ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2008 р.

№ 21/271-07

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого

Кривди Д.С.,

суддів:

Жаботиної Г.В.,

Уліцького А.М.

розглянувши касаційну скаргу

Виробничо-сільськогосподарської фірми "Відродження, ЛТД"

на постанову

від 12.11.07 Харківського апеляційного господарського суду

та на рішення

від 06.09.07

у справі

№21/271-07

господарського суду

Харківської області

за позовом

Виробничо-сільськогосподарської фірми "Відродження, ЛТД"

до

1. Українсько-Російсько-Американського Товариства з обмеженою відповідальністю Підприємство "Спец" ХСВД-2 "Спецвузавтоматика"

2. Харківського обласного головного управління земельних ресурсів

треті особи

1. Нововодолазька районна рада

2. Нововодолазький районний відділ земельних ресурсів

3. Нововодолазька районна державна адміністрація

про

стягнення 44272,08 грн.

за участю представників сторін

від позивача:

у засідання не прибули

від відповідача 1:

у засідання не прибули

від відповідача 2:

у засідання не прибули

від третьої особи 1:

у засідання не прибули

від третьої особи 2:

у засідання не прибули

від третьої особи 3:

у засідання не прибули

ВСТАНОВИВ:

Виробничо-сільськогосподарська фірма "Відродження ЛТД" звернулась до господарського суду Харківської області з позовом до Українсько-російсько-американського товариства з обмеженою відповідальністю "СПЕЦ" ХСВД 2 "Спецвузавтоматика" (далі –відповідач 1) та Нововодолазької районної ради (далі –відповідач 2), за участю в якості третіх осіб Нововодолазького районного управління земельних ресурсів та Нововодолазької районної державної адміністрації про стягнення 3314,3 грн. пені, 40957,78 грн. збитків в частині не покритій пенею.

Справа розглядалася неодноразово. Постановою від 25.04.07 Вищий господарський суд України рішення та постанову судів попередніх інстанцій скасував, направивши справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

При новому розгляді справи ухвалою від 21.06.07 господарського суду Харківської області до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, залучено також Нововодолазьку районну раду.

Рішенням від 06.09.07 господарського суду Харківської області (колегія суддів у складі: Пелипенко Н.М. –головуючий, Калініченко Н.В., Кухар Н.М.), яке залишено без змін постановою від 12.11.07 Харківського апеляційного господарського суду (колегія суддів у складі: Афанасьєв В.В. –головуючий, Бухан А.І., Шевель О.В.), у задоволенні позову відмовлено.

Судові рішення мотивовані недоведеністю позивачем обставин неналежного виконання спірної угоди з вини відповідача 1.

Ухвалою від 09.01.08 Вищий господарський суд України порушив касаційне провадження за касаційною скаргою позивача, в якій заявлено вимоги про скасування рішення і постанови та задоволення позову.

Касатор доводить, що суди не надали належної правової оцінки обставинам виконання відповідачем 1 своїх зобов'язань за укладеною між ними угодою і дійшли висновку, що не відповідає обставинам у справі.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, судова колегія вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судами першої та апеляційної інстанцій, в процесі виконання укладеного між позивачем та відповідачем 1 договору №02/8198 від 01.08.03 щодо виконання земельно-кадастрових робіт по розробці проекту відведення земельної ділянки було з'ясовано, що фактично земельна ділянка не відповідає площі, зазначеній в дозволі Нововодолазької районної державної адміністрації Харківської області №01-13/917 від 17.07.03. Розпорядженням Нововодолазької районної державної адміністрації №283 від 02.09.03 виділені земельні частки (паї) в натурі згідно з проектом організації території реформованого КСП "Маяк", виданий державний акт на право приватної власності на землю, що стало причиною для змін технічної документації та зменшення земельної ділянки позивача, про що позивач був повідомлений. Реєстрація решти земельної ділянки ріллі площею 19,92 га була здійснена в жовтні 2005 року.

За договором №02/8198 від 01.08.03 сторони підписали акт виконаних робіт від 30.03.04, у якому сторони визначили, що земельно-кадастрові роботи по розробці проекту відведення земельної ділянки ріллі та ділянки водного фонду з прибережною захисною смугою, розташовані на території Старовірівської сільської ради Нововодолазького району Харківської області відповідають умовам договору, виконані виконавцем на суму 3000 грн.

Нововодолазькою районною державною адміністрацією Харківської області надано позивачу дозвіл №01-13/918 від 17.07.03 на складання проекту відведення земельної ділянки водного фонду з прибережною захисною смугою, розташованої на території Старовірівської сільської ради, загальною площею 22 га, в тому числі під водою –19 га. В результаті інженерно-геодезичних робіт в процесі виконання договору з'ясувалось, що фактична площа земельної ділянки не відповідає дійсності та складає 55,7 га, в тому числі водне дзеркало –26 га. Виконавцем виготовлений водогосподарський паспорт та топографічні та кадастрові плани.

Позивачем дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки водного фонду загальною площею 55,7 га, в тому числі водне дзеркало –26 га, прибережна смуга –29,3 га під гідротехнічними спорудами –0,43 га, яка розташована на території Старовірівської сільської ради був отриманий лише 09.06.06 згідно з розпорядженням Нововодолазької районної державної адміністрації №307.

За своєю правовою природою договір №02/8198 від 01.08.03 є договором підряду. Згідно з вимогами ст. 850 ЦК України замовник зобов'язаний сприяти підряднику у виконанні роботи у випадках, обсягах та порядку, встановлених договором підряду.

У вказаному договорі сторони не визначили обов'язки сторін, обсяги робіт та етапи виконання робіт. Отже, строки виконання робіт за договором не відповідають конкретним обсягам робіт та стану технічних документів на розробку проекту відведення земельної ділянки ріллі та ділянки водного фонду з прибережною захисною смугою.

Суди встановили, що станом на 30.03.04 сторони підписали акт виконаних робіт за договором, де визначили, що роботи задовольняють замовника та виконані на суму 3000 грн. Тобто замовник погодився зі зміною строків виконання робіт, і вина виконавця в порушенні зобов'язання відсутня.

Відповідно до ст. 849 Цивільного кодексу України, якщо підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим, замовник має право відмовитись від договору підряду та вимагати відшкодування збитків.

Замовник для проведення робіт по землеустрою мав право на вибір виконавця (розробника), укладання з ним договору, якщо його не задовольняли строки виконання робіт відповідачем.

Разом з тим, позивач у справі уклав договір №02/8198 від 01.08.03, не маючи належного розпорядження Нововодолазької районної державної адміністрації про дозвіл на розробку землевпорядної документації на земельну ділянку загальною площею 55,7 га, розташованої на території Старовірівської сільської ради, згідно з ч. 5 ст. 123 Земельного кодексу України.

За таких обстави судова колегія погоджується з висновком, що в задоволенні позовних вимог в частині стягнення пені в сумі 3314,3 грн. слід відмовити, оскільки відсутня вина відповідача в порушенні зобов'язання.

У задоволенні позовних вимог в частині стягнення збитків в сумі 40957,78 грн. у вигляд неодержаного доходу слід відмовити, оскільки згідно з вимогами ч. 4 ст. 623 Цивільного кодексу України при визначенні неодержаних доходів (упущеної вигоди) враховуються заходи, вжиті кредитором щодо їх одержання. Пред'явлення вимог про відшкодування неодержаних доходів (упущеної вигоди) покладає на кредитора обов'язок довести, що ці доходи (вигода) не є абстрактними, а дійсно були б ним отримані у разі неналежного виконання боржником своїх обов'язків. При визначенні реальності неодержаних доходів враховуються заходи, вжиті кредитором для їх одержання та зроблені з цією метою приготування.

Судами при розгляді справи встановлено, що замовник за договором не вжив необхідних заходів для одержання доходу.

Викладені вище висновки судів першої та апеляційної інстанцій, на думку судової колегії, відповідають фактичним обставинам справи, їм надана правильна та належна правова оцінка, і касатором всупереч вимогам ст. 33 ГПК України встановлені судами обставини не спростовані.

Посилання касатора на рішення господарського суду Харківської області по справі №45/193-06 від 05.07.06 між тими ж сторонами не може бути підставою для скасування рішення і постанови у даній справі, оскільки обставини укладання договору №02/8198 від 01.08.03 судами визнано, і спір по даній справі виник з обставин виконання зобов'язань сторін за договором.

З огляду на викладене судова колегія дійшла висновку про залишення касаційної скарги без задоволення, а постанови апеляційної інстанцій по справі без змін.

Керуючись ст.ст. 108, 1115, 1117, 1119, 11111 ГПК України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Постанову Харківського апеляційного господарського суду від 12.11.07 у справі № 21/271-07 залишити без змін, а касаційну скаргу без задоволення.

Головуючий                                                                                Д.Кривда

Судді                                                                                                    Г.Жаботина

А.Уліцький