ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
РІШЕННЯ

Іменем України

18.11.2008

Справа №2-6/8520-2008

За позовом Кримської республіканської рятувально-водолазної служби, м. Сімферополь,

до Славнівської сільської ради, с. Славне Роздольненського району,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Товариство рятування на водах України, м. Київ,

про визнання недійсним рішення

Суддя Шкуро В.М.

представники:

Від позивача – Лучінкін В.А., керівник.

Від відповідача – Сокол С.В., представник, довіреність № 430 від 03.09.2008р.

Від третьої особи – Шеметова О.В., представник за довіреністю №33 від 05.06.2008р.

Суть спору: Кримська республіканська рятувально-водолазна служба звернулась до господарського суду АР Крим із позовною заявою до Славнівської сільської ради про визнання недійсним рішення 6-ї сесії 5-го скликання Славнівської сільської ради «Про визнання будівлі рятувальної станції, розташованої за адресою: с. Стерегуще, вул. Берегова, 1-ж, безхазяйною» від 19.09.2006р.

Позовні вимоги мотивовані тим, що будівля рятувальної станції є державним майном та знаходиться на балансі позивача та на обліку у Фонді майна АР Крим і прийнятим рішення відповідач порушує права і законні інтереси позивача як користувача даним об’єктом.

Відповідач позовні вимоги не визнав. У відзиві на позов зазначив, що позивач не є власником майна та не має підстав вимагати усунення порушення його прав та законних інтересів, оскільки вказана будівля за рішенням Роздольненського районного суду від 12.03.2008р. у справі №2-1066/08 передана у комунальну власність Славнівської сільської ради.

Представник третьої особи позовні вимоги підтримав.

Розглянувши матеріали справи, заслухав пояснення сторін, третьої особи, суд -

встановив:

Кримська республіканська рятувально-водолазна служба створена рішенням ради Міністрів Української СРСР 25 липня 1988р., є бюджетною організацією, заснована на державній власності і підпорядкована рятувально-водолазній службі при Товаристві рятування на водах України (розділ I Статуту, а.с.9-13).

Відповідно до виданого Фондом майна АР Крим свідоцтва №96 від 05.10.1998р., майно Кримської республіканської рятувально-водолазної служби враховується, поставлене на облік як державне майно України (а.с.7).

Рятувально-водолазна станція, яка розташована у с.Стерегущем Роздольненського району включена до переліку філій Кримської республіканської рятувально-водолазної служби (а.с.14-15).

Рішенням Славнівської сільської ради від 19.09.2006р. будівля рятувальної станції, яка розташована за адресою: с. Стерегуще, вул. Берегова, 1-ж, визнана безхазяйною (а.с.4).

В обґрунтування своїх вимог, позивач посилається на здійснену відповідно до постанови Ради Міністрів Української РСР від 25.07.1988р. і розпорядження Ради Міністрів Української РСР від 02.11.1988р. №472-р передачу Мінжитлокомунгоспом УРСР Республіканському товариству рятування на воді Української РСР організацій рятувальної служби.

Зокрема, згідно акту приймання-передачі рятувальної служби Міністерства житлово-комунального підприємства УРСР Республіканському товариству рятування на водах Української РСР від 22.02.1989р. організації рятувальної служби з їх штатним розкладом, фондами заробітної плати, будинками і спорудами, майном і другими матеріальними цінностями в Кримській області залишковою вартістю 1678814,38 крб. передані Республіканському товариству рятування на водах Української РСР (а.с.80-86).

Дослідивши надані сторонами у підтвердження своїх доводів і заперечень докази, заслухав представників сторін, третьої особи, суд приходить до висновку, що заявлений позов задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до статті 1 Господарського процесуального кодексу України до господарського суду звертаються особи за захистом своїх порушених чи оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, що кореспондується із положеннями статті 21 ГПК України, де до позивачів віднесено осіб, які пред’явили позов або в інтересах яких пред’явлено позов саме про захист порушеного права чи охоронюваного законом інтересу.

Системний аналіз наведених норм дозволяє зробити висновок, що захисту судом підлягає цивільне право, яке порушене, не визнається чи оспорюється.

Юридична зацікавленість позивача у вирішенні спору судом, покладає на нього обов’язок довести, що його цивільні права порушені, не визнаються чи оспорюються відповідачем.

Відсутність факту порушення права, на захист якого подано позов, не є підставою для відмови у прийнятті позову, оскільки на стадії прийняття позовної заяви суд не досліджує питання наявності чи відсутності факту такого порушення, тобто не розглядає спір по суті.

Разом з тим, встановлення відсутності чи наявності факту порушення відповідного права входить до предмету дослідження при вирішенні спору по суті.

Позивач, посилаючись на закріплене в Статуті Кримської республіканської рятувально-водолазної служби положення про належність йому майна рятувально-водолазної служби на праві повного господарського відання, вважає, що оспорюваним рішенням Славнівської сільської ради порушене його право володіння будівлею рятувальної станції.

Згідно статті 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Рішення суду з цивільної справи, що набрало законної сили, є обов’язковим для господарського суду щодо фактів, які встановлені і мають значення для вирішення пору (ст.35 ГПК України).

Так відповідно до абзацу 2 частини 2 статті 335 ЦК України після спливу одного року з дня взяття на облік безхазяйної нерухомої речі вона за заявою органу, уповноваженого управляти майном відповідної територіальної громади, може бути передана за рішенням суду у комунальну власність.

Рішенням Роздольненського районного суду від 12.03.2008р. у справі №2-1066/08 будівля рятувальної станції, яка розташована за адресою: с. Стерегуще, вул. Берегова, 1-ж, передана у комунальну власність Славнівської сільської ради (а.с.40). Рішення набрало законної сили.

Відтак з моменту набрання вказаним рішенням суду у цивільній справі законної сили, будівля рятувальної станції є комунальною власністю, а відповідно вибула з володіння Кримської республіканської рятувально-водолазної служби.

В силу Закону України «Про місце самоврядування в Україні», частини 2 статті 327 ЦК України управління майном, що є у комунальній власності, здійснює безпосередньо територіальна та утворені нею органи місцевого самоврядування, у дану випадку це Славнівська сільська рада.

Також судом береться до уваги наступне.

Актом приймання-передачі рятувально-водолазної служби Товариства рятування на водах України (далі - Товрядвод України) на баланс Кримської республіканської рятувально-водолазної служби від 18.02.1998р. передано в безоплатне користування строком на 10 років організацію рятувально-водолазної служби із штатним розкладом, фондами заробітної плати, будинками і спорудами, майном і другими матеріальними цінностями Кримській республіканській рятувально-водолазній службі (а.с.76-77).

В подальшому відповідно до наказу голови Центральної Ради Товрядводу України від 30.07.2008р. №18, актом приймання-передачі з балансу Кримської республіканської рятувально-водолазної служби на баланс Центральної Ради Товрядводу України від 07.08.2008р. все майно і основні фонди (будинки і споруди з їх майном і іншими матеріальними цінностями) рятувально-водолазної служби АР Крим передані від Кримської республіканської рятувально-водолазної служби Центральній Раді Товрядводу України.

Згідно додатку до акту, серед майна, яке передається Центральній Раді зазначена і будівля рятувальної станції с.Стерегуще (строчка 27 балансової вартості будівель і споруд Кримської республіканської рятувально-водолазної служби на 01.01.2008р. (а.с.78-79).

Таким чином, після передачі майна рятувально-водолазної служби АР Крим Центральній Раді Товрядводу України, Кримська республіканської рятувально-водолазної служби взагалі не має до цього майна жодного відношення.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що рішення Славнівської сільської ради «Про визнання будівлі рятувальної станції, розташованої за адресою: с. Стерегуще, вул. Берегова, 1-ж, безхазяйною» від 19.09.2006р. не порушує права і охоронювані законом інтереси Кримської республіканської рятувально-водолазної служби, оскільки позивач після передачі за рішенням суду будівлі рятувальної станції у комунальну власність Славнівської сільської ради та передачі всього майна рятувально-водолазної служби АР Крим у відання Центральній Раді Товрядводу України втратив всі правомочності щодо цього майна.

Вступна і резолютивна частини рішення оголошені в судовому засіданні 18 листопада 2008 року.

Рішення оформлене згідно статті 84 ГПК України і підписане 24 листопада 2008 року.

Керуючись ст. 49, ст.82-84, 85, ГПК України, суд –

ВИРІШИВ:

В позові відмовити повністю.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Шкуро В.М.