СУД  МІСТА СЕВАСТОПОЛЯ
РІШЕННЯ

"04"
серпня 2008 р.

справа
№ 5020-2/203

За
позовом  товариства з обмеженою
відповідальністю „Судноремонтний завод „Южний Севастополь” (99014, м.
Севастополь, вул. Правди, 24)

до
відповідача ОСОБА_1

(АДРЕСА_1)

про
визнання незаконними дій відповідача - учасника товариства в частині передачі
належної йому частки статутного фонду ТОВ „Судноремонтний завод „Южний
Севастополь” у повному обсязі на користь громадянкиОСОБА_2.

Суддя Шевчук Н.Г.

Представники:

позивача -Дубовис О.Б., довіреність б/н від
17.06.2008;

відповідача -ОСОБА_3, довіреність ВКЕ № 393353
від 04.02.2008.

СУТЬ
СПОРУ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю „Судноремонтний завод „Южний Севастополь” звернулось до господарського
суду міста Севастополя з позовною заявою до громадянина ОСОБА_1 про визнання
незаконними дій в частині передачі належної йому частки статутного фонду
товариства з обмеженою відповідальністю „Судноремонтний завод „Южний
Севастополь” у повному обсязі на користь громадянкиОСОБА_2.

Спір
виник у зв'язку з прийняттям відповідачем рішення про вихід зі складу  учасників товариства з обмеженою
відповідальністю „Судноремонтний завод „Южний Севастополь” та передачею
належної йому частки статутного фонду товариства з обмеженою відповідальністю
„Судноремонтний завод „Южний Севастополь” у повному обсязі на користь
громадянкиОСОБА_2, що, на думку позивача, є незаконним та таким, що порушує
його права.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
позивач не був повідомлений у порядку, передбаченому статтями 147, 148
Цивільного кодексу України, статтею 53 Закону України „Про господарські
товариства” та пунктом 5.5 Статуту товариства про намір виходу відповідача зі
складу учасників товариства

Відповідач
у відзиві на позов позовні вимоги не визнав з мотивів, викладених у ньому,
основні з яких полягають у тому, що 13.02.2008 на адресу позивача ним була
направлена нотаріально засвідчена заява про намір продати свою частку у
статутному фонді товариства, але відповіді на цю заяву від позивача не
надійшло. Крім цього, представник відповідача вказує на те, що статтею 53
Закону України „Про господарські товариства” не передбачене переважне право
самого товариства на придбання частки у статутному фонді, яка продається іншими
учасниками товариства.

Розглянувши
матеріали  справи, дослідивши надані
докази, заслухавши пояснення представників сторін,  суд

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 є засновником
товариства з обмеженою відповідальністю „Судноремонтний завод „Южний
Севастополь” (далі - ТОВ „СЗ „Южний Севастополь”). Згідно пункту 5.1 статуту
ТОВ „СЗ „Южний Севастополь” його частка у статутному фонді товариства складає
17 % (2380,00 грн.). Крім відповідача серед засновників у статуті ТОВ „СЗ
„Южний Севастополь” зазначені: ОСОБА_4 з часткою у статутному фонді 17 %
(2380,00 грн.), ОСОБА_5 -17 % (2380,00 грн.), ОСОБА_6 -17 % (2380,00 грн.),
ОСОБА_7 -8% (1120,00 грн.), ОСОБА_8 -8% (1120,00), ОСОБА_9 -7% (980,00 грн.) та
ОСОБА_10 -9% (1260,00 грн.)

08.05.2008 на адресу
голови ТОВ „СЗ „Южний Севастополь” надійшла нотаріально засвідчена заява
відповідача від 22.04.2008 про вихід зі складу засновників (учасників)
товариства та передачу у встановленому законом порядку належної йому частки
статутного фонду (капіталу) у повному обсязі на користь громадянкиОСОБА_2.

Пунктами „в” та „д”
частини першої статті 10 Закону України "Про господарські товариства"
(далі-Закону) передбачено право учасника товариства вийти в установленому
порядку з товариства та здійснити відчуження часток у статутному (складеному)
капіталі товариства, цінних паперів, що засвідчують участь у товаристві, в
порядку, встановленому законом.

Відповідно до частин
першої, другої та третьої статті 53 Закону учасник товариства з обмеженою
відповідальністю має право продати чи іншим чином відступити свою частку (її
частину) у статутному капіталі одному або кільком учасникам цього товариства.

Відчуження учасником
товариства з обмеженою відповідальністю своєї частки (її частини) третім особам
допускається, якщо інше не встановлено статутом товариства.

Учасники товариства користуються переважним
правом купівлі
частки (її частини) учасника пропорційно до розмірів своїх часток, якщо
статутом товариства чи домовленістю між учасниками не встановлений інший
порядок здійснення цього права. Купівля здійснюється за ціною та на інших
умовах, на яких частка (її частина) пропонувалася для продажу третім особам.
Якщо учасники товариства не скористаються своїм переважним правом протягом місяця
з дня повідомлення про намір учасника продати частку (її частину) або протягом
іншого строку, встановленого статутом товариства чи домовленістю між його
учасниками, частка (її частина) учасника може бути відчужена третій особі.

Згідно частини першої статті
148 Цивільного кодексу України учасник товариства з обмеженою відповідальністю
має право вийти з товариства, повідомивши товариство про свій вихід не пізніше
ніж за три місяці до виходу, якщо інший строк не встановлений статутом.

У пунктах 3.2.3 та 3.2.7
рекомендацій президії Вищого господарського суду України від 28.12.2007 р. N
04-5/14 „Про практику застосування законодавства у розгляді справ, що виникають
з корпоративних відносин” зазначено, що перехід прав на частку у статутному
капіталі товариств з обмеженою відповідальністю врегульовано статтею 147
Цивільного кодексу України та статтею 53 Закону України "Про господарські
товариства". Відповідно до частини четвертої статті 151 Цивільного кодексу
України вказані положення застосовуються також до відносин, пов'язаних з
переходом частки у статутному капіталі товариств з додатковою відповідальністю.

Згідно з частиною першої
статті 147 Цивільного кодексу України та частиною першої статті 53 Закону
України "Про господарські товариства" учасники товариств з обмеженою
та з додатковою відповідальністю мають право продати чи іншим чином відступити
свою частку (її частину) у статутному капіталі одному або кільком учасникам
цього товариства. Закон не обмежує це право необхідністю отримання згоди інших
учасників товариства на передачу частки.

Учасник товариства з
обмеженою або з додатковою відповідальністю має право на відчуження частки (її
частини) у статутному капіталі третім особам за умови дотримання переважного
права інших учасників товариства на придбання відчужуваної частки.

Згідно пункту 5.5 Статуту
ТОВ „СЗ „Южний Севастополь” учасники товариства відповідно до рішення учасників
можуть відступити свою частку (ії частину) одному чи кільком учасникам
товариства та третім особам. Учасники товариства користуються переважним правом
придбання частки (ії частки) учасника, який ії відступив, пропорційно їх
часткам у статутному фонді товариства або в іншому узгодженому між ними
розмірі.

Передача частки (ії
частини) третім особам можлива лише після повного внесення вкладу учасником,
який ії відступив. При передачі частки (ії частини) третій особі здійснюється
одночасний перехід до неї всіх прав та обов'язків, які належали учаснику, який
відступив ії повністю або частково.

Частка учасника після
повного внесення ним вкладу може бути придбана самим товариством.

ТОВ „СЗ „Южний
Севастополь” звернулось до господарського суду з позовом про визнання
незаконними дії учасника товариства ОСОБА_1 в частині передачі належної
йому частки статутного фонду ТОВ „СЗ „Южний Севастополь” третій особі.

За таких обставин позивач
обрав неналежний спосіб захисту права на переважне придбання частки учасника
товариства.

У випадку порушення цього
права особа, чиє право порушене може звернутись з позовом до суду про визнання
недійсним правочину щодо відчуження частки учасника товариства третім особам.

За
таких обставин позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю „СЗ
„Южний Севастополь” суд вважає такими, що не підлягають задоволенню.

На
підставі викладеного, керуючись статтями 49, 82-85, 116, 117 Господарського
процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

У позові відмовити повністю.

Суддя
Н.Г.
Шевчук

Рішення
оформлено відповідно до вимог статті 84

Господарського
процесуального кодексу України

і підписано
11.08.2008.