ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа

Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Л.В. Поліщук

Суддів: Л.І. Бандури, Л.І. Бойко,

при секретарі судового засідання –С.Б. Іоффе,

за участю представників сторін:

від позивача –Ю.В. Зінченко

від відповідача –не з’явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу

ТОВ „ВІЛЬМА”

на рішення господарського суду Миколаївської області від 25.07.2007р.

у справі № 5/87/07

за позовом ТОВ „ВІЛЬМА”

до ТОВ „ПАСАТ”

про визнання договорів купівлі-продажу нежилих приміщень магазину недійсними

та за зустрічним позовом ТОВ „ПАСАТ”

до ТОВ „ВІЛЬМА”

про зобов’язання відповідача усунути перешкоди по володінню позивачем належним йому майном –нежитловими приміщеннями магазину, розташованого за адресою: м. Миколаїв, вул. Велика Морська, 67/1, виселення з цього приміщення відповідача та вселення позивача,

встановив:

ТОВ „ВІЛЬМА” звернулося з позовом про визнання недійсними усного договору, укладеного у серпні-вересні 2006 року між учасником ТОВ „ВІЛЬМА” Юхимчук Л.В. та ТОВ „ПАСАТ”, про купівлю-продаж нежитлових приміщень, розташованих за адресою: м. Миколаїв, вул. Велика Морська, 67/1, та договору від 05.11.2003р., укладеного між тими ж сторонами, про той же предмет, посилаючись на ст.ст. 657, 658 ЦК України.

ТОВ „ПАСАТ” звернулося із зустрічним позовом до ТОВ „ВІЛЬМА” про зобов’язання усунути перешкоди з володіння належним йому майном –нежитловими приміщеннями магазину, розташованого за адресою: м. Миколаїв, вул. Велика Морська, 67/1, виселивши з цього приміщення відповідача, та вселення позивача, посилаючись на ст.ст.317, 319, 386, 387 ЦК України. (т.1 а.с.165-166).

Рішенням господарського суду Миколаївської області від 25.07.2007р. (суддя Міщенко В.І.) у задоволенні первісного позову відмовлено, оскільки ТОВ „ВІЛЬМА” не надано доказів укладення усного договору між учасником ТОВ „ВІЛЬМА” Юхимчук Л.В. та ТОВ „ПАСАТ”, а відносно договору від 05.11.2003р. суд застосував позовну давність у зв’язку з пропущенням позивачем строку більш ніж три роки без клопотання про його поновлення, зустрічний позов задоволено, виселено ТОВ „ВІЛЬМА” з нежитлових приміщень магазину по вул. Велика Морська, 67/1 у м. Миколаєві та вирішено вселити ТОВ „ПАСАТ” до зазначених нежитлових приміщень, т.я. згідно з витягу з реєстру прав власності ТОВ „ПАСАТ” є власником спірного нежитлового приміщення. (т.1 а.с.196).

Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 25.09.2007р. вказане рішення скасовано, провадження у справі припинено. Постанова мотивована тим, що при укладені спірного договору від 05.11.2003р. Юхимчук Л.В. діяла як виконавчий орган товариства (директор ТОВ „ВІЛЬМА”) на підставі статуту та контракту, тому даний спір не являється таким, що виникає з корпоративних відносин. Згідно з вимогами ст.21 ГПК України сторонами в господарському процесі можуть бути підприємства, установи, організації, інші юридичні особи, громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи. Отже, з врахуванням того, що позов ТОВ „ВІЛЬМА” було подано до юридичної особи і до фізичної особи, він не підлягає розгляду в господарських судах України. Суд першої інстанції на наведені вище обставини уваги не звернув, не надав їм належної оцінки, помилково прийняв позов ТОВ „ВІЛЬМА”, а потім і зустрічний позов ТОВ „ПАСАТ” до свого провадження, оскільки зустрічний позов розглядається спільно з первісним позовом. Таким чином, господарський суд при винесенні рішення порушив норми процесуального права, що, відповідно до приписів ст.104 ГПК України, є в будь-якому випадку підставою для його скасування.(т.1 а.с.255-256).

Постановою Вищого господарського суду України від 29.01.2008р. вищевказану постанову скасовано, справу передано до апеляційного господарського суду для здійснення апеляційного провадження, виходячи із наступного. Висновок апеляційного господарського суду про непідвідомчість даного спору господарським судам України касаційна інстанція визнала помилковим з посиланням на те, що відповідно до матеріалів справи, а також встановлених апеляційним господарським судом обставин справи, спірний договір купівлі-продажу нежитлового приміщення магазину від 05.11.2003р. укладено між ТОВ „ПАСАТ” та ТОВ „ВІЛЬМА” за підписом Юхимчук Л.В. як директора товариства. Не дивлячись на те, що даний спір не є корпоративним, він підлягає розгляду у господарських судах, оскільки фактично є спором між двома юридичними особами –ТОВ „ПАСАТ” та ТОВ „ВІЛЬМА”, які уклали спірний договір. Апеляційний господарський суд, враховуючи вищезазначені обставини, мав вирішити процесуальне питання щодо участі Юхимчук Л.В. у справі відповідно до норм ГПК України. Крім того, колегія суддів Вищого господарського суду України зазначила, що зустрічні позовні вимоги ТОВ „ПАСАТ” про вселення не відповідають передбаченим законодавством способам захисту цивільних прав та інтересів. Отже, постанова апеляційної інстанції не відповідає нормам господарського процесуального законодавства, по суті рішення місцевого господарського суду не переглядалося, відсутній всебічний, повний і об’єктивний розгляд в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності. Одночасно касаційна інстанція зазначила, що при здійсненні апеляційного провадження господарському суду апеляційної інстанції слід врахувати вищенаведене і вирішити процесуальне питання щодо участі Юхимчук Л.В. у справі. (т.2 а.с.19-22).

Ухвалою від 25.02.2008р. Одеський апеляційний господарський суд прийняв справу до апеляційного провадження.

Відповідно до положень статті 11112 ГПК України вказівки, що містяться у постанові касаційної інстанції, є обов’язковими під час нового розгляду справи.

Враховуючи вимоги касаційної інстанції, викладені у постанові від 29.01.2008р., а також те, що предметом спору є визнання недійсними договорів, укладених між двома юридичними особами – ТОВ „ВІЛЬМА” і ТОВ „ПАСАТ”, то залучення позивачем в господарській справі до числа відповідачів фізичної особи Юхимчук Л.В., яка діяла як директор ТОВ „ВІЛЬМА” при укладені спірних договорів, є помилковим. За таких обставин апеляційна інстанція ухвалою від 12.03.2008р. виключила фізичну особу Юхимчук Л.В. із числа відповідачів у даній справі.(т.2 а.с.30).

ТОВ „ВІЛЬМА” заявою від 13.03.2008р. № 19 внесло зміни до апеляційної скарги і просило рішення господарського суду Миколаївської області від 25.07.2007р. скасувати, прийняти нове рішення, яким визнати недійсним договір купівлі-продажу від 05.11.2003р. нежитлових приміщень магазину, розташованого за адресою: м. Миколаїв, вул. Велика Морська, 67/1.(т.2 а.с.33-36).

ТОВ „ПАСАТ” телеграмою від 12.03.2008р. направило клопотання про відкладення розгляду апеляційної скарги у зв’язку неможливістю його представника з’явитися у судове засідання та поданням касаційної скарги на постанову Вищого господарського суду України від 29.01.2008р.

Апеляційна інстанція відхиляє клопотання ТОВ „ПАСАТ” про відкладення розгляду апеляційної скарги ТОВ „ВІЛЬМА”, виходячи із наступного.

Участь представників сторін при розгляді апеляційної скарги не є обов’язковою в силу норм ГПК України, а також не визнана такою судом апеляційної інстанції при призначенні розгляду апеляційної скарги ТОВ „ВІЛЬМА” до розгляду. Як вбачається з телеграми ТОВ „ПАСАТ”, товариство повідомлено про день, час і місце розгляду апеляційної скарги, і у разі неможливості його представника з’явитися у судове засідання, воно не було позбавлено права уповноважити іншу особу на представлення своїх інтересів в апеляційній інстанції. Крім того, Господарським процесуальним кодексом України не передбачено обов’язкове відкладення розгляду апеляційної скарги в разі подання касаційної скарги до Верховного Суду України.

Колегія суддів, приймаючи до уваги рамки перегляду справи в апеляційній інстанції, заслухавши представника скаржника, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши на підставі фактичних обставин повноту їх з’ясування і доведеність, правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального і процесуального права при винесенні оскаржуваного рішення, дійшла висновку про обґрунтованість доводів скаржника.

Висновок апеляційної інстанції про скасування рішення місцевого господарського суду ґрунтується на слідуючому.

ТОВ „ВІЛЬМА” звернулося до господарського суду з позовом про визнання недійсним договору купівлі-продажу магазину загальною площею 147кв.м. по вул. Велика Морська, 67/1 у м. Миколаєві, укладеного у серпні-вересні 2006р. в усній формі між учасником ТОВ „ВІЛЬМА” Юхимчук Л.В. та ТОВ ”ПАСАТ”, та договору від 05.11.2003р., укладеного між тими ж сторонами про той же предмет, як таких, що не відповідають законодавству України. Матеріалами справи не підтверджена наявність договору, укладеного в усній формі в серпні-вересні 2006р., що визнав представник ТОВ „ВІЛЬМА” при розгляді апеляційної скарги, у зв’язку з чим позов в цій частині не підлягає задоволенню.

Стосовно договору купівлі-продажу від 05.11.2003р., то згідно його умов ТОВ „ВІЛЬМА” в особі директора Юхимчук Лариси Володимирівни продало ТОВ „ПАСАТ” в особі в.о. директора Алігусєєва Магомедшефі Гасанбалайовича нежитлові приміщення магазину площею 147,2кв.м., розташовані за адресою: м. Миколаїв, вул. Велика Морська, 67 за 100000грн. Згідно п.4 договору розрахунок проводиться після підписання договору шляхом передачі продавцю векселя на всю суму оплати. Акт приймання-передачі зазначеного майна складено 05.11.2003р. (т.1 а.с. 39-42).

Однак, 01.12.2003р. директор ТОВ „ВІЛЬМА” Юхимчук Л.В. уклала з ПП Семенюк І.М. договір на оренду частини приміщень вищевказаного магазину, зазначивши, що приміщення магазину є власністю орендодавця, тобто ТОВ „ВІЛЬМА”.(т.1 а.с.29-33).

02.03.2005р. ТОВ „ВІЛЬМА” на підставі рішення Виконкому Миколаївської міськради від 22.02.2005р. за № 326 отримало свідоцтво про право власності на зазначене нерухоме майно, адреса якого змінилась із вул. Велика Морська, 67, на вул. Велика Морська, 67/1, і в той же день відповідачем здійснено його державну реєстрацію у книзі № 18 за № 2157 з присвоєнням реєстраційного номеру 10065226.(т.1 а.с.27-28).

Як вбачається із протоколу зборів учасників ТОВ „ВІЛЬМА” від 29.11.2005р., на посаду генерального директора товариства обрано Курючкіна Д.А. і на посаду виконавчого директора - Даниленко А.Д., тобто гр. Юхимчук Л.В. з 29.11.2005р. вже не була директором ТОВ „ВІЛЬМА”.(т.1 а.с.26).

При дослідженні статутних і реєстраційних документів ТОВ „ПАСАТ”, витребуваних господарським судом Миколаївської області за клопотанням позивача із слідчого відділу Центрального РВ ММУ УМВС України в Миколаївській області, що знаходились у кримінальній справі № 07010083, встановлено, що в 2003 році керівником ТОВ „ПАСАТ” був Третяк Сергій Іванович, а в 2004 році –Маглов Геннадій Анатолійович, які заповняли реєстраційні картки про підтвердження відомостей про юридичну особу і надавали відповідну податкову звітність до податкового органу. 10.11.2006р. згідно протоколу № 19 загальних зборів учасників ТОВ „ПАСАТ” громадяни Маглов Геннадій Анатолійович і Третяк Сергій Іванович, як засновники ТОВ „ПАСАТ”, що володіли по 50% часток статутного капіталу товариства, прийняли рішення про передачу своїх часток громадянину Алігусєєву Магомедшефі Гасанбалайовичу (т.1 а.с. 100-101). Передача часток була оформлена нотаріально засвідченими заявами від 10.11.2006р. (т.1 а.с. 89-90).

Таким чином, гр. Алігусєєв М.Г., який став власником ТОВ „ПАСАТ” лише з 10.11.2006р., ніяким чином не міг укласти від ТОВ „ПАСАТ” з ТОВ „ВІЛЬМА” 05.11.2003р. спірний договір купівлі-продажу магазину.

В постанові Центрального районного суду м. Миколаєва від 07.09.2007р., якою скасована постанова слідчого про припинення кримінальної справи № 07010083, зазначено, що згідно зібраних по справі доказів на період листопада 2003 року ТОВ „ПАСАТ” не мало в своєму розпорядженні 100000грн. для придбання приміщення магазину в м. Миколаєві по вул. Велика Морська, 67, ніколи не працювало з векселями, а вексель, яким начебто розрахувались з ТОВ „ВІЛЬМА”, взагалі був відсутній в обороті. (т.1 а.с.240).

Місцевий господарський суд при прийнятті рішення не врахував вищевказані обставини, безпідставно застосував наслідки пропуску строку позовної давності і, визнавши ТОВ „ПАСАТ” власником нежитлових приміщень магазину з 05.11.2003р. згідно з витягом з реєстру прав власності, задовольнив зустрічний позов останнього.

Між тим, реєстрацію права власності на вказаний магазин за ТОВ „ПАСАТ” у книзі № 18 за № 2157, реєстраційний номер 10065226, останнім проведено на підставі рішення Вишгородського районного суду Київської області від 14.11.2006р. у справі № 1/2-2400 2006р. Згідно зазначеного рішення за ТОВ „ПАСАТ” визнано право власності на приміщення магазину загальною площею 147,2 кв.м., розташованого за адресою: м. Миколаїв, вул. Велика Морська, 67/1, та зобов’язано Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації зареєструвати за ТОВ „ПАСАТ” право власності на вказані нежитлові приміщення шляхом внесення відповідного запису до Реєстру прав власності на нерухоме майно та видачі документа про реєстрацію права власності на нерухоме майно.(т.1 а.с.226-227).

Ухвалою колегії суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Київської області від 26.02.2007р. у справі № 22ц-3887/06, зазначене рішення Вишгородського районного суду Київської області скасовано, а провадження у справі закрито.(т.1 а.с.233).

Постановою господарського суду Миколаївської області від 11.05.2007р., тобто до прийняття оспорюваного рішення (25.07.2007р.), були встановлені вищевказані обставини і скасована державна реєстрація права власності на нежитлові приміщення магазину в м. Миколаєві по вул. Велика Морська, 67/1 за ТОВ „ПАСАТ” і зобов’язано КП „Миколаївське МБТІ” внести відповідні зміни до Державного реєстру прав власності на нерухоме майно. Вказана постанова залишена без змін Постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 15.02.2008р.(т.2 а.с.71-74).

Враховуючи викладене, апеляційна інстанція скасовує рішення місцевого господарського суду, первісний позов на підставі статей 203, 215 ЦК України підлягає задоволенню в частині визнання недійсним договору купівлі-продажу від 05.11.2003р. нежитлових приміщень магазину. В задоволенні зустрічного позову слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 99, 103-105 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів –

постановила:

Рішення господарського суду Миколаївської області від 25.07.2007р. у справі № 5/87/07 скасувати.

Первісний позов задовольнити частково. Визнати договір від 05.11.2003р. купівлі-продажу нежитлових приміщень магазину, розташованого за адресою: м. Миколаїв, вул. Велика Морська, 67/1 недійсним.

В іншій частині позову відмовити.

В задоволенні зустрічного позову ТОВ „ПАСАТ” до ТОВ „ВІЛЬМА” відмовити.

Стягнути з ТОВ „ПАСАТ” на користь ТОВ „ВІЛЬМА” витрати по сплаті держмита в сумі 85,0грн.

Доручити господарському суду Миколаївської області видати відповідний наказ.

Постанова апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого господарського суду України протягом одного місяця з дня набрання постанови законної сили.

Головуючий суддя                                                                      Л.В. Поліщук

Суддя                                                                                          Л.І. Бандура

Суддя                                                                                          Л.І. Бойко