ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

25.02.08 р.                     Справа № 36/8пд

Господарський суд Донецької області у складі головуючого судді Н.В.Будко, при секретарі судового засідання Крючковой К.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом: Приватного малого підприємства „ФЕЯ” м.Сніжне

до відповідача: Філії Центральної збагачувальної фабрики „Чумаківська” Відкритого акціонерного товариства „Шахта „Красноармійська-Західна №1” м.Донецьк

про внесення змін до договору

за участю:

представників сторін:

від позивача: Жигулін В.Д. по дов.;

від відповідача: Кияненко О.А. по дов.; Кирилович В.В. по дов.;

СУТЬ СПОРУ:

Позивач, Приватне мале підприємство „ФЕЯ” м.Сніжне, звернувся до господарського суду Донецької області з позовом до відповідача, Філії Центральної збагачувальної фабрики „Чумаківська” Відкритого акціонерного товариства „Шахта „Красноармійська-Західна №1” м.Донецьк, про внесення змін до договору, в якому просить п.4.1 договору викласти в наступній редакції: „Сторони дійшли згоди про зміну ціни на продукцію, яка поставляється згідно калькуляції на виготовлення у зв’язку зі зміною вартості енергоресурсів, оплати праці, мінімальної зарплати, вартості матеріалів, транспортних послуг, тощо. Вартість костюма шахтарського (спецодягу) визначена в 144грн. 63коп. за одиницю станом на 31.12.07р.”

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на договір від 20.06.06р., додаткову угоду до нього, калькуляції, специфікацію №1/07 до договору, листи №35 від 28.09.07р. та №05 від 05.02.07р., додаткову угоду від 30.09.07р. до договору, рахунок №15 від 27.02.07р., претензію №829 від 07.08.07р.

Відповідач позовні вимоги не визнає, посилаючись на відсутність правових підстав для зміни договору.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи та оцінивши подані докази господарським судом ВСТАНОВЛЕНО:

20.06.06р. позивач, Приватне мале підприємство „ФЕЯ”, та відповідач, Відкрите акціонерне товариство „Шахта „Красноармійська-Західна №1” в особі Філії Центральної збагачувальної фабрики „Чумаківська”, уклали договір на поставку спецодягу.

Пунктом 1.1 даного договору сторони передбачили, що позивач зобов’язується поставити відповідачу спецодяг, а відповідач зобов’язується прийняти товар та оплатити його на умовах даного договору.

За умовами п.3.2 договору строк поставки кожної партії виготовленого товару складає 5 банківських днів з моменту передоплати.

Додатковою угодою від 30.12.06р. до договору сторони визначили строки поставки кожної партії продукції – 10 банківських днів з моменту передоплати, а також продовжили строк дії договору до 31.12.07р.

Оплата продукції здійснюється у формі 100% передоплати за відповідною специфікацією (п.4.2 договору).

Відповідно до п.4.1 договору ціна товару є договірною. Загальна сума договору визначається загальною вартістю товару, вказаного у специфікаціях.

Згідно узгодженої та підписаної обома сторонами специфікації №1/07 до договору, позивач зобов’язався поставити відповідачу костюм шахтарський у кількості 100шт. за ціною 54,17грн. без ПДВ на суму 5417грн. без ПДВ, а також куртку ватну у кількості 101шт. за ціною 31,66грн. без ПДВ на суму 3 197грн. 66коп. без ПДВ, а всього на суму 10 337,59грн. з урахуванням ПДВ.

На виконання умов договору відповідач платіжним дорученням №459 від 05.03.07р. перерахував позивачу грошові кошти в сумі 12 187грн. 59коп., з яких 3 115грн. 20коп. передоплата за договором від 20.06.06р.

Позивач, у свою чергу, за накладною №05 від 10.01.07р. поставив відповідачу куртку ватну у кількості 101шт. на загальну суму 3 837грн. 19коп. та виставив для оплати рахунок №15 від 10.01.07р.

Костюми шахтарські у кількості 100шт., які передбачені специфікацією до договору, відповідачу поставлені не були.

У зв’язку з тим, що відповідач не оплатив у повному обсязі отриманий товар, позивач направив на його адресу лист №05 від 05.02.07р. про оплату заборгованості.

Відповідач у свою чергу, направив позивачу претензію №829 від 07.08.07р., в якій просив позивача повернути суму передоплати 3 115грн. 20коп. згідно ст. 612 ЦК України, оскільки товар поставлений не був внаслідок чого відповідач відмовився від прийняття зобов’язання в натурі.

28.09.07р. позивач направив відповідачу лист №35, яким повідомив про збільшення вартості енергоресурсів, оплати праці, мінімальної зарплати, вартості комплектуючих матеріалів, транспортних послуг, що вплинуло на підвищення вартості виготовлення продукції та на договірну вартість виготовлення спецодягу, а також направив відповідачу для оплати рахунок №15 від 27.02.07р. на суму 14 462грн. 40коп., калькуляції №1, №2, та проект додаткової угоди від 29.09.07р. до договору від 20.06.06р. про зміну ціни на продукцію.

Направляючи відповідачу вищевказаний лист №35 від 28.09.07р. та додані до нього документи, позивач фактично запропонував відповідачу внести зміни до договору від 20.06.06п. в частині цін на продукцію.

Однак відповідач зі зміною ціни на шахтарські костюми не погодився і відмовився підписувати направлену позивачем додаткову угоду про зміну ціни на продукцію.

У зв’язку з цим позивач і звернувся до суду з даним позовом про внесення змін до договору від 20.06.06р., в якому просить п.4.1 договору викласти в наступній редакції: „Сторони дійшли згоди про зміну ціни на продукцію, яка поставляється згідно калькуляції на виготовлення у зв’язку зі зміною вартості енергоресурсів, оплати праці, мінімальної зарплати, вартості матеріалів, транспортних послуг, тощо. Вартість костюма шахтарського (спецодягу) визначена в 144грн. 63коп. за одиницю станом на 31.12.07р.”, посилаючись на те, що тривала про строчка з боку відповідача призвела до неможливості виконання умов договору з боку позивача у зв’язку з тим, що інфляція та підвищені розцінки за транспортні послуги, енергоносії та сировинні ресурси призвели до неможливості виготовлення спецодягу за цінами, визначеними в специфікації №1/06 від 31.01.07р. та інших специфікаціях за 2006 рік. Вважає, що відсутність 100% передоплати паралізувала можливість виконання замовлення та негативне явище виникло з вини відповідача.

Однак, ні з тексту договору, ні з тексту специфікацій до нього не вбачається, в який саме строк відповідач повинен був перерахувати позивачу 100% передоплату. Крім того, навіть у разі прострочення відповідачем перерахування 100% передоплати, це не може бути достатньою правовою підставою для зміни ціни договору.

Згідно статті 627 Цивільного кодексу України сторони вільні в укладанні договору, виборі контрагента та визначення умов договору з урахуванням вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

За приписами ст. 632 Цивільного кодексу України ціна у договорі вказується згодою сторін. Зміна ціни після укладання договору допускається лише у випадках та на умовах, встановлених договором або законом.

Умовами договору від 20.06.06р. сторони не передбачили можливість внесення змін до нього за рішенням суду. Не міститься такої можливості і у нормах діючих законів України (окрім випадків, встановлених ст. 652 Цивільного кодексу України). Стаття 188 Господарського кодексу України передбачає лише право зацікавленої сторони договору передати спір про внесення змін до договору на вирішення суду.

Ціна за спірним договором є вільною і визначена угодою сторін. Проти збільшення ціни договору відповідач заперечує.

Стаття 651 Цивільного кодексу України передбачає, що договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

За правилами ст. 652 Цивільного кодексу України договір може бути змінений за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов: в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане; зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися; виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору; із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона.

Згідно ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог.

Ухвалою від 13.02.08р. господарський суд зобов’язав позивача надати докази, які підтверджують те, що в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане; зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися; виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору; із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона.

Однак таких доказів позивач суду не представив, тобто не довів належними доказами те, що після укладання договору обставини змінилися настільки, що якби сторони могли це передбачити, вони не укладали б договір або уклали його на інших умовах.

Таким чином, господарський суд дійшов висновку, що позивач не довів в контексті ст. 33 Господарського процесуального кодексу України ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог.

З огляду на вищевикладене господарський суд відмовляє позивачу у заявленому позові у зв’язку з недоведеністю.

Що стосується викладених відповідачем у відзиві на позов вимогах про зобов’язання позивача повернути перераховані кошти в сумі 3 115грн. 20коп., то господарський суд їх відхиляє, оскільки діючим законодавством передбачено, що такі вимоги повинні бути викладені у зустрічній позовній заяві або в окремій позовній заяві, оформленій в порядку, передбаченому Господарським процесуальним кодексом України.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на позивача.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 22, 33, 49, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України суд,-

ВИРІШИВ:

У позові Приватного малого підприємства „ФЕЯ” м.Сніжне до Філії Центральної збагачувальної фабрики „Чумаківська” Відкритого акціонерного товариства „Шахта „Красно армійська-Західна №1” м.Донецьк про внесення змін до договору відмовити.

Рішення може бути оскаржене через господарський суд Донецької області в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня прийняття рішення або в касаційному порядку протягом одного місяця з дня набрання рішенням законної сили.

Суддя Будко Н.В.