          за площу 6,3276 га в сумі 29076 грн. 91 коп. щороку, що становить 10% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки;

-          за площу 3,5 га в сумі 1608 грн. 33 коп. щороку, що становить 1% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки до рекультивації земель. (а.с.14).

За договором від 25 травня 2007 року (договір зареєстрований у Генічеському районному окрузі Херсонської регіональної філії ДП «Центру ДЗК», про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 25 травня 2007 року за №4АА72000009) в оренду передано земельну ділянку загальною площею 0,4419 га, нормативна грошова оцінка якої (відповідно до пункту 5 вищевказаного договору) становить 20306, 00 грн. Пунктом 9 договору сторони узгодили, що орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі та розмірі земельного податку, що становить

2322 грн. 23 коп. щороку. (а.с.8).

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України»від 3 червня 2008 року №309-УІ внесені зміни до Закону України «Про оренду землі»у частині встановлення розміру орендної плати за земельні ділянки, які перебувають у державній або комунальній власності. Ця обставина зумовила звернення позивача з листом-претензією від 07.07.2008 р. №302/04-243/0218 (а.с.21), в якому зазначалось, що відповідачу необхідно невідкладно звернутися до Генічеської районної адміністрації з відповідним листом щодо надання згоди на укладання відповідної додаткової угоди до діючих договорів, пов'язаних з переглядом розміру орендної плати.

Проаналізувавши текст претензії, суд дійшов висновку, що вона не є пропозицією про внесення змін до договорів оренди землі з огляду на приписи статті 188 Господарського кодексу України. Позивач в претензії не зазначив, до яких договорів має намір внести зміни (їх номер, дату), в які саме пункти договорів має бути внесено зміни (не вказав площу земельних ділянок, суму орендної плати щодо кожного з договорів). Відповідно до приписів статті 15 Закону України «Про оренду землі»об'єкт оренди (місце розташування та розмір земельної ділянки), орендна плата –є істотними умовами договору оренди землі. Оскільки відповідно до статті 654 Цивільного кодексу України зміна договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється, суд дійшов висновку, що сторони повинні були письмово погодити зміни до вищевказаних істотних умов договорів оренди землі.

У відзиві на позов відповідач повідомив, що на його адресу проекти додаткових угод до вищевказаних договорів оренди не надходили. В судовому засіданні представник позивача підтвердив, що дійсно на адресу відповідача не надсилались проекти додаткових угод до договорів оренди.

Пунктом 36 договорів оренди землі передбачена зміна умов договору у письмовій формі за взаємною згодою сторін. У разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору спір розв'язується у судовому порядку.

Відповідно до п.1 ст.651 ЦК України та п.1 ст.188 ГК України зміна та розірвання господарських договорів допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено законом або договором.

Порядок розірвання господарських договорів встановлено статтею 188 Господарського кодексу України. Відповідно до вказаної норми сторона, яка вважає за необхідне розірвати чи змінити договір, повинна надіслати про це пропозицію іншій стороні за договором. Сторона, яка одержала таку пропозицію, у 20-денний строк після її одержання повідомляє другу сторону про результати її розгляду. Лише у разі, коли сторони не досягли згоди щодо розірвання або зміни договору, або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням строку поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду.

Згідно з частиною першою статті 11 ГПК України підприємство чи організація, які вважають за необхідне змінити чи розірвати договір, надсилають пропозиції про це другій стороні за договором.

Статтею 33 Господарського процесуального кодексу України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ст.34 ГПК України).

Позивачем в порушення вищевказаних норм процесуального права не надано доказів підтвердження надіслання пропозиції відповідачу про внесення змін до договорів оренди в порядку, встановленому статтею 188 ГК України, що свідчить про недотримання ним встановленого законом порядку внесення змін до договору.

Відповідно до п.2 Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 13.08.2008 р. №01-8/482 «Про деякі питання застосування норм Господарського процесуального кодексу України, порушені у доповідних записках про роботу господарських судів у першому півріччі 2008 року»- норми матеріального і процесуального права не передбачають будь-яких санкцій за недодержання підприємством (організацією) відповідного порядку внесення змін до господарського договору чи його розірвання. Тому саме по собі таке недодержання не тягне за собою наслідків у вигляді відмови в прийнятті позовної заяви або її повернення чи припинення провадження.

У позовній заяві позивач просить зобов'язати відповідача укласти угоду про внесення змін до договорів оренди землі та здійснити реєстрацію зазначеної вище угоди у Генічеському районному відділі Херсонської регіональної філії ДП «Центр державного земельного кадастру.

Суд констатує, що відповідно до статті 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого порушеного права у спосіб, передбачений статтею 16 цього Кодексу, а саме: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов'язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових чи службових осіб.

Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Таким чином, звернення з позовом про зобов'язання укласти угоду та здійснити її реєстрацію не відповідає способам захисту прав, передбачених діючим законодавством і такі вимоги не підлягають задоволенню.

Пунктом 2 статті 83 ГПК України передбачено право господарського суду щодо виходу за межі позовних вимог (за наявності передбачених цією нормою умов, і про це є клопотання заінтересованої сторони) але не зміни таких вимог на власний розсуд чи спонукання до їх уточнення. Суд не може порушувати принцип диспозитивності і спонукати позивача уточнити, яким чином зобов'язати відповідача укласти угоду про внесення змін до договорів оренди, встановивши розмір орендної плати за користування земельною ділянкою в розмірі 16210 грн. 14 коп. за 1 га. щороку, тоді як пунктом 2 договорів оренди земельних ділянок чітко передбачено загальну площу об'єкту оренди, пунктом 5 договорів оренди землі визначено нормативну грошову оцінку земельної ділянки, пунктом 9 договорів оренди землі чітко визначена сума орендної плати. Позивач не скористався своїм правом змінити чи уточнити позовні вимоги.

Беручи до уваги всі вищевикладені обставини в їх сукупності суд дійшов висновку щодо відсутності підстав для задоволення позову.

Окрім того судом встановлено, що зміни, внесені в Закон України «Про оренду землі»підпунктом 4 пункту 8 розділу П Закону України від 28.12.2007 р. №107-УІ, стосовно розміру річної орендної плати за земельні ділянки, які перебувають у державній або комунальній власності, яка не може бути меншою трикратного розміру земельного податку, що встановлюється Законом України «Про плату за землю», визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), згідно з Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 р. № 10-рп/2008).

За згодою сторін у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення після закінчення розгляду справи.

На підставі Закону України «Про оренду землі», Закону України «Про плату за землю», ст.ст.15, 16, ч.1 ст.651 Цивільного кодексу України, ст.188 Господарського кодексу України, та керуючись ст.11, 33, 34, 83, 82-85 ГПК України, суд

в и р і ш и в:

1. В задоволені позову відмовити повністю.

Суддя В.В.Людоговська

Дата підписання рішення

відповідно до вимог ст. 84 ГПК України 31.10.2008р.