ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа №

За заявою Товариства з обмеженою відповідальністю „АТЕМ”, м. Київ

Сторони по справі:

Позивач          Товариство з обмеженою відповідальністю „Блек Сі Шипінг Сервіс Лтд”, м. Іллічівськ

Відповідач           Товариство з обмеженою відповідальністю „АТЕМ”, м. Київ

Про                              перегляд рішення за нововиявленими обставинами

Суддя Н.І.Качан

Представники:

Від позивача                    не з’явився

Від відповідача          Безсмертний А.В. - пред. за довір.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення 318 233,53 гривні заборгованості за Договором № 242/05 від 06.05.2005 р. на транспортно-експедиційне обслуговування.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 14.02.2007р. позов задоволено повністю та з відповідача стягнуто суму основного боргу (з урахуванням індексу інфляції) в розмірі 306 066,15 гривень, 3% річних за порушення грошового зобов'язання в розмірі 3 295,54 гривень, неустойку у вигляді пені в розмірі 8 871,84 гривень –всього 318 233,53 грн.. З відповідача також стягнуто судові витрати по сплаті державного мита в розмірі 3 183 гривні та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в розмірі 118 гривень.

Рішення господарського суду ґрунтувалося на тому, що згідно наданих позивачем коносаментів, виписаних на бланках DECO-LINES, копій міжнародних товарно-транспортних накладних (CMR) та товарно-транспортних накладних одержувачем товару був відповідач. На підставі цих документів суд прийшов до висновку, що заборгованість відповідача виникла внаслідок невиконання ним своїх зобов’язань за договором на транспортно-експедиційне обслуговування № 242/05 від 06.05.2005 року, на виконання якого позивач, виконуючи функції експедитора , здійснював транспортно-експедиційне обслуговування, організовуючи поставку товарів в контейнерах на його адресу з портів Іспанії до Одеси і далі до складу відповідача в місті Києві як клієнта –замовника .

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 17.04.2007 року було задоволено апеляційну скаргу ТОВ «АТЕМ», рішення господарського суду від 14.02.2007 року скасоване та прийняте нове рішення, яким в задоволенні позову відмовлено повністю.

Постановою Вищого господарського суду України від 04.07.2007 року постанову Київського апеляційного господарського суду від 17.04.2007 р. скасовано, а рішення господарського суду від 14.02.2007 року залишено в силі.

До Господарського суду міста Києва 17.10.2007р. від відповідача надійшла заява про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Господарського суду міста Києва № 31/542 від 14.02.2007р.

Ухвалою суду від 19.10.2007р. розгляд заяви було призначено на 05.11.2007р. з повідомленням сторін в установленому порядку .

Ухвалою суду від 09.11.2007р. було відкладено розгляд справи з подальшим визначенням дати та задоволено клопотання заявника про направлення судового запиту до Південної регіональної митниці, з метою отримання додаткової інформації по справі.

Ухвалою суду від 21.12.2007р. розгляд справи було призначено на 18.01.2008р.

У судовому засіданні 18.01.2008р. було оголошено перерва до 25.01.2008р. в порядку ст. 77 ГПК України.

Ухвалою суду від 25.01.2008р. розгляд справи було відкладено до 26.02.2008р., у зв’язку з підготовкою повторного судового запиту до Південної регіональної митниці.

26.01.2008р. Господарський суд міста Києва направив на адресу Південної регіональної митниці Судовий запит № 31/542.

У судовому засіданні 26.02.2008р. було оголошено перерву з подальшим визначенням дати судового розгляду, у зв’язку з ненадходженням відповіді на судовий запит.

Після отримання відповіді від Південної регіональної митниці (відповідь вих. № 25/27-07/1473 від 13.02.2008р. ) Ухвалою суду від 11.03.2008р. судове засідання було призначено на 09.04.2008р.

Позивач, який був належним чином повідомлений про час та місце судового засідання , представників до суду не направив, додаткових інформацій суду не повідомив.

Представник відповідача заявив клопотання, відповідно до ст. 75 ГПК України, про розгляд справи у відсутності позивача.

Особи, які беруть участь у справі визнаються повідомленими про судовий розгляд господарського спору оскільки ухвала про продовження розгляду справи надсилалась за юридичною адресою сторін.

Позивач клопотань про відкладення розгляду спору та наявність у нього поважних причини щодо неявки у судове засідання не повідомив, що дає підстави визнати причини його неявки до суду неповажними.

Керуючись ст. 75 ГПК України суд визнав клопотання представника відповідача обґрунтованим, задовольнив його та вважає за можливе розглянути справу без участі представників позивача за наявними у справі доказами та матеріалами.

Судом, у відповідності до вимог ст. 81-1 ГПК України, складалися протоколи судових засідань, які долучені до матеріалів справи.

Розглянувши подані по справі документи і матеріали, всебічно і повно з’ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об’єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заслухавши пояснення представників сторін , Господарський суд міста Києва, -

В С Т А Н О В И В :

06.05.2005 року між відповідачем та позивачем був укладений договір №242/05 на транспортно-експедиційне обслуговування. Предметом договору було надання позивачем за плату транспортно-експедиційних послуг відповідачу, а саме перевезення різними видами транспорту, перевалки у портах та транспортно-експедиційному обслуговуванні зовнішньоторгових вантажів відповідача, в тому числі у великовантажних контейнерах.

Відповідно до ст. 316 Господарського кодексу України, за договором транспортного експедирування одна сторона (експедитор) зобов'язується за плату і за рахунок другої сторони (клієнта) виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов'язаних з перевезенням вантажів.

Протягом 2005-2006 року на склад відповідача надійшли товари, що були з портів Валенсія та Касталон (обидва –Іспанія) доставлені в Одесу, а після розмитнення - до Києва. Зазначені товари – сировина для виробництва керамічної плитки (глазур порошкообразна (фріта) –транспортувалися в контейнерах CRXU1134002, CRXU2216255, MSCU1497808, MSCU2705070, MSCU6135360, ARKU2207810, ARKU2204473, ARKU2220406, PELU2123701, PELU2123804, PELU2126336, PELU2126399, PELU2127780, SPLU0215130, SPLU0217494, ARKU 2236948, ARKU2228875, ARKU2222420, ARKU2223914, ARKU2223339, ARKU2233804, ARKU2218986, ARKU2209897, ARKU2205607.

Позивач стверджує, що організацію транспортно-експедиційного обслуговування зазначених товарів для відповідача здійснював він на підставі договору № 242/05 від 06.05.2005 року на транспортно-експедиційне обслуговування.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на коносаменти №VLС/ОDS876.05-1 від 27.05.2005 р., №САS/ОDS2017.05-2 від 23.09.2005 р., №VLС/ОDS2474.05-5 від 04.12.2005 р. та №VLС/ODS2598.05-4 від 28.12.2005 р. (всі на бланках DЕСО-LINES), в яких позивач зазначений як експедитор.

Крім того, позивач посилається на копії міжнародних товарно-транспортних накладних (СМR), за якими здійснювалося перевезення вантажів з Одеси до Києва , а саме: СМR №031181 на контейнер МSCU6135360, СМR №031180 на контейнер МSCU2705070, СМR №031179 на контейнер МSCU797808, СМR №031178 на контейнер СRXU216255, СМR №031177 на контейнер СRXU1134002, СМR №035425 на контейнер SPLU0215130, СМR №000625 на контейнер SPLU0217494, СМR №000626 на контейнер АККШ236748, СМR №000627 на контейнер АRKU2228875, СМR №038625 на контейнер РЕLU2126336, СМR №103099 на контейнер РЕLU2127780, СМR №103098 на контейнер АRKU2204473, СМR №103100 на контейнер АRKU2220406, СМR №038624 на контейнер РЕLU2123804, СМR №038626 на контейнер РЕLU2126399, що засвідчує наявність його печатки на накладній.

Крім того до справи залучені копії товарно-транспортних накладних щодо перевезення вантажів з Одеси на склад ТОВ «АТЕМ»у м. Києві (вул. Промислова, 4Б): товарно-транспортної накладної серії 02 АББ № 299603 на перевезення контейнеру №АRKU223914 автомобілем з державним номером 262-23 ОВ; товарно-транспортної накладної серії 02 АББ № 299606 на перевезення контейнеру №АRKU22339 автомобілем з державним номером ВН 1467 АН; товарно-транспортної накладної серії 02 АББ №299607 на перевезення контейнеру №АRKU233804 автомобілем з державним номером 253-71 ОВ; товарно-транспортної накладної серії 02 АББ № 299608 на перевезення контейнеру №АRKU218986 автомобілем з державним номером ВН 8019 АМ; товарно-транспортної накладної серії 02 АББ № 299611 на перевезення контейнеру №АRKU2209897 автомобілем з державним номером 6462 М5; товарно-транспортної накладної серії 02 АББ №299610 на перевезення контейнеру №АRKU2205607 автомобілем з державним номером 428-08 АВ; товарно-транспортної накладної серії 02 АББ №299718 на перевезення контейнеру №РЕLU2126336 автомобілем з державним номером 000-20 ОВ; товарно-транспортної накладної серії 02 АББ № 299717 на перевезення контейнеру №РЕШ2127780 автомобілем з державним номером ВН 9792 АС; товарно-транспортної накладної серії 02АББ №299716 на перевезення контейнеру №АККШ204473 автомобілем з державним номером ВН 2465 АС; товарно-транспортної накладної серії 02 АББ № 299721 на перевезення контейнеру №РЕLU2126399 автомобілем з державним номером 440-20 ОВ; товарно-транспортної накладної серії 02 АББ № 299722 на перевезення контейнеру №АRKU2207810 автомобілем з державним номером 115-89 ОВ; товарно-транспортної накладної серії 02 АББ № 299815 на перевезення контейнеру №АRKU2222420 автомобілем з державним номером ВН 9452 АС; товарно-транспортної накладної серії 02АББ №299816 на перевезення контейнеру №АRKU2228875 автомобілем з державним номером ВН 3794 АВ; товарно-транспортної накладної серії 02 АББ №299817 на перевезення контейнеру №АRKU2236948 автомобілем з державним номером ВН 6732 АС; товарно-транспортної накладної серії 02 АББ № 299819 на перевезення контейнеру №SPLU217494 автомобілем з державним номером ВН 6330 АС; товарно-транспортної накладної серії 02АББ № 299818 на перевезення контейнеру №SPLU0215130 автомобілем з державним номером ВН 2356 АК; товарно-транспортної накладної серії 02 АББ №308304 на перевезення контейнеру №MSCU6135360 автомобілем з державним номером 149-12 ОВ; товарно-транспортної накладної серії 02 АББ №308303 на перевезення контейнеру №М8СШ705070 автомобілем з державним номером 385-67 ОВ; товарно-транспортної накладної серії 02 АББ № 308302 на перевезення контейнеру №МSСU 497808 автомобілем з державним номером ВН 2607 АВ; товарно-транспортної накладної серії 02 АББ № 308301 на перевезення контейнеру № СRXU2216255 автомобілем з державним номером 197-53 ОВ; товарно-транспортної накладної серії 02 АББ № 308350 на перевезення контейнеру №СRXU1134002 автомобілем з державним номером ВН 3957 АЕ.

Факти одержання перелічених вантажів підтверджується печатками вантажоодержувача - ТОВ "АТЕМ" на кожній із зазначених товарно-транспортних накладних.

На запит суду Південна регіональна митниця листами №25/27-07/11 від 07.12.2007 р. та №25/27-07/1473 від 13.02.2008 р. надала відомості щодо осіб, які здійснювали митне оформлення вантажів, що надійшли на митну територію України в контейнерах CRXU1134002, CRXU2216255, MSCU1497808, MSCU2705070, MSCU6135360, ARKU2207810, ARKU2204473, ARKU2220406, PELU2123701, PELU2123804, PELU2126336, PELU2126399, PELU2127780, SPLU0215130, SPLU0217494, ARKU2236948, ARKU2228875, ARKU2222420, ARKU2223914, ARKU2223339, ARKU2233804, ARKU2218986, ARKU2209897, ARKU2205607, з наданням пакетів копій відповідних документів. Зазначені докази залучено до матеріалів справи та прийняті судом як належні документальні підтвердження проведеного оформлення .

Згідно з повідомленням митниці, одержувачами товару, що надійшов у зазначених контейнерах, були приватні підприємства «Реагент»(ідентифікаційний код 31885859; місцезнаходження: м. Одеса, вул. Дальницька, 25), «Екоелторг»(ідентифікаційний код 33387817; м. Одеса, вул. Сонячна, 5) та «Конар»(ідентифікаційний код 32894864; м. Одеса, вул. Ново московська, 1/3).

Як вбачається з наданих Південною регіональною митницею документів, ввезення вантажів на митну територію України відбувалося на підставі зовнішньоекономічних контрактів №673/05 від 17.03.2005 року між ПП «Екоелторг»(покупець) та компанією “Atrada trading LLC” (продавець); № 95/15 від 07.10.2005 року та №96/15 від 09.10.2005 року між ПП «Конар»(покупець) та компанією “Redrick company LTD” (продавець) і № 101/15 від 07.11.2005 року між ПП «Реагент»(покупець) та компанією “Redrick company LTD” (продавець) та відповідно коносаменту VLC/ODS876.05-1 (контейнери CRXU1134002; CRXU2216255; MSCU1497808; MSCU2705070; MSCU6135360), коносаменту VLC/ODS2598.05-4 (контейнери ARKU2207810; ARKU2204473; ARKU2220406; PELU2123701; PELU2123804; PELU2126336; PELU2126399; PELU2127780), коносаменту CAS/ODS2017.05-2 (контейнери SPLU 0215130, SPLU 0217494, ARKU 2236948, ARKU 2228875, ARKU 2222420) та коносаменту VLC/ODS2474.05-5 (контейнери ARKU2223914; ARKU2223339; ARKU2233804; ARKU2218986; ARKU2209897; ARKU2205607).

Умовами зазначених вище контрактів, передбачено, що продавець здійснює поставку товару на умовах, обумовлених на кожну партію в інвойсі, що є невід’ємною частиною контракту, а при тлумаченні термінів цього Контракту має силу документ INCOTERMS 2000 року та Конвенції ООН про договори міжнародної купівлі-продажу товарів 1980 року (п.4.2). Підпунктами 4.3, 4.4 контрактів також встановлено, що поставка товару здійснюється на протязі всього періоду дії цього контракту у відповідності з інвойсами продавця та узгодженими умовами поставки, які визначаються Правилами INCOTERMS –2000.

Надіслані митницею документи містять копії відповідних комерційних інвойсів, які передбачають поставку товарів на умовах CIF Одеса. Одержувачами товарів за цими інвойсами також є зазначені вище приватні підприємства «Екоелторг», «Конар» та «Реагент».

З повідомлень Південної регіональної митниці, наданих нею належним чином засвідчених копій коносаментів, контрактів, комерційних інвойсів, листів компаній "Redrick company LTD" та "Atrada trading LLC", уніфікованих адміністративних документів, випливає, що покупцем та одержувачем зовнішньоторговельних вантажів, що надійшли на митну територію України в контейнерах CRXU1134002, CRXU2216255, MSCU1497808, MSCU2705070, MSCU6135360, ARKU2207810, ARKU2204473, ARKU2220406, PELU2123701, PELU2123804, PELU2126336, PELU2126399, PELU2127780, SPLU0215130, SPLU0217494, ARKU2236948, ARKU2228875, ARKU2222420, ARKU2223914, ARKU2223339, ARKU2233804, ARKU2218986, ARKU2209897, ARKU2205607 є не відповідач, а вказані приватні підприємства підприємства «Екоелторг», «Конар»та «Реагент».

Статтею 72 Митного кодексу України встановлено, що митне оформлення розпочинається після подання митному органу митної декларації, а також усіх необхідних для здійснення митного контролю та оформлення документів, відомостей щодо товарів і транспортних засобів, які підлягають митному оформленню.

Обов’язок, щодо декларування товарів, які переміщуються через митний кордон України, покладене на декларанта.

Пунктом 5 статті 1 Митного кодексу України визначено, що декларант це юридична чи фізична особа, яка здійснює декларування товарів і транспортних засобів, що переміщуються через митний кордон України.

При цьому статтею 87 Митного кодексу України встановлено, що декларантами можуть бути підприємства або громадяни, яким належать товари і транспортні засоби, що переміщуються через митний кордон України, або уповноважені ними митні брокери (посередники).

Відповідно до отриманих від Південної регіональної митниці документів, митне оформлення товарів на митній території України здійснював не позивач на підставі п. 3.4 договору №242/05 на транспортно-експедиційне обслуговування від 06.05.2005 року, а ПП «Вестра»на підставі договорів на надання брокерських послуг №17/03 від 17.03.2005 p., №83/11 від 07.10.2005 p., № №84/11 від 07.11.2005 p., укладених відповідно з ПП «Екоелторг», «Конар»та «Реагент»як покупцями та отримувачами товарів за зовнішньоекономічними контрактами.

З міжнародних товарно-транспортних накладних (CMR), залучених до матеріалів справи позивачем, також вбачається, що кінцевим отримувачем вантажу є приватні підприємства "Екоелторг", "Конар" та «Реагент», а не відповідач.

Відповідно до п.4.3, 5.1 Порядку митного оформлення товарів, що переміщуються через митні ліцензійні склади транспортних та транспортно-експедиційних організацій, затвердженого наказом Державної митної служби України від 4 грудня 1999 р. N 792 (у редакції наказу Державної митної служби України від 5 листопада 2001 р. N 708) у графі 2 CMR повинен бути зазначений кінцевий отримувач товарів, що перевозяться відповідно до цих міжнародних товарно-транспортних накладних. Такі ж саме вимоги щодо заповнення графи 2 CMR містяться в п.п. 3.3 та 4.2 Порядку митного контролю та митного оформлення консолідованих вантажів, що переміщуються автотранспортом через митні ліцензійні склади транспортними й транспортно - експедиційними організаціями, затвердженого наказом Державної митної служби України від 20.05.2002 р. № 260.

З копій митних декларацій також вбачається, що саме вищевказані приватні підприємства є одержувачами товарів.

На підставі викладеного вище суд доходить висновку, що відповідач не був покупцем та вантажоотримувачем товарів , які надійшов контейнерами CRXU1134002, CRXU2216255, MSCU1497808, MSCU2705070, MSCU6135360, ARKU2207810, ARKU2204473, ARKU2220406, PELU2123701, PELU2123804, PELU2126336, PELU2126399, PELU2127780, SPLU0215130, SPLU0217494, ARKU 2236948, ARKU2228875,ARKU 2222420, ARKU2223914, ARKU2223339, ARKU2233804, ARKU2218986, ARKU2209897, ARKU2205607 на митну територію України в порт Одеса за коносаментами VLC/ODS876.05-1, VLC/ODS2598.05-4 та VLC/ODS2474.05-5 та не здійснював їх митного оформлення, а отже в цій частині позивач не надавав відповідачу транспортно-експедиційні послуги згідно з умовами укладеного договору №242/05 від 06.05.2005 року на транспортно-експедиційне обслуговування.

В наданих Південною регіональною митницею документах містяться також копії нарядів №43576 від 15.06.2005 р., № 45946/OD від 17.10.2005року, №47564 від 23.12.2005 р. та №321 Од від 16.01.2006 р., за якими товар, що надійшов у контейнерах CRXU1134002, CRXU2216255, MSCU1497808, MSCU2705070, MSCU6135360, ARKU2207810, ARKU2204473, ARKU2220406, PELU2123701, PELU2123804, PELU2126336, PELU2126399, PELU2127780, SPLU0215130, SPLU0217494, ARKU 2236948, ARKU2228875, ARKU 2222420, ARKU2223914, ARKU2223339, ARKU2233804, ARKU2218986, ARKU2209897, ARKU2205607, вивозився з митної території на адресу ПП «Екоелторг», ПП «Реагент»та ПП «Конар», які були одержувачами товару за зовнішньоекономічними договорами та контрактами.

До того ж , згідно з зазначеними нарядами, вивезення товарів здійснювалося на підставі договору №91-К від 01.01.2005 р., а не на підставі договору на транспортно-експедиційне обслуговування № 242/05 від 06.05.2005 року, на який посилається позивач в обґрунтування своїх вимог.

Одночасно в матеріалах справи наявні договори поставки №№050414/1, 050414/2 від 14 квітня 2005 року, що укладені між відповідачем та приватним підприємством «ПОЛІОПТ»(ідентифікаційний код 33085924, місцезнаходження: 65000, м. Одеса, вул. Південна, 26). Відповідно до цих договорів ПП «ПОЛІОПТ»взяло на себе зобов’язання по пошуку, експертизі на якість та постачанню на склад відповідача матеріалів, зокрема, глазурі, поставка та оплата якої є предметом спору.

За даними договорами ПП «Поліопт»зобов’язалося постачати товари на склад відповідача за адресою м. Київ, вул. Промислова, 4-Б, а відповідач зобов’язаний приймати і своєчасно оплачувати поставлені йому товари (пункти 2.1, 2.2 договору), а до ціни товару входила і вартість транспортно-експедиційних послуг. За таких умов договорів зобов’язання по оплаті послуг щодо поставки товарів на склад відповідача відноситься до обов’язків постачальника –ПП «Поліопт».

Згідно з залученими до матеріалів справи платіжними дорученнями, відповідач здійснював оплату постачальнику за товар, перерахувавши йому протягом квітня 2005 –січня 2006 року грошових коштів на загальну суму 18 800 400 (вісімнадцять мільйонів вісімсот тисяч чотириста) грн.

Відповідно до наданої відповідачем копії акта здачі-приймання від 31.01.2006., складеного представниками ПП «Поліопт»та відповідача, протягом січня 2006 року ПП «Поліопт»поставив, а відповідач прийняв 39 контейнерів з вантажами, в т.ч. контейнери PELU2126336, PELU2127780, PELU2126399, PELU2123701, PELU2123804, ARKU2204473, ARKU2207810 та ARKU2220406, що співпадають з номерами контейнерів, які за твердженням позивача були поставлені ним відповідачу згідно з договором №242/05 від 06.05.2005 року на транспортно-експедиційне обслуговування

На виконання цих договорів поставки ПП «ПОЛІОПТ»листом від 14 травня 2005 року повідомило відповідача, що експедиторами по договору поставки виступатимуть п’ять суб’єктів господарювання, одним з яких є Позивач.

Заперечення відповідачем наявності договірних відносин між ним та ПП “Поліопт” не береться судом до уваги, оскільки зазначене не підтверджує того, що відповідач виконував зобов`язання по договору №242/05 від 06.05.2005 року на транспортно-експедиційне обслуговування з ТОВ “Атем”.

Пунктом 2.1 договору на транспортно-експедиційне обслуговування № 242/05 від 06.05.2005 року встановлено, що планування перевезення і перевалка вантажу здійснюється на підставі письмових заявок відповідача з дотриманням діючого законодавства, а пункти 5.1, 5.4 договору передбачають наявність доручень відповідача на перевезення різними видами транспорту, перевалку у портах вантажів. Одночасно п. 2.4 договору встановлює, що позивач як експедитор не приступає до виконання обов’язків по договору до отримання від відповідача усіх необхідних документів та іншої інформації. Пункт 5.9 договору встановлює надання відповідачем позивачу гарантійного листа, щодо строку сплати рахунків за одержані послуги.

Згідно з п. 2 ст. 930 ЦК України клієнт повинен видати експедиторові довіреність, якщо вона є необхідною для виконання його обов'язків.

В матеріалах відсутні будь-які докази, які б відповідно до умов договору підтверджували б факт звернення відповідача до позивача з приводу надання транспортно-експедиційних послуг по договору, інформації про вантажі, що підлягають перевезенню, зокрема, технологічні карти вантажу, як це передбачено встановленою договором процедурою, яка є обов’язковою для сторін згідно з приписами ст.ст. 526, 930 ЦК України.

Відповідно до п.2 ст. 316 ГК України, плата за договором транспортного експедирування здійснюється за цінами, що визначаються відповідно до глави 21 цього Кодексу. Окрім того, у справі відсутні докази видачі відповідачем гарантійного листа щодо строку оплати рахунків, який згідно з п. 5.9 договору є невід'ємною частиною цього договору.

Частина друга ст.12 Закону України «Про транспортно-експедиторську діяльність»встановлює обов’язок клієнта у порядку, передбаченому договором транспортного експедирування, сплатити належну плату експедитору, а також відшкодувати документально підтверджені витрати, понесені експедитором в інтересах клієнта в цілях виконання договору транспортного експедирування.

Позивач стверджує, що він організував морське перевезення вантажів з Валенсії та Касталону в Одесу суднами "FLORIANA", "РНІІЛРР08", "ROUSSE" та "РLOVDIV". В той же час відповідно до наданих Південною регіональною митницею документів, зокрема, уніфікованих адміністративних документів,а також документів, що додані до позовної заяви позивачем, зокрема, копій CMR нарядів №43576/od від 15.06.2005 р., №45946/od від 17.10.2005 р., №47564/od (без дати), №321/od від 16.01.2006 р., виписаних позивачем рахунків №6139/і від 17.06.2005 р., №6349/і від 17.10.2005 р., №6467/і від 26.12.2005 р. та №137/і від 20.01.2006 р. вбачається, що вантажі, що надійшди в порт Одеса в контейнерах CRXU1134002, CRXU2216255, MSCU1497808, MSCU2705070, MSCU6135360, ARKU2207810, ARKU2204473, ARKU2220406, PELU2123701, PELU2123804, PELU2126336, PELU2126399, PELU2127780, SPLU0215130, SPLU0217494, ARKU 2236948, ARKU2228875,ARKU 2222420, ARKU2223914, ARKU2223339, ARKU2233804, ARKU2218986, ARKU2209897, ARKU2205607, були доставлені іншими суднами, а саме »Б, A», », A».

Згідно зі ст. 32 та ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Такі обставини доводяться сторонами та встановлюються судом на підставі доказів у справі, які подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Доказами у справі можуть бути письмові і речові докази, висновки судових експертів, а також пояснення представників сторін та інших осіб, які беруть участь в судовому процесі.

Відповідно до ст. 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

За таких обставин, суд вважає, що позивач не довів, що ним здійснювалося транспортно-експедиційне обслуговування вантажів, що надійшли на адресу відповідача згідно з договором №242/05 від 06.05.2005 року на транспортно-експедиційне обслуговування з ТОВ “Атем”.

+

Відповідно до ст. 49 ГПК України (витрати на оплату інформаційно-технічного забезпечення судового процесу та державного мита) покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 8, 9 Закону України "Про транспортно-експедиційну діяльність", ст.ст. 306, 315, 316 ГК України, ст. 926 ЦК України, ст.ст. 22, 49, 75, 82 –85, 114 ГПК України, Господарський суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

1.          Заяву відповідача про перегляд за нововиявленими обставинами рішення господарського суду міста Києва від 14.02.2007 р. по справі №31/542 задовольнити.

2.          У задоволенні позову відмовити, скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 14.02.2007 р. по даній справі.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення 10-денного строку з дня його прийняття.

Суддя                                                                                            Н.І.Качан