ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа №

За позовом                    Державної податкової інспекції у Голосіївському районі м. Києва

До                              Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська патока»

3-я особа, яка не

заявляє самостійних

вимог на предмет

спору                     Голосіївська районна у м. Києві державна адміністрація

Про                              припинення юридичної особи

Суддя Л.В.Прокопенко

Секретар С.С.Хлистуненко

Представники:

Від позивача: Яременко О.В. –предст. (дов. № 6242/9/10-012 від 28.12.07 р.)

Від відповідача:Бойко К.В. –предст. (дов. № 7221 від 21.02.07 р.)

Від 3-ої особи: не з'явився

Обставини справи:

Позовні вимоги заявлені про припинення юридичної особи –Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська патока»згідно вимог ст. 38 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб – підприємців».

Ухвалою суду від 24.05.07 р. відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду у попереднє судове засідання на 19.06.07 р.

Ухвалою суду від 19.06.07 р. закінчене підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду на 18.07.07 р.

Розпорядженням голови суду від 27.02.08 р. справу передано на розгляд судді Прокопенко Л.В., яка ухвалою від 04.03.08 р. прийняла справу до свого провадження.

Ознайомившись з матеріалами справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд, -

ВСТАНОВИВ:

ТОВ «Українська патока»зареєстровано Голосіївською районною у м. Києві державною адміністрацією 09.09.02 р., про що зроблено запис у журналі обліку реєстраційних справ за №0009142. на податковий облік товариство взято 18.09.02 р.

27.12.06 р. товариством подано до ДПІ у Голосіївському районі м. Києва декларацію з податку на прибуток підприємства за 11 місяців 2006 р., в якій зазначено, що об’єкт оподаткування дорівнює (-5 937 726 грн.).

Тобто, підприємство 11 місяців 2006 р. працювало збитково.

Позивач вважає, що зазначене свідчить про порушення підприємством вимог законодавства, так як згідно законодавства господарська діяльність має на меті отримання прибутку (ст. ст. 3, 42 ГК України).

Згідно статуту товариства визначено, що метою діяльності товариства є задоволення суспільних потреб в його продукції, роботах, послугах та реалізація на підставі одержаного прибутку соціальних та економічних інтересів учасників товариства.

В порушення вимог законодавства та п. 3.1 статуту товариство здійснює збиткову діяльність.

Згідно ст. 38 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб –підприємців»підставами для постановлення судового рішення щодо припинення юридичної особи, що не пов’язане з банкрутством, є –провадження діяльності, що суперечить установчим документам, або такої, що заборонена законом.

Викладені вище підстави, на думку позивача, є достатніми для висновку про те, що є всі підстави для ліквідації відповідача як юридичної особи в судовому порядку.

Відповідач –Товариство з обмеженою відповідальністю «Українська патока»- проти задоволення позовних вимог заперечив з таких підстав.

Жодна норма чинного законодавства не пов’язує припинення юридичної особи із результатами її фінансової діяльності, тому посилання позивача на ст. 38 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб –підприємців»та інші акти законодавства є безпідставним.

Позивачем не наведено жодної з підстав, передбачених законодавством, для ліквідації відповідача я юридичної особи.

Проаналізувавши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги є необґрунтованими та не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Законодавство України містить виключний перелік підстав, за наявності яких юридична особа може бути ліквідована в примусовому порядку.

Зокрема, згідно ст. 110 ЦК України юридична особа ліквідується за рішенням суду про визнання недійсною державної реєстрації юридичної особи через допущені при її створенні порушення, які не можна усунути, а також в інших випадках, встановлених законом.

Згідно ч. 15 ст. 58 ГК України скасування (припинення) державної реєстрації юридичної особи здійснюється на підставі рішення суду у випадках визнання недійсними або такими, що суперечать законодавству, установчих документів, або здійснення діяльності, що суперечить закону чи установчим документам, або в інших випадках, передбачених законом.

Згідно ч. 2 ст. 38 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб –підприємців» підставами для постановлення судового рішення щодо припинення юридичної особи, що не пов'язано з банкрутством юридичної особи, зокрема є:

визнання недійсним запису про проведення державної реєстрації через порушення закону, допущені при створенні юридичної особи, які не можна усунути;

провадження нею діяльності, що суперечить установчим документам, або такої, що заборонена законом;

невідповідність мінімального розміру статутного фонду юридичної особи вимогам закону;

неподання протягом року органам державної податкової служби податкових декларацій, документів фінансової звітності відповідно до закону;

наявність в Єдиному державному реєстрі запису про відсутність юридичної особи за вказаним її місцезнаходженням.

Аналіз вищевказаних підстав для припинення юридичної особи свідчить про те, що жодна з них прямо не пов’язується законодавцем з результатами фінансової діяльності юридичної особи, тому безпосередньо факт подачі відповідачем декларації з податку на прибуток з відображенням збитків не може бути підставою для ліквідації відповідача як юридичної особи у судовому порядку.

Обґрунтування правової позиції позивача, викладене в позові, свідчить про те, що позивач вважає провадження відповідачем збиткової діяльності підставою для висновку про порушення ним вимог законодавства (провадження діяльності, що суперечить установчим документам), оскільки законодавство передбачає, що підприємницька (господарська) діяльність здійснюється з метою отримання прибутку, що відображено і в статуті відповідача.

Суд не може погодитися з таким тлумаченням п. 2 ч. 2 ст. 38 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб –підприємців».

Спрямування діяльності юридичної особи (підприємницького товариства) на отримання прибутку є метою його діяльності, яка в різні періоди діяльності реалізовується по-різному, зокрема, юридична особа може мати збитки внаслідок здійснення своєї підприємницької діяльності.

Це цілком узгоджується з визначенням підприємництва, що міститься у ст. 42 ГК України –самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб’єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Здійснюючи підприємницьку діяльність на власний ризик, відповідач може не отримати розрахованого прибутку і зазнати збитків, що є цілком природнім.

Законодавством регулюються питання, пов’язані з діяльністю збиткових підприємств, зокрема, власники можуть прийняти рішення про його ліквідацію; у визначених законодавством випадках проти підприємства може бути порушено справу про банкрутство та ін.

Проте такого наслідку здійснення підприємством збиткової діяльності, як його примусова ліквідація в судовому порядку, законодавство не містить.

Крім того, державна податкова інспекція як суб’єкт владних повноважень не наділена правом звертатися до суду з позовом про ліквідацію юридичної особи, що за результатами звітного періоду подала декларацію про збитки. Зокрема, ст. 10 Закону України «Про державну податкову службу в Україні»не наділяє державну податкову інспекцію правом звертатися до суду саме в таких випадках.

Тобто, подаючи позов, державна податкова інспекція вийшла за межі своїх повноважень, що є достатньою підставою для відмови в задоволенні позовних вимог.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 160-163, 186 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1.          В задоволенні позовних вимог відмовити.

2.          Постанова може бути оскаржена в порядку ст. 186 КАС України.

Суддя                                                                                          Л.В.Прокопенко