СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"12" листопада 2008 р.
Справа  № 15/122

Позивач:          підприємець ОСОБА_1

відповідач:      Сільськогосподарське приватне
підприємство "Нива"

про визнання договору дійсним та
таким, що не потребує нотаріального посвідчення та визнання права власності

Суддя  Коломис В. В.

Секретар судового засідання Сокол
Ф.Г.

Представники:

Від позивача:       ОСОБА_1 - підприємець

Від відповідача:   Гичка Б.В. дов. б/н від 05.11.08р.

Стаття 22 ГПК України сторонам
роз'яснена.

В
судовому засіданні оголошувалась перерва.

СУТЬ СПОРУ:    Позивач - підприємець ОСОБА_1, смт. Степань
Сарненського району, Рівненської області звернувся до господарського суду з
позовом, відповідно з яким просить суд визнати дійсним договір купівлі-продажу
адмінбудівлі, та гаражу, які знаходяться за адресою: вул.Центральна,2 та
відповідно вул.Центральна 2 "А" в с.Люхча, Сарненського району,
Рівненської області, укладений ним 05 жовтня 2008 року з сільськогосподарським
приватним підприємством "Нива". При цьому, просить визнати за ним
право власності на вищезазначене нерухоме майно.

Відповідач - СПП "Нива" у
відзиві на позов і його представник безпосередньо  в судовому засіданні факт відчуження
вищезазначених об'єктів позивачу і, відповідно, правомірність набуття їх
останнім не оспорює. В свою чергу зазначає, що порушення умов договору з його
боку, щодо нотаріального посвідчення договору відбулося з поважних причин,
якими на думку останнього є скрутне матеріальне становище в якому перебуває
підприємство.

Заслухавши пояснення представників
сторін, дослідивши всі фактичні докази у справі, як кожний окремо, так і в їх
сукупності, давши цьому достатню і об'єктивну оцінку, суд прийшов до висновку
про обгрунтованість позовних вимог.

При цьому суд встановив та врахував
таке.

Внаслідок реформування КСП
"Нива" Сарненського району, Рівненської області відповідач СПП
"Нива" набуло право власності на адмінбудівлю та автогараж, які
знаходяться у с. Люхча, Сарненського району, Рівненської області відповідно по
вул. Центральній 2 та 2 "А". Зазначене підтверджується наявним в
матеріалах справи рішенням загальних зборів співвласників оформленого
протоколом №2 від 19.02.2000р.

Відповідно до п.7 Наказу
Міністерства аграрної політики України від 14.03.01р. за №62 "Про
затвердження Порядку розподілу та використання майна реорганізованих
колективних сільськогосподарських підприємств" перелік активів,
передбачених для задоволення кредиторської заборгованості, затверджений
загальними зборами колишніх членів підприємства, що є співвласниками його майна
(далі - збори співвласників), і підписаний членами комісії та керівником
підприємства-правонаступника, разом з витягом із протоколу зборів
співвласників, яким затверджено цей перелік активів, є підставою для оформлення
прав власності підприємства-правонаступника на це майно реорганізованого
підприємства.

В свою чергу 05 жовтня 2008 року
між сторонами у справі був укладений договір купівлі-продажу (далі договір,
а.с.5-7), відповідно з яким, відповідач, як продавець за договором
зобов'язувався передати у власність позивача адмінбудівлю та автогараж, які
знаходяться за адресою: вул.Центральна,2 та відповідно вул.Центральна 2
"А", с.Люхча, Сарненського району, Рівненської області в порядку та
на умовах, визначених цим договором, а останній в свою чергу зобов'язувався в
порядку та на умовах, визначених договором прийняти і оплатити адмінбудівлю та
автогараж (п.п.1.1, 1.3 Договору).

В свою чергу, розрахунки за
договором проводяться у національній валюті України шляхом внесення коштів в
сумі 22103,00 грн. до каси продавця або безготівковій - шляхом перерахування
коштів на рахунок продавця, а також можуть бути проведені шляхом зарахування
зустрічних однорідних вимог у відповідності до вимог чинного законодавства
(п.п.2.1, 2.2 Договору).

При цьому, право власності на
придбані адмінбудівлю та автогараж у покупця виникає з моменту передачі йому
адмінбудівлі та автогаражу та проведення розрахунків за цим договором (п.3.3
Договору).

Як вбачається, такий Акт
приймання-передачі адмінбудівлі та автогаражу і був підписаний сторонами 05
жовтня 2008 р. (а.с.8). Крім того, 5 жовтня 2008 р. між сторонами у справі була
підписана угода про зарахування зустрічних позовних вимог на суму 22103,00 грн.
(а.с.9).

В свою чергу, сторони, як то передбачено
п.3.4 Договору, зважаючи на технічну неможливість нотаріального посвідчення
даного договору, зобов'язались нотаріально посвідчити договір протягом трьох
днів з моменту його підписання.

У відповідності до ст.657 ЦК
України укладений між сторонами договір підлягав нотаріальному посвідченню та
державній реєстрації, однак сторонами в установленому порядку посвідчений
нотаріально не був.

У разі недодержання сторонами цієї
вимоги закону, такий договір є нікчемним. У разі ж, якщо сторони домовились
щодо усіх істотних умов договору і відбулося повне або часткове виконання
договору, але одна із сторін ухилялася від його нотаріального посвідчення, суд
може визнати такий договір дійсним. У такому разі наступне нотаріальне
посвідчення договору не вимагається (ч.2 ст.220 ЦК України).

Розглядом матеріалів справи судом
встановлено, що сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, і
відбулося його повне виконання, що стверджується наявними доказами, але
відповідач безпідставно ухиляється від нотаріального посвідчення договору, що в
свою чергу перешкоджає його державній реєстрації, чим порушує право власності
позивача на вказані об'єкти нерухомого майна.

Відповідно до ч.2 ст.328 ЦК
України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не
випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена
судом.

Оскільки зазначене свого
підтвердження при розгляді справи не знайшло та зважаючи, що відповідно до
ст.319 ЦК України, власник володіє, користується своїм майном на власний
розсуд, суд вбачає достатньо правових підстав для задоволення позовних вимог.

Відповідно до ст.392 ЦК України,
власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це
право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним
документа, який засвідчує його право власності.

Розглядом матеріалів справи судом
встановлено, що позивач володіє і користується адмінбудівлею та автогаражем з
моменту їх придбання.

Натомість, на даний час, з
об'єктивних причин що склалися, позивач практично позбавлений в повній мірі
реалізувати гарантоване Конституцією та Законами України непорушне право
власності в частині розпорядження на власний розсуд належним об'єктом
нерухомості і, відповідно, в повному обсязі проводити господарську діяльність.

Відповідно до ч.3 ст.334 ЦК
України, право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному
посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту
набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально,
дійсним.

Враховуючи все вищевикладене в
сукупності, суд вбачає достатньо правових підстав для задоволення позову, і,
відповідно, визнання дійсним договору купівлі-продажу укладеного 05 жовтня
2008р. та визнання права власності на спірні об'єкти нерухомого майна за
позивачем.

Судові витрати, передбачені ст.44
ГПК України і понесені позивачем в зв'язку з зверненням до суду за захистом
порушеного права, за його згодою лишаються за ним.

Керуючись статтями 49, 82-85
Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задоволити.

Договір купівлі-продажу, укладений
05 жовтня 2008р. між сільськогосподарським приватним підприємством
"Нива" та приватним підприємцем ОСОБА_1 - визнати дійсним.

Визнати за  приватним підприємцем ОСОБА_1  право власності на адмінбудівлю, яка
знаходиться за адресою: вул.Центральна,2, с.Люхча, Сарненського району,
Рівненської області та автогараж, який знаходиться за адресою: вул.Центральна,
2 "А", с.Люхча, Сарненського району, Рівненської області.

Суддя

підписано
"13" листопада 2008 р.