ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

про
повернення заяви

"22" вересня 2008 р.
№ 02-03/

Суддя Лопатін А.В., розглянувши
матеріали

за заявою          Суб'єкта підприємницької діяльності
ОСОБА_1, м. Умань

до                           Товариства
з обмеженою відповідальністю “Половське”,

с.
Великополовоцьке, Сквирський р-н

про           визнання банкрутом,

в с т а н о в
и в:

Суб'єкт підприємницької діяльності
ОСОБА_1 звернулась до господарського суду Київської області із заявою про
порушення справи про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю
“Половське”.

Відповідно до частини 1 ст. 5
Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його
банкрутом” (далі -Закон №2343) провадження у справах про банкрутство
регулюється цим Законом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими
законодавчими актами України.

Згідно із частиною першою ст. 9
Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його
банкрутом” суддя повертає заяву про порушення справи про банкрутство без
розгляду, якщо заявник не дотримав строку, зазначеного в абзаці третьому ст. 1
цього Закону, якщо у заяві не вказано відомості, перелічені в ст. 7 цього
Закону, з інших підстав, передбачених ст. 63 ГПК України з врахуванням вимог
цього Закону.

Частиною 3 ст. 6 Закону України
"Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його
банкрутом" (далі - Закон про банкрутство) передбачено, що справа про
банкрутство порушується господарським судом, якщо безспірні вимоги кредитора
(кредиторів) до боржника сукупно складають не менше 300 мінімальних розмірів
заробітної плати, які не були задоволені боржником протягом трьох місяців після
встановленого для їх погашення строку, якщо інше не передбачено цим Законом.

Застосовуючи зазначені положення
Закону України “Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його
банкрутом”, слід керуватися системним аналізом норм цього Закону, зокрема
положеннями ст. 1, яким дано визначення поняття "безспірні вимоги
кредиторів". Такими є вимоги кредиторів, визнані боржником, інші вимоги
кредиторів, підтверджені виконавчими документами чи розрахунковими документами.

Таким чином, за Законом України “Про
відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом” вимоги
кредиторів набувають характеру безспірних, якщо вони підтверджені відповідними
документами, зокрема виконавчими.

Заявником не надано доказів
безспірності вимог кредитора, залучена до матеріалів справи копія акта звірки
взаєморозрахунків за умови відсутності рішення суду на стягнення заборгованості
в розмірі 2400000,00 грн. не є доказом безспірності вимог кредитора.

Таким чином, як вбачається з
позовних матеріалів, ініціюючим кредитором не було надано суду доказів на
підтвердження безспірності вимог кредитора.

Приписами п. 3 частини 1 статті 63
Господарського процесуального кодексу України суддя повертає позовну заяву і
додані до неї документи без розгляду, якщо у позовній заяві не вказано
обставин, на яких ґрунтується позовна вимога, доказів, що підтверджують
викладені в заяві обставини, обґрунтований розрахунок стягуваної чи оспорюваної
суми.

Враховуючи вищевикладене, керуючись
пунктом 3 частини першої ст.63, ст.86 Господарського процесуального кодексу
України, суд

у х в а л и
в:

Заяву Суб'єкта підприємницької
діяльності ОСОБА_1 про порушення справи про банкрутство Товариства з обмеженою
відповідальністю “Половське” разом з доданими до неї матеріалами (всього на 18
арк., в т.ч. квитанцію про сплату державного мита від 16.09.08р. №296 та
квитанцію про сплату витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового
процесу від 16.09.08р. №297) повернути заявнику без розгляду.

Повернення заяви не перешкоджає
повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після
усунення допущених порушень.

Суддя
Лопатін
А.В