ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

04.02.08р.

Справа № А25/44-08

За позовом Відкритого акціонерного товариства "Дніпропетровський лакофарбовий завод", м. Дніпропетровськ

до Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській області, м. Дніпропетровськ

про визнання нечинним наказу

Суддя Чередко А.Є.

СУТЬ СПОРУ:

Позивач звернувся до господарського суду з адміністративним позовом, згідно якого просить суд визнати нечинним наказ РВ Фонду державного майна України по Дніпропетровській області від 30 липня 2007 року № 12/10-42-УДМ; визнати дії РВ Фонду державного майна України по Дніпропетровській області щодо проведення перевірки стану утримання, збереження та використання ВАТ "Дніпропетровський лакофарбовий завод" належних йому на праві власності об'єктів соціально-побутового призначення, а саме: медичний пункт (вул. Будьонного, 2а); столова (вул. Будьонного, 2а); спортивний комплекс (вул. Будьонного, 2а); будинок культури (вул. Будьонного, 17); база відпочинку "Сонячна" (Урочище "Дійовська дача"); дитячий комбінат "Дніпропетровська область, Новомосковський район) неправомірними; зобов'язати РВ Фонду державного майна України по Дніпропетровській області відізвати з КП "Дніпропетровське МБТІ" лист № 12/10-6125 від 17 серпня 2007 року.

Відповідачем подано до суду заяву про зупинення провадження у справі № А25/44-08 до вирішення питання щодо визначення права власності на вищезазначені об'єкти нерухомості у справах № ПР25/17-08, № 18/758-07, № 18/759-07, що унеможливлює з цих підстав розгляд даної справи.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 22.01.2008р. у справі № А25/44-08 розгляд справи було відкладено, а у задоволенні заяви відповідача про зупинення провадження у справі відмовлено.

30.01.2008р. до господарського суду Дніпропетровської області надійшла апеляційна скарга Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській області на ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 22.01.2008р. у справі № А25/44-08.

Стаття 129 Конституції України встановлює основні засади судочинства, до яких віднесено забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом.

Зазначена конституційна норма конкретизована законодавцем у ст. 12 Закону України "Про судоустрій України", згідно з якою учасники судового процесу та інші особи у випадках і порядку, передбачених процесуальним законом, мають право на апеляційне оскарження судового рішення. Наведена норма Закону становить в залежність реалізацію конституційного права на апеляційне та касаційне оскарження від положень процесуального закону, яким є зокрема Кодекс адміністративного судочинства України. Таким чином, Кодекс адміністративного судочинства України містить виключний перелік імперативних норм про те, в яких випадках учасник судового процесу має право оскаржити ухвалу в апеляційному порядку.

Згідно із приписами Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 31.01.2005 р. № 01-8/157 „Про деякі питання судової практики, пов’язані з оскарженням ухвал господарських судів” до відома господарських судів України доведено, що згідно із інформаційним листом Верховного Суду України від 17.01.2005 р. № 1/3.2 відповідно до частини першої ст. 106 та ст.11113 ГПК України ухвали місцевого господарського суду можуть бути оскаржені у випадках, передбачених цим Кодексом та Законом України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом”. У разі подання апеляційної або касаційної скарги на ухвалу місцевого або апеляційного господарського суду, яку не може бути оскаржено, відповідному місцевому або апеляційному господарському суду, до якого надіслано скаргу, слід відмовити у прийняття такої скарги з посиланням на частини першу та четверту статтей 106 та 11113 ГПК України. Про відмову у прийнятті апеляційної скарги виноситься ухвала.

Згідно з ч. 2 ст. 185 КАС України ухвали суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку окремо від постанови суду повністю або частково у випадках, встановлених цим Кодексом. Заперечення на інші ухвали можуть бути викладені в апеляційній скарзі на постанову суду першої інстанції.

Кодекс адміністративного судочинства України не передбачає оскарження ухвали суду про відкладення розгляду справи, якою і є оскаржувана відповідачем ухвала. Також, не підлягає оскарженню і ухвала про відмову у задоволенні клопотання про зупинення провадження у справі. За ст. 156 КАС України підлягають оскарження лише ухвали про зупинення провадження у справі.

Враховуючи усе вищевикладене, господарський суд вважає, що у прийнятті апеляційної скарги Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській області на ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 22.01.2008р. у справі № А25/44-08 слід відмовити.

Керуючись вимогами ст.ст. 156, 165, 185 КАС України , ст.ст. 106, 11113 ГПК України, господарський суд, -

УХВАЛИВ:

В прийняті апеляційної скарги Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській області на ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 22.01.2008р. у справі № А25/44-08 відмовити.

Апеляційну скаргу та заяву разом з поданими матеріалами повернути скаржнику.

Суддя

А.Є. Чередко