ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:
Остапенка М.І. (головуючий),
заяву про винесення додаткової постанови
Товариства з обмеженою відповідальністю "Фірма "Сервісгаз"
у справі
господарського суду
Автономної Республіки Крим
Товариства з обмеженою відповідальністю "Львівська ізоляторна компанія"
Товариства з обмеженою відповідальністю "Фірма "Сервісгаз"
розірвання договору та стягнення 800000,00 грн.
Рішенням господарського суду Автономної Республіки Крим від 03.03.2008 у справі № 2-7/14225-2007 позов задоволено частково. Розірвано договір купівлі-продажу № 10/08/06 від 10.08.2006, укладений між ТзОВ "Львівська ізоляторна компанія" та ТзОВ "Фірма "Сервісгаз". Стягнено з ТзОВ "Фірма "Сервісгаз" на користь ТзОВ "Львівська ізоляторна компанія" пеню в сумі 25897,05 грн. В іншій частині позову відмовлено.

Постановою Севастопольського апеляційного господарського суду від 10.04.2008, за тією ж справою, вищезазначене судове рішення змінено. Позов задоволено частково. Розірвано договір купівлі-продажу № 10/08/06 від 10.08.2006, укладений між ТзОВ "Львівська ізоляторна компанія" та ТзОВ "Фірма "Сервісгаз". Стягнено з ТзОВ "Фірма "Сервісгаз" на користь ТзОВ "Львівська ізоляторна компанія" 29465,70 грн. річних та 25897,05 грн. неустойки за порушення зобов’язання. В частині стягнення 800000,00 грн. боргу та 9952,95 грн. неустойки відмовлено.

Постановою Вищого господарського суду України від 17.07.2008 касаційну скаргу ТзОВ "Фірма "Сервісгаз" задоволено частково. Постанову Севастопольського апеляційного господарського суду від 10.04.2008 та рішення господарського суду Автономної Республіки Крим від 03.03.2008 у справі № 2-7/14225-2007 скасовано в частині стягнення грошової суми неустойки у розмірі 25897,05 грн. В задоволенні позову, відносно цієї ж частини вимог, відмовлено. В іншій частині постанову Севастопольського апеляційного господарського суду від 10.04.2008 у справі № 2-7/14225-2007 залишено без змін.

У заяві про винесення додаткової постанови відповідач просить винести додаткове рішення, яким вирішити питання про новий розподіл судових витрат, а зокрема державного мита, за правилами ст. 49 ГПК України.

Колегія суддів Вищого господарського суду України знаходить заяву відповідача такою, що не підлягає задоволенню.

До такого висновку суд дійшов на підставі наступного.

Згідно із ч. 2 ст. 49 ГПК України, якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, господарський суд має право покласти на неї державне мито незалежно від результатів вирішення спору.

Як вбачається із змісту постанови апеляційного суду, останнім, відповідно до вимог ст. 49 ГПК України, при розподілі господарських витрат між сторонами було враховано, що спір за цією справою виник внаслідок неправильних дій відповідача.

З такою позицією апеляційного суду погодився і Вищий господарський суд України в ході касаційного перегляду справи. У цьому зв’язку питання щодо нового розподілу господарських витрат за результатами касаційного перегляду справи судом не вирішувалось.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 49, 86, 88 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Фірма "Сервісгаз" від 21.08.2008 про винесення додаткового рішення у справі № 2-7/14225-2007 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Львівська ізоляторна компанія" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фірма "Сервісгаз" про розірвання договору та стягнення 800000,00 грн. залишити без задоволення.

Головуючий Остапенко М.І.

Суддя Харченко В.М.

Суддя Борденюк Є.М.