ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.10.08 Справа № 10/622/08

Суддя Алейникова Т.Г.

За позовом: Відкрите акціонерне товариство “Запоріжжяобленерго”,

м. Запоріжжя

до відповідача: Запорізький обласний благодійний фонд Підтримки правоохоронної діяльності, м. Запоріжжя

про стягнення заборгованості в сумі 24 068, 47 грн.

Суддя Алейникова Т.Г.

Представники:

від позивача: Феняк О.Р. (дов. № 301 від 09.09.2008 р.),

Міхадюк М.В. (дов. від 22.10.08)

від відповідача: Дудник І.Г. дов. від 27.10.08

Суть спору:

У судовому засіданні оголошено резолютивну частину рішення. Позивач звернувся з позовом про стягнення з Відповідача коштів в розмірі 24 068,47 грн., які являються недоотриманою орендною платою за договором суборенди транспортного засобу № 44/06-07 від 25.06.2007 р., відповідно до якого Позивач передав у тимчасове платне користування Відповідачу легковий дорожній транспортний засіб (автомобіль Lanos 1.6 TF69Y).

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що в 2008 році Контрольно-ревізійним управлінням в Запорізькій області Головного контрольно-ревізійного управління України було проведено ревізію фінансово-господарської діяльності ВАТ «Запоріжжяобленерго»за період з 01.01.2007 р. по 01.04.2008 р. В розділі 14 вищевказаного акту КРУ вказано «Правильність визначених фінансових результатів», складеного за результатами проведеної ревізії акті № 005/0012 від 06.08.2008 р., вказано, що Позивачем недоотримано доходи від оренди майна, в т.ч. переданого в суборенду Запорізькому обласному Фонду підтримки правоохоронної діяльності автомобіля DAEWOO Lanos на 20,06 тис.грн., (у 2007 році на 14,78 тис.грн. у І кварталі 2008 року на 5,28 тис.грн.), крім того ПДВ на 4,01 тис.грн. В процесі розгляду справи Позивач вказав, що договорі суборенди транспортного засобу № 44/06-07 від 25.06.2007 р. було укладено між сторонами на підставі рішення Дирекції ВАТ «Запоріжжяобленерго»від 11.06.2007 р., яка розглянувши листа Відповідача №1468 від 11.06.2007 р. прийняла рішення щодо укладення договору суборенди строком на 48 місяців та встановив орендну плати за перший місяць в розмірі 60,0 (шістдесят) грн. з ПДВ, розмір орендної плати за наступні місяці визначався шляхом коригування орендної плати за перший місяць на індекс інфляції за попередній місяць. має

В процесі судового розгляду представник Позивача свої вимоги підтримав в повному обсязі.

Представник Відповідача позовні вимоги не визнав та просив відмовити Позивачу у задоволенні позову посилаючись на те, що договір суборенди транспортного засобу № 44/06-07 від 25.06.2007 р. було укладено на підставі вільного волевиявлення сторін, при цьому розмір орендної плати було визначено органом Позивача (дирекцію) який повноважний приймати такі рішення. Спорів між Позивачем та Відповідачем щодо якісних характеристик чи справності транспортного засобу між сторонами не виникало.

Крім вказаного, Відповідач посилаючись на ст. 632 ЦК України вказував, що зміна ціни в договорі після його виконання не допускається, а також посилаючись на ст. 10 Закону України «Про державну контрольно-ревізійну службу в Україні» вказував що органи контрольно-ревізійної служби України мають право пред’являти вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства з питань збереження та використання державної власності та фінансів.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши представників сторін, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідач листом № 1468 від 11.06.2007 р. звернувся до «Позивач»з пропозицією надати Відповідачу у платне строкове (до 4-х років) користування транспортний засіб, який у подальшому буде передано Відповідачем правоохоронним органом. Також у вказаному листі Відповідач просив Позивача підготувати проект договору у випадку згоди Позивача передати в користування транспортний засіб.

11.06.2007 р. на засіданні Дирекції Позивача було прийнято рішення укласти з Відповідачем договір суборенди легкового автомобіля (DAEWOO 1.6 TF69Y127) на термін чотири роки з орендною платою 60,00 грн. (у т.ч. ПДВ) на місяць. Таким чином, саме Позивач прийняв рішення передати Відповідачу транспортний засіб DAEWOO 1.6 TF69Y127 на термін чотири роки з орендною платою 60,00 грн. (у т.ч. ПДВ) на місяць, а Відповідач погодився з такими умовами.

25.06.2007 р. Позивач та Відповідач уклали договір суборенди транспортного засобу № 44/06-07, відповідно до п. 3.1 якого орендна плата з урахуванням її індексації за перший місяць оренди встановлюється у розмірі 60,00 грн. з урахуванням ПДВ 20%. Орендна плата за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за такий попередній місяць.

Як вказано в п. 1.9. договору суборенди транспортного засобу № 44/06-07 - транспортний засіб не є державною власністю. Власником транспортного засобу є ТОВ «ВіЕйБі Лізинг», яке передало цей транспортний засіб Позивачу на підставі договору фінансового лізингу від 04.05.2007 р. № 070504-05/ФЛ-Ю-А. Також у п. 6.11 Договору суборенди вказано, що сторони Договору суборенди визначили, що правовідносини сторін, які виникають на підставі Договору суборенди, не регулюються положеннями Закону України «Про оренду державного та комунального майна».

24.03.2008 р. за актом приймання-передачі транспортний засіб було повернути Відповідачем Позивачу.

Ст. 627 ЦК України передбачає, що відповідно до ст. 6 Цивільного Кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно з ч. 4 ст. 179 Господарського Кодексу України при укладенні договорів сторони можуть визначати зміст договору на основі вільного волевиявлення, коли сторони мають право погоджувати на свій розсуд будь-які умови договору, що не суперечать законодавству.

Відповідно до ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов’язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Ч. 1 ст. 632 ЦК України вказує, що ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 632 ЦК України зміна ціни в договорі після його виконання не допускається.

Згідно зі ст. 190 ГК України вільні ціни визначаються на всі види продукції (робіт, послуг), за винятком тих, на які встановлено державні ціни. Вільні ціни визначаються суб’єктами господарювання самостійно за згодою сторін.

Вищевказане свідчить, що Позивач та Відповідач керуючись чинним законодавством уклали договір суборенди, що не можна вважати порушенням чинного законодавства України.

Крім того, посилання Позивача в обґрунтування позовних вимог на встановлені актом контрольно-ревізійної служби порушення в частині заниження розмірі орендної плати суд вважає безпідставними, так як майно, яке було передано Позивачем Відповідачу не було державною власністю.

Відповідно до вимог ст. 10 Закону України «Про державну контрольно-ревізійну службу в Україні»- Головне контрольно-ревізійне управління України, контрольно-ревізійне управління в Республіці Крим, областях, містах Києві і Севастополі, контрольно-ревізійним підрозділам (відділам, групам) у районах, містах і районах у містах надається, наприклад, право: пред'являти керівникам та іншим службовим особам підконтрольних установ, що ревізуються, вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства з питань збереження і використання державної власності та фінансів, вилучати в судовому порядку до бюджету виявлені ревізіями приховані і занижені валютні та інші платежі, ставити перед відповідними органами питання про припинення бюджетного фінансування і кредитування, якщо отримані підприємствами, установами та організаціями кошти і позички використовуються з порушенням чинного законодавства.

Керуючись ст. 49, 82, 84 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовних вимог відмовити.

Суддя Т.Г. Алейникова

Рішення підписано14.11.2008 р.