ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

11.11.08 Справа №8/278/08

Колегія суддів Запорізького апеляційного господарського суду у складі:

Головуючий суддя Хуторной В.М. судді Хуторной В.М. , Кричмаржевський В.А. , Мойсеєнко Т. В.

при секретарі Лола Н.О.

За участю представників сторін від позивача – Дудка Н.О., довіреність №12-30/8197 від 25.12.07 р.; від відповідача та третьої особи представники не з’явились;

Розглянувши в судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Державного казначейства України у Запорізькій області в особі управління Державного казначейства у Михайлівському районі на рішення господарського суду Запорізької області від 09.07.2008 р. у справі № 8/278/08

за позовом: Головного управління Державного казначейства України у Запорізькій області в особі управління Державного казначейства у Михайлівському районі, смт. Михайлівка Запорізької області (далі УДК у Михайлівському районі);

до відповідача: Сільськогосподарського виробничого кооперативу «Україна», смт. Михайлівка Запорізької області (далі СВК «Україна»);

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет позову на стороні позивача: Відкрите акціонерне товариство “Пришибський КХП”, смт. Пришиб Запорізької області;

про стягнення 54220,5 грн. вартості безпідставно набутого майна та 33476,78 грн. пені

ВСТАНОВИВ:

Розпорядженням голови Запорізького апеляційного господарського суду №2141 від 10.11.2008 р. справу № 8/278/08 передано на розгляд колегії суддів у складі: Хуторной В.М. (головуючий), судді – Мойсеєнко Т.В., Кричмаржевський В.А., якою справу прийнято до свого провадження.

Рішенням господарського суду Запорізької області (суддя Попова І.А..) від 09.07.2008 р. у справі № 8/278/08 в позові відмовлено.

Вказане рішення мотивоване тим, що позивачем не надано доказів, які свідчили б про виникнення у відповідача цивільного обов’язку щодо правовідносин з отримання бюджетної позички у 1996 р., не доведено факт виникнення заборгованості, її розмір, період виникнення.

Не погоджуючись частково з судовим рішенням, УДК у Михайлівському районі, позивач по справі, звернувся з апеляційною скаргою, в якій зазначає, що господарським судом при прийнятті рішення невірно застосовано норми матеріального права та не в повному обсязі досліджено факт отримання насіння СВК «Україна». На думку заявника апеляційної скарги правовідносини, пов’язані із отриманням зерна із державного резерву регулюються ст. 1212 ЦК України, тоді як господарський суд на підставі цієї статті відмовив у задоволені позову. Просить рішення господарського суду Запорізької області від 09.07.2008 р. по справі № 8/278/08 скасувати та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити у сумі 54220,5 грн.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав доводи, викладені у апеляційній скарзі.

СВК «Україна», відповідач по справі відзиву на апеляційну скаргу не надав.

За клопотанням представника позивача судовий процес здійснювався без фіксації технічними засобами, за його згодою в судовому засіданні 11.11.2008 р. оголошено лише вступну та резолютивну частину постанови.

Відповідно до ст. 99 ГПК України, апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами наданими суду першої інстанції.

Згідно ст. 101 ГПК України, апеляційний господарський суд не зв’язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Сутність спору:

За позовними вимогами позивач вказує, що відповідач відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 12.03.1996 р. №323 «Про задоволення державних потреб у сільськогосподарській продукції на 1996 рік» отримав від ВАТ «Пришибський КХП» бюджетну (насіннєву) позичку на суму 54720,5 грн. Факт отримання СВК «Україна» насіннєвої позички підтверджується актом інвентаризації заборгованості по бюджетній позичці станом на 01.01.1999 р. та актами звірки ВАТ «Пришибський КХП» та СВК «Україна» станом на 01.01.2001 р. та 01.12.2001 р.

На прохання позивача погасити бюджетну позичку (листи від 10.08.2004 р. № 04-05/2/1430, від 03.02.2005 р. № 04-05/2/233, від 09.03.2005 р. № 04-05/2/416 та від 18.04.2006 р. №04-05/2/829) відповідач лише у 2006 р. повернув до державного бюджету 500 грн.

Залишок заборгованості бюджетної позички у сумі 54220,5 грн. до цього часу не повернуто.

Предметом розгляду в суді першої інстанції було стягнення з відповідача 54220,5 грн. вартості безпідставно набутого майна та 33476, 78 грн. пені.

Рішенням господарського суду Запорізької області відмовлено у задоволенні позовних вимог, з чим не погодився позивач та оскаржує його в апеляційному порядку.

Колегія суддів, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування норм процесуального права при винесенні оскаржуваного рішення, знаходить апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню з таких підстав.

Позовні вимоги ґрунтуються на ст. ст. 469 ЦК УРСР, 1212, 1213, 1214 ЦК України.

Стаття 469 ЦК УРСР. Особа, яка одержала майно за рахунок іншої особи без

достатньої підстави, встановленої законом або договором, зобов'язана повернути безпідставно придбане майно цій особі.

Такий же обов'язок виникає, коли підстава, на якій придбано майно, згодом відпала.

В разі неможливості повернути безпідставно придбане майно в натурі повинна бути відшкодована його вартість, що визначається на момент придбання.

Ці правила поширюються на випадок збереження майна за рахунок іншої особи без достатніх підстав, встановлених законом або договором.

Стаття 1212 ЦК України.

1. Особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

2. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Стаття 1213 ЦК України.

1. Набувач зобов'язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі.

Стаття 1214 ЦК України.

1. Особа, яка набула майно або зберегла його у себе без достатньої правової підстави, зобов'язана відшкодувати всі доходи, які вона одержала або могла одержати від цього майна з часу, коли ця особа дізналася або могла дізнатися про володіння цим майном без достатньої правової підстави. З цього часу вона відповідає також за допущене нею погіршення майна.

Зазначене спірне майно не є безпідставно набутим, оскільки бюджетна позичка надавалась відповідачу на підставі Постанови Кабінету Міністрів України від 12.03.1996 р. №323 «Про задоволення державних потреб у сільськогосподарській продукції на 1996 рік». Жодних первинних документів на підтвердження факту надання (отримання) цієї бюджетної позики (накладні, довіреності на отримання товару) учасниками процесу не надано.

Позивач не надав суду на підтвердження цього факту жодної з довідок, які повинен був складати у відповідності до Порядку повернення заготівельними підприємствами бюджетної позички (затвердженого наказом Міністерства Агропромислового комплексу України, та Міністерства фінансів України № 37/200 від 15.09.1997 р.).

З заявлених правових підстав та з огляду на недоведеність позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Акт інвентаризації заборгованості по бюджетній позичці станом на 01.01.1999 р. та акти звірки ВАТ "Пришибський КХП" та СВК "Україна" станом на 01.01.2001 р., 01.12.2001 р., не є правочинами, у розумінні ст. 11 ЦК України, які породжують цивільні права та обов’язки.

У зв’язку з ненаданням первинних документів не можливо встановити початок перебігу строку позовної давності.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 101 - 105 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Державного казначейства України у Запорізькій області в особі управління Державного казначейства у Михайлівському районі залишити без задоволення, а рішення господарського суду Запорізької області від 09.07.2008 р. у справі № 8/278/08 – без змін.

.

Головуючий суддя Хуторной В.М.

судді Хуторной В.М.

Кричмаржевський В.А. Мойсеєнко Т. В.