ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

28 січня 2008 р.                                                              Справа № 17/256

За позовом управління Пенсійного фонду України в Іршавському районі, м. Іржава (далі –управління ПФУ) до відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Іршавському районі, м. Іршава (далі –відділення ФССНВУ)

Суддя господарського суду Ушак І.Г.

представники:

позивача: Лапко С.М., представник за довіреністю;

відповідача: Митровцій І.І., Стасишин І.Д., представники за довіреностями.

СУТЬ СПОРУ: про визнання незаконними дій, зобов’язання вчинити дії та стягнення заборгованості в сумі 93883, 62 грн.

Позивач звернувся до суду з позовними вимогами про визнання незаконними дій відповідача, зобов’язання відповідача вчинити дії –включити до акта щомісячної звірки витрат особових справ потерпілих (гр. гр. Бурач, Петришинець, Ференці, Дубанич, Поп”янош, Лало, Тегза, Сухан, Кремінь, Станинець, Худан, Зубака, Маюр), яким виплачено пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсій у зв’язку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання за період з квітня 2001р. по 1.11.07р. на загальну суму 93883, 62 грн., - та стягнення цієї суми як заборгованості відповідача по відшкодуванню виплачених пенсій на користь позивача.

Представник позивача у ході судового розгляду наполягає на задоволенні позовних вимог, посилаючись на приписи Законів України „Про пенсійне забезпечення” (далі - Закон № 1788), „Про загальнообов’язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності” (далі –Закон № 1105) та Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992р. (далі –Угода у галузі пенсійного забезпечення) щодо обов’язку відповідача відшкодувати управлінню витрати, пов’язані з виплатою останнім громадянам пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсій у зв’язку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання призначених відповідно до Закону № 1788.

Відповідач письмовим відзивом на позов та його представники у ході судового розгляду заперечують проти позовних вимог, посилаючись, зокрема, на те, що потерпілі отримали трудове каліцтво на підприємствах поза межами України, не є застрахованими особами за змістом Закону № 1105, тому відсутні правові підстави для відшкодування відповідачем позивачеві виплачених пенсій.

Відповідач вважає також відсутніми підстави для задоволення позовних вимог судом в частині зобов’язання відповідача прийняти до відшкодування спірну суму, включити її до акту звірки сторін, оскільки такий спосіб захисту не відповідає змісту прав позивача щодо відшкодування здійснених ним витрат, а в частині позовних вимог про стягнення на користь позивача грошових сум - з огляду на існуючий Порядок відшкодування витрат, розроблений Фондами на централізованому рівні, яким не передбачено безпосередніх розрахунків між Фондами на рівні їх районних структурних підрозділів, якими є сторони у даному спорі.

Заперечення відповідача в частині позовних вимог щодо відшкодування пенсій виплачених гр.гр. Тегза, Сухан, Кремінь, Станинець, Худан ґрунтуються на тому, що пенсійні справи зазначених громадян не містять актів про нещасний випадок на виробництві форми Н-1. Таким чином не доведено, що інвалідність виникла внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, отже відсутні підстави для відшкодування відповідачем позивачеві виплачених пенсій цим громадянам.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

При цьому суд виходив з наступного.

Спірні відносини у даній справі виникли з правовідносин сторін як територіальних підрозділів страховиків у сфері загальнообов’язкового державного соціального страхування з питань відшкодування виплачених пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсій у зв’язку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання.

Статтею 4 Основ законодавства України про загальнообов’язкове державне соціальне страхування (далі - Основи) встановлено, що залежно від страхового випадку є такі, зокрема, види загальнообов’язкового державного соціального страхування - пенсійне страхування та страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності. Страховиками за цими видами страхування є відповідно Пенсійний фонд України (ПФУ) та Фонд соціального страхування від нещасних випадків та професійних захворювань України (ФССНВУ), а відносини, що виникають за цими видами страхування регулюються окремими законами, прийнятими відповідно до Основ.

Частиною 4 ст. 26 Основ встановлено, що якщо після призначення застрахованій особі матеріальної допомоги чи надання соціальних послуг між страховиками виник спір щодо понесених витрат, виплата здійснюється страховиком, до якого звернулася застрахована особа. При цьому, неналежний страховик має право звернутися до належного страховика щодо відшкодування понесених ним витрат.

За змістом п. 4 ст. 25 Основ пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсії у зв’язку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання є видом соціальних послуг та матеріального забезпечення, що надаються за страхуванням від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності. Належним страховиком у таких випадках є ФССНВУ.

Пенсійне забезпечення громадян України –призначення та виплата пенсій, зокрема, пенсій по інвалідності внаслідок трудового каліцтва або професійного захворювання здійснюється органами ПФУ відповідно до приписів ст.ст. 2, 10 23, 81 Закону № 1788.

З набранням чинності Закону № 1105 обов’язок відшкодування шкоди, заподіяної працівникові внаслідок ушкодження його здоров’я або в разі його смерті при настанні страхового випадку, шляхом, зокрема, виплати пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві покладено на ФССНВУ.

Ст. 2 Закону № 1105 передбачено, що сфера дії Закону щодо права на забезпечення по страхуванню від нещасного випадку на виробництві поширюється на осіб, право яких на отримання відшкодування шкоди раніше було встановлено згідно із законодавством СРСР про відшкодування шкоди, завданої працівникам внаслідок травмування на виробництві. При цьому, право на таке забезпечення, яке встановлено в Україні, не залежить від того, у якій з колишніх республік СРСР стався нещасний випадок на виробництві із застрахованою особою або виникло професійне захворювання, пов'язане з виконанням нею трудових обов'язків.

За приписами Прикінцевих положень Закону № 1105 які спричинили втрату працездатності" відшкодування шкоди, медична, професійна та соціальна реабілітація провадяться ФССНВУ також зазначеним у ст. 8 цього Закону особам, які потерпіли до набрання ним чинності та мали право на зазначені страхові виплати і соціальні послуги. Вся заборгованість потерпілим на виробництві та членам їх сімей, яким до набрання чинності цим Законом, підприємства, установи та організації не відшкодували матеріальної і моральної (немайнової) шкоди, заподіяної ушкодженням здоров'я, виплачується цими підприємствами, установами і організаціями, а в разі їх ліквідації без правонаступника - Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві.

Відповідно до ст. 1 Угоди у галузі пенсійного забезпечення, пенсійне забезпечення громадян держав-учасниць даної Угоди та членів їх сімей здійснюється за законодавством держави, на території якої вони проживають. Статтею 3 цієї Угоди встановлено, що всі витрати, пов'язані зі здійсненням пенсійного забезпечення за даною Угодою, несе держава, яка надає забезпечення.

Законом України „Про страхові тарифи на загальнообов’язкове державне соціальне страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань, які спричинили втрату працездатності” (ст. 7) передбачено, що ФССНВУ сплачує страхові виплати та надає соціальні послуги працівникам (членам їх сімей), які потерпіли на виробництві до 1 квітня 2001 року, з того часу, коли відповідні підприємства передали в установленому порядку Фонду документи, що підтверджують право цих працівників (членів їх сімей) на такі страхові виплати та соціальні послуги, або коли таке право встановлено в судовому порядку.

Потерпілі, документи яких не передані до Фонду, продовжують отримувати належні виплати та соціальні послуги від свого роботодавця, Пенсійного фонду України та Фонду соціального страхування України. При цьому кошти, виплачені потерпілому страхувальником, зараховуються Фондом за рахунок його страхових внесків на загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, а між страховиками з інших видів страхування Фондом в подальшому відбуваються відповідні розрахунки.

Таким чином, страховиком, який має виплачувати пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, що сталося на території колишніх республік СРСР та пенсії у зв’язку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання на території колишніх республік СРСР, а в разі виплати таких пенсій органами ПФУ відшкодувати останньому суми таких виплачених пенсій, є ФССНВУ.

Спільною постановою ПФУ та ФССНВУ від 4.03.03 за № 5-4/4 затверджено Порядок відшкодування Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України Пенсійному фонду України витрат, пов’язаних з виплатою пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсій у зв’язку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання (далі –Порядок відшкодування), яким встановлено механізм погодження та відшкодування таких витрат. Даним порядком визначено процедуру проведення взаєморозрахунків шляхом складання територіальними управліннями ПФУ списків осіб, яким виплачено пенсії, на підставі яких сторонами здійснюється звірка витрат за особовими справами потерпілих та складається відповідний акт, яким визначається загальна сума витрат, що підлягають відшкодуванню, акт же надсилається головним управлінням фондів для здійснення відшкодувань на рівні їх центральних органів.

Матеріалами даної справи встановлено та визнається сторонами у ході судового розгляду, що ПФУ здійснено виплату пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання громадянам Бурач (за період з 1.01.02 по 20.12.05 на суму 6653,10 грн.), Петришинець (за період з 1.01.02 по 16.01.07 на суму 10418,87 грн.), Ференці (за період з 1.01.02 по 31.10.07 на суму 10336,40 грн.), Дубанич (за період з 1.04.01 по 31.12.04 на суму 3876,18 грн.), Лало (за період з 1.01.02 по 31.10.07 на суму 10900,86 грн.), Зубака (за період з 1.04.01 по 31.10.04 на суму 6080,52 грн.), Маюр (за період з 1.04.01 по 28.03.03 на суму 3007,07), з якими сталися нещасні випадки на виробництві поза межами України - на території колишнього СРСР - та пенсію у зв’язку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві поза межами України, громадянці Поп”янош (за період з 1.004.01 по 30.06.05 на суму 14479,44 грн.).

З огляду на наведені приписи законодавства страховиком, який має виплачувати зазначеним громадянам пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсії у зв’язку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві, а у разі виплати їх ПФУ –відшкодувати останньому витрати, є ФССНВУ.

Разом з тим, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог в частині зобов’язання відповідача включити до акта щомісячної звірки витрат особових справ вищенаведених потерпілих громадян, оскільки такий спосіб захисту (відновлення) порушеного права не відповідає змісту прав управління ПФУ щодо відшкодування понесених ним витрат. Така позиція відповідає правовій позиції, викладеній у постанові Верховного Суду України від 20.03.07, що прийнята за результатами касаційного провадження за винятковими обставинами у справі за позовом управління ПФУ у Великобагачанському районі Полтавської області до відділення виконавчої дирекції ФССНВУ у Великобагачанському та Решетилівському районах Полтавської області про зобов’язання прийняти до заліку та відшкодування суми.

В іншій частині позовних вимог - про стягнення з відповідача у даній справі на користь позивача сум виплачених пенсій вищезазначеним громадянам –також належить відмовити, оскільки за умовами Порядку відшкодування таке відшкодування здійснюється на рівні центральних органів Фондів, територіальні підрозділи яких є сторонами у даній справі.

Щодо відшкодування пенсій виплачених управлінням ПФУ іншим громадянам (Тегза, Сухан, Кремінь, Станинець, Худан), то матеріалами справи не доведено належними доказами, що дані пенсії є пенсіями по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, оскільки в особових справах пенсіонерів відсутні акти про нещасний випадок на виробництві форми Н-1, що визнається сторонами. За таких обставин пенсійне забезпечення зазначених громадян здійснюється органами ПФУ відповідно до приписів Закону № 1788, а на ФССНВУ не може бути покладений обов’язок відшкодування цих пенсій, оскільки останній не може вважатися належним страховиком .

З огляду на вищевикладене, керуючись Основами законодавства України про загальнообов’язкове державне соціальне страхування, Угодою про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення, Законами України „Про пенсійне забезпечення”, „Про загальнообов’язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності”, „Про страхові тарифи на загальнообов’язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності”, ст.ст. 17, 49, 51, 71, 86, ст. ст. 158 - 163, п. 6 розділу УІІ Прикінцеві та перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України,

суд постановив:

1. У позові відмовити.

Дана постанова набирає законної сили в порядку ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова може бути оскаржена в порядку ст. 186 цього ж кодексу до Львівського апеляційного адміністративного суду шляхом подання відповідної заяви протягом 10-ти днів з дня складення постанови у повному обсязі та апеляційної скарги протягом 20-ти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Постанова у повному обсязі виготовлена 20.02.2008р.

Суддя                                                              Ушак І.Г.