ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
РІШЕННЯ

Іменем України

18.11.2008

Справа №2-22/8513-2008

18 листопада 2008 р.                     Справа №2-22/8513-2008

За позовом           Закритогоакціонерного товариства «Торговий дім «Массандра» (98600, м.Ялта, смт.Масандра, вул. Миру, 6)

до           Закритого акціонерного товариства «Юніор Стар» (98635, АР Крим, м.Ялта, вул.Гоголя,24)

про           стягнення 26120,11 грн.

Суддя Калініченко А.А.

представники сторін:

позивача :          Білявська С.К. – представник, дов. № 7 від 15.01.2008 р.

відповідача:

Посунько Ю.О. - представник, дов. від 29.10.2008 р.

Позивач – Закрите акціонерне товариство «Торговий дім «Массандра» - звернувся до Господарського суду АР Крим із позовною заявою до відповідача – Закритого акціонерного товариства «Юніор Стар» про стягнення 24009,88 грн. інфляційних втрат та 3 % річних у сумі 2110,23 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що рішенням Господарського суду АР Крим від 17.01.2008 р. по справі № 2-27/207 з Закритого акціонерного товариства «Юніор Стар» на користь Закритого акціонерного товариства «Торговий дім «Массандра» було стягнуто суму неотриманого прибутку у розмірі 153352,85 грн., 1618,53 грн. державного мита та 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Проте, враховуючи, що зазначена сума була сплачена відповідачем лише 02.07.2008 р., позивач просить стягнути з Закритого акціонерного товариства «Юніор Стар» 24009,88 грн. - інфляційних втрат та 3% річних у сумі 2110,23 грн.

Відповідач у відзиві на позов проти задоволення позову заперечував з тих підстав, що правовідносини між позивачем та відповідачем не є зобов’язанням у розумінні статті 509 ЦК України та мають регулюватись законодавством про виконавче провадження,

Ухвалою Господарського суду АР Крим від 01.10.2008 р. провадження у справі зупинялось до розгляду у Вищому господарському суді України касаційної скарги Закритого акціонерного товариства «Юніор Стар» на рішення Господарського суду АР Крим від 17.01.2008 р. по справі № 2-27/2028-2007 та постанову Севастопольського апеляційного господарського суду від 08.03.2008 року. Постановою Вищого господарського суду України від 04.09.2008 р. у задоволенні скарги ЗАТ «Юніор Стар» відмовлено, рішення Господарського суду АР Крим від 17.01.2008 р. залишено без змін.

У порядку статті 77 ГПК України розгляд справи відкладався.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши представлені докази, суд

встановив:

Рішенням Господарського суду АР Крим від 17.01.2008 р. у справі № 2-27/2028-20078, яке залишено без змін постановою Севастопольського апеляційного господарського суду від 08.03.2008, позов Закритого акціонерного товариства «Торговий дім «Массандра» був задоволений, на користь позивача з Закритого акціонерного товариства «Юніор Стар» було стягнуто 153352,85 грн. неотриманого прибутку, 1618,53 грн. державного мита та 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Постановою Вищого господарського суду України від 04.09.2008 р. рішення Господарського суду АР Крим від 17.01.2008 р. та постанова Севастопольського апеляційного господарського суду від 08.05.2008 р. по справі № 2-27/2028-2008 залишені без змін. Згідно з випискою банківської установи від 04.07.2008 р. ЗАТ «Юніор Стар» виконало рішення Господарського суду АР Крим від 17.01.2008 лише 02.07.2008 р.

ЗАТ «Торговий дім «Массандра» вважає, що невиконання ЗАТ «Юніор Стар» зобов’язання щодо відшкодування збитків дає позивачу право вимагати стягнення з ЗАТ «Юніор Стар» інфляційних втрат та 3% річних відповідно до положень статті 625 ЦК України.

ЗАТ «Юніор Стар» проти заявлених позовних вимог заперечує, посилаючись на те, що у нього не виникало грошових зобов’язань стосовно позивача, а виник лише обов’язок виконати рішення Господарського суду АР Крим від 17.01.2008 року, оскільки строк виконання судового рішення не встановлено, ЗАТ «Торговий дім «Масандра» не набуло права вимагати від відповідача виконання зазначеного рішення.

Розглянувши заявлені позовні вимоги, господарський суд вважає, що вони підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно з частиною 1 статті 509 Цивільного кодексу України, зобов’язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов’язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов’язку.

Статя 11 ЦК України передбачає, що цивільні права та обовязки можуть виникати з різних підстав, в тому числі з актів цивільного законодавства.

Відповідно до статті 22 ЦК України ссоба, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Статтею 224 ГК України передбачено, що учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту, права або законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Відповідно до статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Як вбачається з рішення Господарського суду АР Крим від 17.01.2008 року у справі №2-27/2028-2007, обов’язок ЗАТ «Юніор Стар» відшкодувати позивачеві збитки виник в силу прямой вказівки закону в момент завдання цих збитків, тобото в період часу з 01.09.2006 по 31.03.2007, цей обовязок, а також його розмір лише підтверджений вищезначеним судовим рішенням, спрямованим на його примусову реалізацію та ухваленим 17.01.2008 року, при цьому діюче законодавство не повязує припинення зобовязання з наявністю судового рішення чі відкриття виконавчого провадження по його примусовому виконанню.

Положення статті 625 ЦК України є універсальним та поширюється на цивільно-правові зобовязання, які виникають з різних підстав, в тому числі на зобовязання щодо відшкодування збитків які виникають безпосередно з акту цивільного законодавства. Цей висновок підтверджується позицією Верховного Суду України, викладеною у постанові ВСУ від 28.03.2006 у справі №2-4/11319-2004, позицією Вищого господарського суду України, викладеною у постанові від 20.10.2007 у справі №2-7/1181-2007.

Суд також звертає увагу на те, що на ЗАТ «Юніор Стар» покладено обов’язок відшкодувати збиткі позивача у грошовій формі, отже несвоєчасне відшкодування збитків призводить що втрат з боку позивача у зв’язку із зменьшення покупної здатності грошової одиниці (інфляційні процеси).

Відповідно до пункту 4 Роз’яснень Вищого арбітражного суду України №02-5/223 від 12.05.1992 «Про деякі питання, пов’язані з застосуванням індексу інфляції», якщо після прийняття господарським судом рішення про відшкодування збитків, їх розмір збільшився в результаті росту цін на майно або роботи, кредитор не позбавлений права подати новий позов до винної особи.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, ЗАТ «Юніор Стар» необгрунтовано користувалось грошовими коштами у сумі 153352,85 грн. які належали до сплати позивачу в якості відшкодування збитків, у звязку з чим вимоги про стягнення 3% річних з боку ЗАТ «Торговий дім «Массандра» є обгрунтованими.

Отже, заявлені позивачем до відшкодування суми інфляційних втрат у розмірі 24009,98 грн. а також 3 % річних у розмірі 2110,23 грн. розраховані правомірно, а тому вимоги Закритого акціонерного товариства «Торговий дім «Массандра» суд визнає такими, що підлягають задоволенню.

Державне мито та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу підлягають стягненню з відповідача відповідно до вимог статті 49 Господарського процесуального кодексу України.

З урахуванням викладеного, керуючись ст.ст. 82-84 ГПК України, суд

вирішив :

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Закритого акціонерного товариства «Юніор Стар» (98635, м.Ялта, вул..Гоголя, 24, п/р 260079345 КРД АППБ «Аваль» МФО 324021 ) на користь Закритого акціонерного товариства «Торговий дім «Массандра» (98635, м.Ялта, смт.Масандра, вул. Миру, 6, р/р 503 у ВАТ «Державний експортно-імопрстний банк України», м.Ялта, МФО 324786 , ЄДРОПУ 24040228) 24009,88 грн. інфляційних втрат, 3 % річних у сумі 2110,23 грн., 261,20 грн. державного мита, а також 118 грн. витрат, пов’язаних із інформаційно-технічним забезпеченням судового процесу.

Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Калініченко А.А.