ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
____________________________________________________________________
У Х В А Л А

про відмову в прийнятті позовної заяви

27 лютого 2008 р. Справа № 9/6-08-02-2

Суддя господарського суду Балтак О.О. , розглянувши матеріали

за позовом:Селянського (фермерського) господарства "Подільське" (22116, вул. Садова,1, с. Жежелів, Козятинський район, Вінницька область)

до:Козятинської районної державної адміністрації Вінницької області (22100, вул. Леніна, 20, м. Козятин, Вінницька область)

про визнання недійсним акту державного органу

ВСТАНОВИВ:

До господарського суду Вінницької області надійшла позовна заява № 69 від 25.02.2008 року (вх. № 344 від 26.02.2008 року) з вимогою: визнати розпорядження голови Козятинської районної державної адміністрації від 09.11.2007 року за № 823 "Про відмову СФГ "Подільське" в передачі в оренду земельних ділянок із земель запасу і резервного фонду на території Жежелівської сільської ради" недійсним.

Дана позовна заява не підлягає розгляду в господарських судах України.

Відповідно до ч.1 ст. 12 ГПК України, господарським судам підвідомчі: 1) справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні господарських договорів, у тому числі щодо приватизації майна, та з інших підстав, крім: спорів про приватизацію державного житлового фонду; спорів, що виникають при погодженні стандартів та технічних умов; спорів про встановлення цін на продукцію (товари), а також тарифів на послуги (виконання робіт), якщо ці ціни і тарифи відповідно до законодавства не можуть бути встановлені за угодою сторін; спорів, що виникають із публічно-правових відносин та віднесені до компетенції Конституційного Суду України та адміністративних судів; інших спорів, вирішення яких відповідно до законів України та міжнародних договорів України віднесено до відання інших органів; 2) справи про банкрутство; 3) справи за заявами органів Антимонопольного комітету України, Рахункової палати з питань, віднесених законодавчими актами до їх компетенції; 4) справи, що виникають з корпоративних відносин у спорах між господарським товариством та його учасником (засновником, акціонером), у тому числі учасником, який вибув, а також між учасниками (засновниками, акціонерами) господарських товариств, що пов'язані із створенням, діяльністю, управлінням та припиненням діяльності цього товариства, крім трудових спорів.

Як вбачається з матеріалів позовної заяви № 69 від 25.02.2008 року, позивач просить визнати недійсним розпорядження голови Козятинської районної державної адміністрації № 823 від 09.11.2007 року. Голова районної державної адміністрації є посадовою особою органу державної влади.

З 1 вересня 2005 року набрав чинності Кодекс адміністративного судочинства України, завданням якого згідно ст. 2 є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно - правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб’єктів при здійснені ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Визначення поняття справа адміністративної юрисдикції дано в ст. 3 КАС України, згідно якої це - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Статтею 17 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено категорії спорів, на які поширюється компетенція адміністративних судів щодо вирішення адміністративних справ. Однією з таких спорів є: спори суб'єкта господарювання із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності останнього.

Отже, справою адміністративної юрисдикції є переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, який виник між двома (кількома) суб'єктами стосовно їхніх прав та обов'язків у конкретних правових відносинах, у яких хоча б один суб'єкт законодавчо уповноважений владно керувати поведінкою іншого (інших) суб'єктів, а ці суб'єкти відповідно зобов'язані виконувати вимоги та приписи такого владного суб'єкта.

Так, поняття "суб'єкт владних повноважень" визначено статтею 3 Кодексу адміністративного судочинства України, згідно з якою це - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відтак необхідною ознакою суб'єкта владних повноважень є здійснення цим суб'єктом владних управлінських функцій, причому ці функції повинні здійснюватися відповідним суб'єктом саме у тих правовідносинах, у яких виник спір.

При винесенні оспорюваного розпорядження суб'єкт (у тому числі орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа) у спірних правовідносинах здійснював владні управлінські функції (щодо іншої особи, яка є учасником спору), а тому голова районної державної адміністрації ( в даному випадку) перебував "при здійсненні управлінських функцій" .

З огляду на викладене до компетенції господарських судів не відноситься розгляд справ у спорах: про оскарження рішень (нормативно-правових актів чи актів індивідуальної дії), ухвалених суб'єктом владних повноважень, яким останній зобов'язує суб'єкта господарювання вчинити певні дії, утриматись від вчинення певних дій або нести відповідальність, за умови, що оскаржуваний акт згідно із законодавством України є обов'язковим до виконання.

До того ж, в силу ч. 2 ст. 18 КАС України справи, у яких однією зі сторін є орган державної влади, інший державний орган, орган влади Автономної Республіки Крим, їх посадова чи службова особа, крім справ з приводу їхніх рішень, дій чи бездіяльності у справах про адміністративні проступки підсудні окружним адміністративним судам.

А тому, враховуючи викладене, в прийнятті позову має бути відмовлено, а позовну заяву разом з матеріалами слід повернути позивачу.

Керуючись п. 1 ч.1 ст. 62 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. У прийнятті позовної заяви № 69 від 25.02.08 відмовити.

2. Позовні матеріали на 11- тиаркушах повернути позивачу.

3. У відповідності з п. 2 ст. 8 Декрету Кабінету Міністрів України “Про державне мито” від 21.10.93 р. № 7-93 державне мито у сумі 85 грн., сплачене квитанцією № 121/313 від 25.02.2008 р. , підлягає поверненню.

4. Відповідно до п. 13 Постанови Кабінету Міністрів України №1258 від 21.12.05 "Про затвердження Порядку оплати витрат з інформаційно-технічного забезпечення судових процесів, пов'язаних з розглядом цивільних та господарських справ", внесені для оплати витрат з інформаційно-технічного забезпечення судового процесу грошові кошти в сумі 118,00 грн., сплачене квитанцією № 120/311 від 25.02.2008 р. , підлягають поверненню.

5. Ухвалу разом з позовними матеріалами на 11-ти аркушах надіслати позивачу.

6. Копію ухвали надіслати відповідачу.

Суддя Балтак О.О.