ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2008 р.

№ 05-5-29/15536

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого, судді

Дерепи В.І.,

суддів

Грека Б.М., Стратієнко Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу відкритого акціонерного товариства "Фітофарм"

на

ухвалу господарського суду м. Києва від 22.11.2007 року

у справі

№ 05-5-29/15536

за позовом

відкритого акціонерного товариства "Фітофарм"

до

товариства з обмеженою відповідальністю "Апекс Фарм"

про

стягнення 24 899,20 грн.,

за участю представників сторін:

від позивача –Лубинський Б.Б.

відповідача – не з’явився

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду м. Києва від 22 листопада 2007 року (суддя І.Усатенко) повернуто позовну заяву відкритого акціонерного товариства "Фітофарм" без розгляду на підставі пунктів 3, 4 статті 63 Господарського процесуального кодексу України у зв’язку з тим, що додані до позовної заяви копії документів не засвідчені належним чином, а тому не можуть вважатись належними доказами на підтвердження викладених в заяві обставин, та ненаданням належних доказів сплати державного мита в установленому порядку і розмірі.

В касаційній скарзі відкрите акціонерне товариство "Фітофарм" стверджує, що зазначений судовий акт підлягає скасуванню з огляду на неправильне застосування норм процесуального права, а справу передати на розгляд до місцевого господарського суду.

Заслухавши пояснення представника позивача, розглянувши матеріали справи і доводи касаційної скарги, перевіривши правильність застосування господарським судом м. Києва норм процесуального права у вирішенні даного спору, колегія суддів знаходить за необхідне касаційну скаргу відкритого акціонерного товариства "Фітофарм" задовольнити з таких підстав.

Порядок повернення судом позовної заяви без розгляду регламентується статтею 63 Господарського процесуального кодексу України, яка містить вичерпний перелік підстав, які тягнуть за собою повернення позовної заяви.

Зокрема, відповідно до пунктів 3, 4 частини першої зазначеної статті суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо у позовній заяві не вказано обставин, на яких ґрунтується позовна вимога, доказів, що підтверджують викладені в заяві обставини, обґрунтований розрахунок стягуваної чи оспорюваної суми; не подано доказів сплати державного мита у встановлених порядку та розмірі.

За змістом статті 86 Господарського процесуального кодексу України, якщо господарський спір не вирішується по суті, у тому числі з підстав повернення позовної заяви без розгляду, господарський суд виносить ухвалу, яка має містити, зокрема, мотиви її винесення з посиланням на законодавство.

З тексту ухвали від 22.11.2007 року випливає, що суд повернув позовну заяву без розгляду через подання позивачем додатків до позову в незасвідчених належним чином копіях, як того вимагає стаття 36 ГПК України.

В силу статті 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін. Такі дані встановлюються, зокрема, письмовими доказами та поясненнями представників сторін. В необхідних випадках на вимогу судді пояснення представників сторін мають бути викладені письмово.

Якщо подані позивачем докази є недостатніми, в тому числі у зв’язку з необхідністю надання засвідчених належним чином доданих до позовної заяви копій документів, суд зобов’язаний був витребувати від позивача ці документи і матеріали, необхідні для вирішення спору, про що зазначити в ухвалі про порушення провадження у справі.

Відповідно до пункту 14 Інструкції про порядок обчислення та справляння державного мита, затвердженої наказом Головної державної податкової інспекції України від 22 квітня 1993 року № 15, при перерахуванні державного мита з рахунку платника до документа, щодо якого вчиняється відповідна дія, додається останній примірник платіжного доручення з написом (поміткою) кредитної установи такого змісту “Зараховано в дохід бюджету ___ грн. (дата)”. Цей напис скріплюється першим і другим підписами посадових осіб і відтиском печатки кредитної установи з відміткою дати виконання платіжного доручення.

Встановивши, що в платіжному дорученні від 1 листопада 2007 року № 3941 не вказано прізвищ осіб, які засвідчили напис про зарахування державного мита до бюджету, господарський суд дійшов висновку про порушення позивачем порядку сплати державного мита, у зв’язку з чим повернув позовну заяву та додані до неї документи без розгляду.

Разом з тим, колегія суддів вважає, що господарський суд, встановивши в платіжному дорученні від 01.11.2007 року № 3941 напис (помітку) кредитної установи про зарахування державного мита в дохід бюджету, скріплений першим і другим підписами посадових осіб і відтиском печатки кредитної установи з відміткою дати виконання платіжного доручення, в разі виникнення сумніву щодо зарахування державного мита повинен був прийняти позовну заяву до розгляду та витребувати докази його зарахування до державного бюджету, зокрема, довідку територіального органу казначейства, що передбачено статтями 38, 65 Господарського процесуального кодексу України.

Тому у господарського суду м. Києва були відсутні підстави для повернення позовної заяви на підставі пункту 4 частини першої статті 63 Господарського процесуального кодексу України з мотиву ненадання доказів сплати державного мита.

За цих обставин, ухвала господарського суду м. Києва від 22.11.2007 року підлягає скасуванню, а справа направленню на розгляд до господарського суду м. Києва.

Керуючись статтями 1115, 1117, 1119-11111, 11113 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу відкритого акціонерного товариства "Фітофарм" задовольнити.

Ухвалу господарського суду м. Києва від 22 листопада 2007 року у справі № 05-5-29/15536 скасувати, а справу передати на розгляд до господарського суду м. Києва.

Головуючий, суддя

В.Дерепа

Суддя

Б.Грек

Суддя

Л.Стратієнко