ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

04.04.08                                                                       Справа№ 4/0212

Суддя господарського суду Львівської області Гриців В.М. розглянув матеріали позовної заяви державного закладу „Клінічна лікарня Львівської залізниці” до Львівської міської ради та обласного комунального підприємства „Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки” про визнання нечинними пунктів 2.1, 2.2, 2.3 ухвали Львівської міської ради від 27.12.2001р. №1404 „Про впорядкування окремих питань власності на об’єкти нерухомого майна” та зобов’язання ОКП „Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки” видати позивачу свідоцтва про право власності на будівлі за переліченими у позові адресами

ВСТАНОВИВ:

Державний заклад „Клінічна лікарня Львівської залізниці” звернувся до господарського суду Львівської області з позовною заявою в порядку ст.ст. 54, 57 ГПК України, просить суд визнати нечинними пункти 2.1, 2.2, 2.3 ухвали Львівської міської ради від 27.12.2001р. №1404 „Про впорядкування окремих питань власності на об’єкти нерухомого майна” та зобов’язати ОКП „Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки” видати позивачу свідоцтва про право власності на будівлі за переліченими у позові адресами.

Державному закладу „Клінічна лікарня Львівської залізниці” у прийнятті вищеописаного позову, поданого в порядку ст.ст. 54, 57 ГПК України, слід відмовити з огляду на наступне.

Відповідно до вимог ст.12 ГПК України господарським судам підвідомчі:

1) справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні господарських договорів, у тому числі щодо приватизації майна, та з інших підстав, крім, зокрема, спорів, що виникають із публічно-правових відносин та віднесені до компетенції Конституційного Суду України та адміністративних судів

2) справи про банкрутство.

3) справи за заявами органів Антимонопольного комітету України, Рахункової палати з питань, віднесених законодавчими актами до їх компетенції.

4) справи, що виникають з корпоративних відносин.

Суддя на підставі п.1 ст.62 ГПК України відмовляє у прийнятті позовної заяви, зокрема, якщо заява не підлягає розгляду в господарських судах України.

Відповідно до вимог ст.ст. 2, 3, 17 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. Компетенція адміністративних судів поширюється, зокрема, на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Справа адміністративної юрисдикції (адміністративна справа) –це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. Суб'єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень.

Відповідно до ст.59 ЗУ „Про місцеве самоврядування в Україн” рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. Акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку. Як випливає з позовної заяви, позивач просить суд визнати частково протиправним рішення органу місцевого самоврядування (суб’єкта владних повноважень) - Львівської міської ради.

Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень»визначено, що цей Закон регулює відносини, пов'язані з державною реєстрацією речових прав на нерухоме майно всіх форм власності, їх обмежень та правочинів щодо нерухомості. Цим Законом державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень (державна реєстрація прав) визначена як офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обмежень, що супроводжується внесенням даних до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обмежень. Державна реєстрація прав проводиться місцевими органами державної реєстрації прав виключно за місцем знаходження нерухомого майна, а саме: в містах Києві та Севастополі, місті обласного підпорядкування, районі. Згідно розділу V „Прикінцеві положення” цього Закону до створення єдиної системи органів реєстрації прав, а також до формування Державного реєстру прав у складі державного земельного кадастру реєстрація об'єктів нерухомості проводиться комунальними підприємствами бюро технічної інвентаризації.

З огляду на це ОКП „Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки” при здійсненні реєстрації права власності (на чому фактично наполягає позивач) здійснює тимчасово делеговані законом владні повноваження місцевого державного органу реєстрації прав.

З урахуванням викладеного, у прийнятті позову про оскарження рішення суб’єкта владних повноважень (Львівської міської ради) та спонукання суб’єкта при виконанні ним делегованих владних повноважень (ОКП „Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки”) до вчинення дій, поданого за правилами господарського судочинства - слід відмовити.

При цьому суддя роз’яснює позивачу, що з метою захисту своїх прав та інтересів він може звернутися з адміністративним позовом, оформленим відповідно до вимог ст.ст.104-106 КАС України.

Керуючись п.1 ст. 62 ГПК України, суддя

УХВАЛИВ:

У прийнятті заяви державного закладу „Клінічна лікарня Львівської залізниці” до Львівської міської ради та обласного комунального підприємства „Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки” про визнання нечинними пунктів 2.1, 2.2, 2.3 ухвали Львівської міської ради від 27.12.2001р. №1404 „Про впорядкування окремих питань власності на об’єкти нерухомого майна” та зобов’язання ОКП „Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки” видати позивачу свідоцтва про право власності на будівлі за переліченими у позові адресами - відмовити.

Суддя                                                                        Гриців В.М.