ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

23 січня 2008 р.

№ 16/3895

Вищий
господарський суд України у складі колегії суддів:

Дунаєвської Н.Г.,

Михайлюка
М.В.,

Самусенко С.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Києві касаційну скаргу ОСОБА_1на постанову Київського
міжобласного апеляційного господарського суду від 14 листопада 2007 року у
справі № 16/3895 Господарського суду Черкаської області за позовом ОСОБА_2, м.
Черкаси, до: 1) ОСОБА_3, м. Черкаси; 2) Відкритого акціонерного товариства
акціонерного банку "Укргазбанк", м. Київ, за участю третіх осіб, які
не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: 1)
Відкрите акціонерне товариство "Проммонтаж-30", м. Черкаси; 2)
Товариство з обмеженою відповідальністю "Силікат-реєстр", м. Черкаси,
про визнання за ОСОБА_2права власності на знерухомлені іменні акції Відкритого
акціонерного товариства "Проммонтаж-30" в кількості 1 571 025 штук та
зобов'язання Відкритого акціонерного товариства акціонерного банку
"Укргазбанк" зарахувати знерухомлені акції в кількості 1 571 025 штук
на рахунок позивача,

за участю представників сторін:

позивача -ОСОБА_2, ОСОБА_4 (дов.
від 28.09.2007р.), ОСОБА_5 (дов. від 23.07.2007р.);

відповідача -1- ОСОБА_1, ОСОБА_6
(дов. від 24.12.2007р.);

відповідача -2 -Сироїд А.В. (дов. №
1321 від 07.08.2007р.);

третіх осіб -не з'явилися,

встановив:

У липні 2007 року позивач -ОСОБА_2
пред'явив у господарському суді позов до відповідача-1 - ОСОБА_1 та до
відповідача-2 - ВАТ АБ "Укргазбанк", про визнання за ним права
власності на знерухомлені іменні акції Відкритого акціонерного товариства
"Проммонтаж-30" в кількості 1 571 025 штук та зобов'язання Відкритого
акціонерного товариства акціонерного банку "Укргазбанк" зарахувати
знерухомлені акції в кількості 1 571 025 штук на рахунок позивача.

Вказував, що 10.09.2004 року між ним
та відповідачем-1 було укладено договір дарування цінних паперів, згідно якого
відповідач-1 подарував йому прості іменні акції
ВАТ "Проммонтаж-30" в кількості 1 571 025 штук, загальною
вартістю 392 756,25грн.

Зазначав, що згідно умов договору
право власності переходить до обдарованого (позивача) з моменту внесення змін
до Реєстру власників іменних цінних паперів.

Посилаючись на відмову відповідача-1
підписати передавальне розпорядження, позивач просив визнати за ним право
власності на знерухомлені іменні акції ВАТ "Проммонтаж-30" в
кількості 1 571 025 штук та зобов'язати ВАТ АБ "Укргазбанк"
зарахувати знерухомлені акції в кількості 1 571 025 штук на його рахунок.

Рішенням Господарського суду
Черкаської області від 16 жовтня 2007 року (суддя Спаських Н.М.) в позові
відмовлено.

Рішення мотивоване посиланнями на
безпідставність заявлених вимог, оскільки сам факт підписання договору
дарування без передачі дарунку не свідчить про перехід права власності до
обдарованого.

Постановою Київського міжобласного
апеляційного господарського суду від 14 листопада 2007 року (колегія суддів у
складі: Ткаченка Б.О. -головуючого, Лобаня О.І., Федорчука Р.В.) рішення
скасовано, постановлено нове рішення.

Постановлено визнати за ОСОБА_2право
власності на знерухомлені іменні акції Відкритого акціонерного товариства
"Проммонтаж-30" в кількості 1 571 025 штук та зобов'язано Відкрите
акціонерне товариство акціонерного банку "Укргазбанк" зарахувати
знерухомлені акції в кількості 1 571 025 штук на рахунок позивача.

Постанова мотивована посиланнями на
ст. 526 ЦК України, згідно якої зобов'язання має виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, а за відсутності таких умов
та вимог -відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно
ставляться.

У касаційній
скарзі ОСОБА_1, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм
матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову суду
апеляційної інстанції та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Заслухавши доповідача,
представників сторін, перевіривши правильність застосування судом  норм матеріального та процесуального права
судова колегія Вищого господарського суду України дійшла висновку, що касаційна
скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до роз'яснень Пленуму
Верховного Суду України, що викладені в п.1 Постанові від 29.12.1976 року № 11
“Про судове рішення”, рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги
процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у
відповідності з нормами матеріального права, що підлягають  застосуванню до даних правовідносин.

Обґрунтованим визнається рішення, в
якому повністю відображені обставини, що мають значення для даної справи,
висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними,
відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими у
судовому засіданні.

Рішення місцевого господарського
суду відповідає зазначеним вимогам, оскільки ґрунтуються на всебічному, повному
і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх
сукупності.

Як встановлено судами попередніх
інстанцій та вбачається з матеріалів справи, 10.09.2004 року між сторонами у
справі було укладено договір дарування цінних паперів, згідно якого
відповідач-1 подарував позивачу прості іменні акції  ВАТ "Проммонтаж-30" в кількості 1
571 025 штук, загальною вартістю 392 756,25грн.

Пунктом 5 договору передбачено, що
право власності переходить до обдарованого (позивача) з моменту нотаріального
посвідчення договору та з моменту внесення змін до реєстру власників
іменних цінних паперів.

Згідно розділу VII пункту 14
Положення "Про затвердження Положення про порядок ведення реєстрів
власників іменних цінних паперів" від 2006.10.17, унесення у систему
реєстру записів про перехід прав власності за цінними паперами за наслідками
цивільно-правових договорів здійснюється реєстроутримувачем на підставі
подання, зокрема, передавального розпорядження, складеного від імені
зареєстрованої особи.

Як вбачається з наявної в
матеріалах справи виписки з реєстру власників іменних цінних паперів про стан
особового рахунку № 500 від 10.08.2004 року, відповідач-1 є власником простих
іменних акцій  ВАТ
"Проммонтаж-30" в кількості 1 571 025 штук, загальною вартістю 392
756,25грн.

Місцевим судом встановлено, що
сторонами було укладено договір дарування цінних паперів, проте передавальне
розпорядження відповідачем-1  не
складалося.

Статтею 717 ЦК України визначено,
що за договором дарування одна сторона (дарувальник) передає або зобов'язується
передати в майбутньому другій стороні (обдаровуваному) безоплатно майно
(дарунок) у власність.

Згідно ст. 722 ЦК України що право
власності обдаровуваного на дарунок виникає з моменту його прийняття.

Прийняття обдаровуваним документів,
які посвідчують право власності на річ, інших документів, які посвідчують
належність дарувальникові предмета договору, або символів речі (ключів, макетів
тощо) є прийняттям дарунка.

Договір дарування є реальним
договором і вважається укладеним з моменту передачі речі (дарунка). До цього
він не є укладеним.

За таких обставин, суд першої
інстанції правильно встановив та виходив з того, що за своїм змістом договір
дарування є добровільним волевиявленням сторін, а тому, оскільки прийняття
дарунку не відбулося, відсутні будь-які правові підстави для зобов'язання
ОСОБА_1 підписати передавальне розпорядження, а - ВАТ АБ "Укргазбанк"
зарахувати знерухомлені акції в кількості 1 571 025 штук на рахунок позивача.

Скасовуючи рішення місцевого суду,
суд апеляційної інстанції помилково застосовував норми права, які регулюють
умови загальних договорів та помилково виходив з того, що укладений 10.09.2004
року між позивачем та ОСОБА_1 договір дарування цінних паперів є правовою
підставою для зобов'язання ВАТ АБ "Укргазбанк" зарахувати
знерухомлені акції в кількості 1 571 025 штук на рахунок позивача.

Проте погодитись з висновком суду
апеляційної інстанції не можна, оскільки такий висновок є наслідком
неправильного застосування положень ст.ст. 717, 722 ЦК України та таким, що
суперечить вимогам ст. 43 ГПК України щодо всебічного, повного і об'єктивного
розгляду в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності керуючись
законом.

За таких обставин, постанова суду
апеляційної інстанції, як така, що прийнята з порушенням норм матеріального
права підлягає скасуванню, а рішення місцевого суду -залишенню в силі.

На підставі наведеного та керуючись
ст. ст.  1115, 1117,
1119 - 11111 Господарського процесуального кодексу
України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу
ОСОБА_1задовольнити.

2. Постанову Київського
міжобласного апеляційного господарського суду від 14 листопада 2007 року у
справі № 16/3895 скасувати.

3. Рішення Господарського суду
Черкаської області від 16 жовтня 2007 року у справі № 16/3895 залишити в силі.

Судді          :
Н.Г. Дунаєвська

М.В.
Михайлюк

С.С. Самусенко