ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"14" січня 2008 р. Справа № 16/380-АП-07

Господарський суд Херсонської області у складі судді Немченко Л.М. при секретарі Горголь О. М. , розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Відкритого акціонерного товариства "Сірогозький завод сухого молока та масла"

до Херсонського територіального управління Державної комісії з цінних паперів та фондового ринку, м. Херсон

про визнання недійсним розпорядження

за участю

представників сторін:

від позивача: Гонтар Н. М. довіреність № 64 від 12.11.07, начальник відділу;

від відповідача: Мочанов О. І. довіреність № 54 від 29.11.07, юрист.

Відкрите акціонерне товариство "Сірогозький завод сухого молока" (позивач) звернувся до суду з позовною заявою про визнання недійсним розпорядження № 94-ХЕ від 26.07.07, прийнятого Херсонським територіальним управлінням Державної комісії з цінних паперів та фондового ринку ( відповідач).

В ході розгляду позивач уточнив позовні вимоги і просив зазначене розпорядження визнати протиправним і скасувати його.

Відповідач позовні вимоги не визнав, пояснивши, що спірне рішення прийнято у відповідності до вимог чинного законодавства.

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частину постанови.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників сторін, суд

в с т а н о в и в:

Херсонським територіальним управлінням Державної комісії з цінних паперів та фондового ринку в особі уповноваженої особи Державної комісії з цінних паперів та фондового ринку - в.о. начальника Херсонського територіального управління ДКЦПФР Фузов Юрій Миколайович, 26.07.07, у відповідності до ст. 9 Закону України "Про державне регулювання ринку цінних паперів в Україні", видано розпорядження № 94-ХЕ щодо проведення позивачем до 30.09.07 статуту відкритого акціонерного товариства “ Сірогозький завод сухого молока та масла” до вимог чинного законодавства.                               Розпорядження мотивоване тим, що розглянувши документи, подані відкритим акціонерним товариством "Сірогозький завод сухого молока та масла" уповноважена посадова особа встановила, що діяльність відкритого акціонерного товариства "Сірогозький завод сухого молока та масла" здійснюється з порушенням чинного законодавства, оскільки статут ВАТ "Сірогозький завод сухого молока та масла" не відповідає вимогам чинного законодавства, а саме:

1.          Пункт 1.2 Статуту товариства суперечить вимогам пункту 1 статті 82 Господарського кодексу України та статті 4 Закону України "Про господарські товариства", а саме в частині: установчим документом акціонерного товариства є лише статут.

2.          Пункт 1.2 Статуту товариства не містить вимог статей 4, 37 Закону України "Про господарські товариства", а саме в частині: не зазначені відомості про склад засновників, учасників товариства та кількість акцій, що купується засновниками.

3.          Пункт 1.6 Статуту товариства не відповідає вимогам статті 24 Закону України "Про господарські товариства", а саме в частині: "акціонери відповідають за зобов'язаннями товариства тільки в межах належних їм акцій".

4.          Пункт 3.1.2 Статуту товариства суперечить вимогам статті 38 Закону України "Про господарські товариства", а саме в частині: збільшення статутного капіталу здійснюється "шляхом випуску нових акцій або збільшення номінальної вартості акцій".

5.          Пункт 6.2.3 Статуту товариства не містить вимог статті 41 Закону України "Про господарські товариства", а саме в частині: "утворення та відкликання виконавчого" органу товариства належить до виключної компетенції загальних зборів.

6.          Пункти 7.2.6). 8.2 Статуту товариства суперечить вимогам статті 41 Закону України "Про господарські товариства", а саме в частині: "утворення та відкликання виконавчого" органу товариства належить до виключної компетенції загальних зборів.

На підставі зазначених порушень, керуючись п.10 ст.8 Закону України "Про державне регулювання ринку цінних паперів в Україні" до 30.08.07 територіальне управління зобов'язувало товариство прийняти рішення про приведення статуту відповідно до чинного законодавства, про що повідомити у письмовій формі територіальне управління.

Позивач не погодився із зазначеним розпорядження та оскаржив його до суду, вважаючи, що воно прийнято безпідставно в порушення прикінцевих положень ЗУ " Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність деяких законодавчих актів України, у зв'язку з прийняттям Цивільного кодексу України" від 27.04.07 (набрав чинність з 20.06.07), згідно яких юридичні особи, які створено до набрання чинності цим Законом привести свої статути у відповідність з цим Законом протягом одного року з дня набрання ним чинності з додержанням вимог ЗУ “ Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб –підприємців”. До приведення статутів у відповідність з цим Законом юридичні особи керуються положеннями діючих статутів у частині, що не суперечить цьому Закону.

Відповідно до приписів ст. 71 КАСУ кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти позову.

Відповідно до ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Судом встановлено, що відповідно до ст. 1 Закону України «Про державне регулювання ринку цінних паперів в Україні»державне регулювання ринку цінних паперів - це здійснення державою комплексу заходів з метою упорядкування контролю, нагляду за ринком цінних паперів та їх похідних та попередження зловживань та порушень у цій сфері.

Стаття 2 цього ж Закону визначає мету державного регулювання ринку цінних паперів - додержання учасниками ринку цінних паперів вимог актів законодавства.

Указом Президента України від 14.02.1997р. № 142/97 «Про Державну комісію з цінних паперів та фондового ринку»до компетенції останнього віднесено здійснення державного контролю за додержанням законодавства у сфері обігу цінних паперів та їх похідних на території України.

Учасниками ринку цінних паперів згідно ст. 1 вищевказаного Закону є емітенти, інвестори та особи, які здійснюють професійну діяльність на ринку цінних паперів.

Стаття 5 Закону визначає, якими органами здійснюється державне регулювання ринку цінних паперів, одним з яких є Державне комісія з цінних паперів та фондового ринку.

Згідно зі ст. 7 завданнями Державної комісії є захист прав інвесторів шляхом застосування заходів по запобіганню та припиненню порушень законодавства на ринку цінних паперів, застосування санкцій за порушення законодавства у межах своїх повноважень, здійснення державного регулювання та контролю за випуском та обігом цінних паперів та їх похідних на території України, додержання законодавства у цій сфері.

Ст.3 Закону України «Про державне регулювання ринку цінних паперів в Україні»передбачає форми державного регулювання ринку цінних паперів, зокрема, контроль за дотриманням емітентами порядку реєстрації випуску цінних паперів та інформації про випуск цінних паперів, умов продажу цінних паперів, передбачених такою інформацією; контроль за достовірністю інформації, що надається емітентам та особами, що здійснюють професійну діяльність на ринку цінних паперів, контролюючими органами та інше.

Із огляду на зазначене суд дійшов до висновку, що до повноважень відповідача не входить перевірка статуту на відповідність чинному законодавству, результати якої відображені у оскаржуваному розпорядженні.

Відповідач не довів, що перевіряючи статут, він здійснював контрольні функції щодо дотримання емітентом чинного законодавства, яке регулює обіг цінних паперів.

У спірному розпорядженні посадова особа обґрунтовує свої повноваження ст.9 Закону України «Про державне регулювання ринку цінних паперів в Україні», однак, зазначена стаття визначає хто може бути уповноваженою особою та її права щодо безперешкодного входження на підприємства, установи, організації, вимагання надання інформації, залучення спеціалістів для перевірки, тощо. Із зазначених повноважень не витікають повноваження щодо перевірки статутів товариств на предмет їх відповідальності чинного законодавству.

Відповідач пояснив, що ВАТ «Сірогозький завод сухого молока та масла»надало в 2007р. до Херсонського територіального управління ДКЦПФР пакет документів для реєстрації випуску акцій.

Перелік документів, які подаються для реєстрації випуску акцій емітентом при збільшенні розміру статутного капіталу до реєструвального органу, встановлений Положенням про порядок реєстрації випуску акцій, затверджений рішенням ДКЦПФР від 26.04.2007р. № 942, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 12.06.2007р. за № 619/13886.

Крім інших документів, емітент зобов'язаний надати до реєструвального органу статут товариства.

Відповідач вважає, що саме він як територіальний орган Державної комісії вправі вимагати від акціонерного товариства приведення його статуту у відповідність до вимог чинного законодавства за умови, що ці порушення пов'язані зі сферою випуску та обігу цінних паперів та їх похідних.

Пунктом 15 Положення про порядок реєстрації випуску акцій, затверджено рішенням ДКЦПФР № 942 від 26.04.07 визначено виключний перелік випадків відмови в реєстрації випуску акцій, до нього, крім інших, віднесено випадок "у разі невідповідності наданих документів чинному законодавству".

Відповідач пояснив, що враховуючи, що відмова у реєстрації випуску акцій, в зв'язку зі збільшенням розміру статутного фонду ВАТ «Сірогозький завод сухого молока та масла»створить умови для перешкоджання уливанню інвестицій в товариство, чим погіршиться й так несприятливий інвестиційний клімат у регіоні, тому, встановивши при розгляді пакету документів, наданих для реєстрації випуску акцій зазначеного товариства, невідповідність статуту вимогам чинного законодавства, територіальним управлінням з метою усунення порушення законодавства про цінні папери, винесено спірне розпорядження про усунення порушень законодавства на ринку цінних паперів.

Однак, не дивлячись, що ним встановлені порушення, відповідач зареєстрував позивачеві випуск акцій.

Таким чином, суд дійшов до висновку, що своїми діями щодо проведення реєстрації акцій, позивач визнав відсутність у наданих документах порушень законодавства, яке регулює обіг цінних паперів. В іншому випадку, він був би зобов'язаний відмовити позивачеві у реєстрації акцій.

По суті зауважень викладених у спірному розпорядженні, суд погоджується з доводами позивача, що порушення, які відображені у п.2-6 розпорядження викладені з урахуванням змін, внесених до ст.4, 24,37,38,41 Закону України «Про господарські товариства»Законом України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність деяких законодавчих актів України, у зв'язку з прийняттям Цивільного кодексу України” від 27.04.07 ( набрав чинність з 20.06.07).

Згідно до п.2 р.3 цього Закону юридичні особи, які створено до набрання чинності цим Законом, зобов'язані протягом року з дня набрання чинності цим законом привести свої статути у відповідність з цим законом.

Із огляду на зазначене, суд дійшов до висновку, що, оскільки зазначений Закон набрав чинність 20.06.07, то у позивача є термін, що визначений Законом, внести зміни до статуту до 20.06.08, а не 30.08.07, як вимагає відповідач у спірному розпорядженні.

На підставі викладеного, суд дійшов до висновку, що позивач довів позовні вимоги у судовому засіданні, в зв'язку з чим, суд підлягає задоволенню

Керуючись ст.ст. 94 158-163, п.6 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу Адміністративного судочинства України, суд

постановив

1.Позов задовольнити.

2. Визнати протиправним та скасувати розпорядження Херсонського територіального управління Державної комісії з цінних паперів та фондового ринку № 94-ХЕ від 26.07.07.

Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України з дня складення в повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя Л.М. Немченко

Повний текс постанови виготовлено

відповідно до ст. 163 КАС України 24 січня 2008 р.