ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
РІШЕННЯ

"24" листопада 2008 р.

Справа № 16/188

Господарський суд Кіровоградської області в складі судді Коротченко Л.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу № 16/188

за позовом: приватного підприємства Телерадіокомпанії "Артімакс", смт. Голованівськ

до відповідача: колективного підприємства "Ульяновська пересувна механізована дільниця", м. Ульяновка

про припинення порушення права та стягнення 14 326,00 грн.,

Представники:

від позивача - Гірник Г.С., довіреність № 1 від 29.10.2008 р.;

від відповідача - Кузь Н.В., довіреність № 77 від 01.09.08 р.

Приватне підприємство Телерадіокомпанія "Артімакс" звернулося до господарського суду Кіровоградської області з позовною заявою, яка містить вимоги до колективного підприємства "Ульяновська пересувна механізована дільниця" наступного змісту:

- зобов'язати колективне підприємство "Ульяновська пересувна механізована дільниця" припинити порушення п. 2.1.3. Договору від 01.03.07 р. "Про надання послуг зі зберігання та обслуговування", а саме зобов'язати відповідача допускати працівників до обладнання;

- відшкодувати шкоду, нанесену позивачу протиправними діями позивача в сумі 4 226,00 грн. основного боргу, 3 100,00 грн. за ремонт передавального обладнання ММДС та моральну шкоду в сумі 7 000,00 грн.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідач порушив умови укладеного між сторонами договору та норми чинного законодавства, спричинив матеріальну та моральну шкоду, яка виразилась у пошкодженні обладнання позивача, внаслідок чого було перервано трансляцію телебачення на території Ульяновського та Голованівського районів, чим спричинив приниження честі, гідності, ділової репутації позивача.

11.11.08 р. позивач подав до суду заяву про уточнення позовних вимог, в якій просить:

- зобов'язати колективне підприємство "Ульяновська пересувна механізована дільниця" не створювати будь-яких перешкод приватному підприємству телерадіокомпанія "Артімакс" в здійсненні нею статутної діяльності у відповідності до законодавства та умов договору від 01.03.2007 р. про надання послуг зі зберігання та обслуговування, не створюючи будь-яких перешкод в будь-який час;

- стягнути з колективного підприємства "Ульяновська пересувна механізована дільниця" на користь приватного підприємства телерадіокомпанія "Артімакс" в рахунок відшкодування шкоди за ремонт передавального обладнання 3100 грн., в рахунок відшкодування моральної шкоди 7 000,00 грн., державне мито в розмірі 423,26 грн., ІТЗ судового процесу в розмірі 118 грн.

Враховуючи процесуальні права сторін, передбачені ст. 22 Господарського процесуального кодексу України, а також наданий позивачем доказ отримання відповідачем заяви про уточнення позовних вимог (а.с. 60 том 2), господарський суд розглядає вимоги позивача в редакції заяви, поданої до суду 11.11.08 р. (а.с. 136 том 1).

Відповідач у наданому до суду відзиві позовні вимоги не визнав, вказавши про те, що заявлена до стягнення сума 3100 грн. нічим в позові не обґрунтована, а посилка на рахунок-фактуру № СФ-0000040 від 22.05.2008 р. не говорить про те, що саме організація відповідача спричинила збитки позивачу на суму 3100 грн. Що ж стосується вимог позивача про зобов'язання відповідача виконувати умови укладеного між сторонами договору, в частині допуску представників позивача до обладнання, відповідач вважає їх безпідставними, оскільки позивач працює без ускладнень. В частині пред"яленої позивачем вимоги про стягнення з відповідача моральної шкоди в сумі 7 000 грн., останній позовні вимоги також не визнав, пославшись на те, що позивачем в позові не зазначено з чого складається сума 7 000 грн., позивачем ніяких належно оформлених доказів суду не надано.

Дослідивши матеріали справи, надані сторонами докази, заслухавши пояснення представників сторін, господарський суд встановив наступне.

На підставі рішення зборів засновників приватного підприємства телерадіокомпанії "Максимум" (далі - ПП ТРК Максимум") від 02.04.2008 р. (протокол № 2 від 02.04.08 р., а.с. 139 том 1), у зв'язку із зміною назви ПП ТРК "Максимум" на приватне підприємство телерадіокомпанії "Артімакс" (далі - ПП ТРК "Артімакс") в новій редакції затверджено Статут, який 07.04.08 р. зареєстровано Гайворонською районною державною адміністрацією (а.с. 17-25 том 1).

У зв'язку зі зміною назви, позивач 07.04.2008 р. отримав нове свідоцтво про державну реєстрацію Серія АОО № 492935 (а.с. 26 том 1).

01.03.2007 р. між колективним підприємством "Ульяновська передвижна Механізована колона" (далі - Виконавець або Позивач) та ПП ТРК "Максимум" (далі - Замовник або Відповідач) укладено договір № 1 про надання послуг зі зберігання та обслуговування (далі - Договір, а.с. 27-29 том 1).

За змістом п. 1.1. Договору, предметом цього договору є надання Виконавцем Замовнику послуг зі зберігання та утримання (далі - Послуги) в погоджених Сторонами місцях обладнання замовника на предздаточний період здачі в експлуатацію Ульянівської РТПЦ (радіотелевізійний передавальний центр).

Пунктами 2.1.3., 2.1.5. Договору сторони зокрема передбачили, що Виконавець зобов'язується забезпечити Замовникові можливість безперешкодного цілодобового доступу його співробітників до обладнання (зокрема базової станції), а також здійснювати цілодобову подачу електроенергії на обладнання Замовника через свою електромережу, через лічильник замовника.

В свою чергу Замовник, відповідно до п. 2.2.3. Договору зобов'язується своєчасно та в повному обсязі сплачувати встановлені Договором платежі.

Відповідно до п.п. 3.1., 3.3, 3.6. Договору сторонами також узгоджено, що вартість Послуг, що надаються Виконавцем Замовнику за цим Договором складає 1000 грн. за повний місяць протягом якого надаються послуги, або пропорційно за частину місяця; щомісячно до 10 числа місяця, наступного за місяцем оплати, Виконавець надає Замовнику два примірники акту-протоколу, який є підставою для оплати, акти протоколи підписуються керівниками сторін. Замовник має право від Виконавця розрахунки місячної оплати за надання послуг; у випадку несплати понад один місяць, Виконавець має право після направлення Замовнику письмового попередження з встановленням граничного строку сплати, відмовити йому в подальшому наданні послуг, припинення надання послуг не звільняє Замовника від оплати заборгованості та сплати пені.

Згідно п. 6.1. Договору, строк дії Договору з дати укладання до здачі РТПС (радіотелевізійна передавальна станція) в експлуатацію.

Зі змісту наданого 24.11.08 р. представником відповідача письмового повідомлення вбачається, що радіотелевізійна передавальна станція в експлуатацію не здана і знаходиться під охороною відповідача, у зв'язку з чим укладений сторонами Договір є чинним (а.с. 75 том 2).

За своєю правовою природою укладений сторонами Договір належить до договорів, правовідносини за якими регулюються главою 63 Цивільного кодексу України.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 901 Цивільного кодексу України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно ч. 1 ст. 907 Цивільного кодексу України, договір про надання послуг може бути розірваний, у тому числі шляхом односторонньої відмови від договору, в порядку та на підставах, встановлених цим Кодексом, іншим законом або за домовленістю сторін.

Крім цього, сторони в договорі також передбачили (п. 8.1.), що Виконавець має право на одностороннє дострокове припинення дії Договору лише у випадках коли зберігання та обслуговування не відповідає умовам, зазначеним у цьому договорі, або Замовник з власної вини більше, ніж 1 місяць не сплачує встановлені цим Договором платежі. При цьому Виконавець надсилає Замовнику попередження про припинення дії Договору не пізніше, ніж за місяць до дати припинення.

Виходячи зі змісту умов Договору (п. 3.6.), у разі наявності заборгованості Замовника за надані Виконавцем послуги за період більше ніж один місяць, а також при наявності факту попередження Виконавцем з встановленням граничного строку сплати, Виконавець вправі відмовити Замовнику у наданні послуг.

Листом № 74 від 18.08.08 р., адресованого Позивачу, Відповідач просив повернути на адресу останнього другий екземпляр актів наданих послуг, з печаткою та підписом Замовника за період з початку заключення договору і по даний час (а.с. 125 том 1).

Зі змісту вказаного вище листа вбачається, що Відповідачем на адресу Позивача направлялись акти наданих послуг для підписання в двох примірниках, однак підписані за період з початку заключення договору і по серпень 2008 р. Виконавцю не повертались.

Відповідно до змісту актів наданих послуг, підписаних керівниками обох підприємств від 27.09.07 р., 29.02.08 р. 03.03.08 р., 28.03.08 р. та повернутих Виконавцю 26.08.08 р., про що свідчить відповідний на них підпис, вбачається, що Замовнику Виконавцем надавались послуги згідно з договором № 1 від 01.03.07 р., зокрема, у вересні 2007 р., січні, лютому та березні 2008 р. (а.с. 117, 118, 119, 120 том 1).

Як вбачається з матеріалів справи, Відповідач як Виконавець 05.03.08 р. звернувся до Позивача як Замовника з листом-попередженням (далі - попередження), в якому встановив граничний строк сплати Замовником заборгованості, а саме за листопад, грудень 2007 р. та січень, лютий 2008 р. в сумі 4 000 грн. до 10.03.08 р., а також повідомив, що у разі несплати заборгованості у визначений строк Відповідачем буде відключено електроживлення (а.с. 30 том 1).

Отже фактично, Відповідач у відповідності до умов договору попередив Позивача про відмову в наданні послуг після 10.03.08 р., у разі несплати останнім заборгованості.

Отримання Позивачем зазначеного попередження від 05.03.08 р. підтверджується змістом позовної заяви, а також не заперечується і представником Позивача в судовому засіданні.

Після отримання вказаного попередження, Позивач частково сплатив наявну в нього заборгованість за Договором, здійснивши наступні платежі, а саме: 26.03.08 р. сплатив 1000 грн., зазначивши у призначенні платежу "Охорона та утримання РТПС Ульяновка згідно договору № 1 від 01.03.07 року за вересень місяць"; 28.03.08 р. сплатив 1 000 грн., зазначивши у призначенні платежу "за охорону та утримання РТПС за жовтень 2007 року"; 15.04.08 р. сплатив 2 000 грн., зазначивши у призначенні платежу "охрана та утримання РТПС м. Ульяновка згідно договору № 1 від 01.03.07 р. за листопад, грудень", 13.05.08 р. сплатив 1 000 грн., зазначивши у призначенні платежу "охорона РТПС согласно договора за январь 2008 г." (а.с. 62, 68, 92 том 1).

У зв'язку з тим, що заборгованість Замовника не була повністю погашена, а також у відповідності до умов Договору ( п. 3.6.), Виконавець 16.05.08 р. відмовився від надання послуг, передбачених Договором, шляхом відключення живлення РТПС. При цьому дії Виконавця - Відповідача у справі, відповідали умовам укладеного сторонами Договору, а саме п. 3.6. Договору, з огляду на що вони є правомірними.

Факт відключення 16.05.08 р. Відповідачем живлення від передавального обладнання Позивача, що знаходиться на території Ульяновської РТПС, підтверджується як матеріалами справи, а саме: заявою директора ТРК "Артімакс" від 17.05.08р. на адресу прокурора Ульяновського району, постановою про відмову в порушенні кримінальної справи відносно голови правління КП "Ульяновська передвижної механізованої колони" Міщенко В.К. від 27.05.08 р. (а.с. 80, 81 том 1), а також поясненнями представника Відповідача, наданими в судовому засіданні.

Після вказаних обставин, а саме 19.05.08 р. Позивач згідно квитанції № 28 від 19.05.08 р. (а.с. 64 том 1) сплатив на рахунок Відповідача 2 000 грн., зазначивши у призначенні платежу "за лютий, березень 2008 року за охорону та утримання РТПС м. Ульяновка згідно договору № 1 від 01.03.07 р." (а.с. 63, 64 том 1).

Зазначені вище платіжні документи є доказом на підтвердження наявності у відповідача станом на дату направлення Відповідачу попередження, тобто на 05.03.08 р., заборгованості за надані Відповідачем Послуги за вересень, жовтень, листопад, грудень 2007 року та лютий, березень 2008 року (а.с. 63, 64 том 1).

Вказані обставини є також підтвердженням того, що станом на 16.05.08 р., тобто на день відключення Виконавцем живлення від обладнання, Замовник мав заборгованість по оплаті наданих Виконавцем Послуг за лютий та березень 2008 року, яку Позивач в сумі 2 000 грн. сплатив згідно квитанції № 28 від 19.05.08 р. (а.с. 64 том 1).

Факт заборгованості Відповідача також підтверджується і актом звірки розрахунків від 26.08.08 р., підписаний обома сторонами, за змісту якого вбачається, що станом на 01.09.08 р. за Позивачем рахується заборгованість в сумі 4 000 грн., за період з квітня 2008 р. (а.с. 91 том 1).

Отже, господарський суд дійшов висновку про те, що дії відповідача щодо його відмови у наданні Замовнику Послуг, у зв'язку з наявною у Позивача заборгованістю понад один місяць та письмовим попередженням Виконавця, передбаченого п. 3.6. Договору, є такими, що відповідають умовам укладеного сторонами Договору, а тому є правомірними.

Враховуючи наведене, господарський суд дійшов висновку про те, що доводи Позивача в цій частині є безпідставними та помилковими.

Вимоги позивача в частині стягнення з відповідача 3 100 грн., як шкода, спричинена обладнанню Відповідачем, є також безпідставними, оскільки Позивачем не надано до суду будь-яких доказів пошкодження Відповідачем обладнання Позивача за Договором. Відсутні такі докази і в матеріалах справи.

Наданні ж до суду Позивачем рахунок-фактура № СФ-0000040 від 22.05.08 р. (а.с. 60 том 1), квитанція від 07.11.08 р. про сплату суми 3 100 грн. та акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) № ОУ-0000038 від 03.11.08 р.(а.с. 141, 142 том 1) підтверджує лише здійснену 03.11.08 р. Позивачем, на підставі виставленого йому ТОВ "Телевідео" 22.05.08 р. рахунку, оплату за прийнятті ним роботи по ремонту MultiSegment MS246HJ50-01, що вийшло з ладу внаслідок некоректного вимкнення живлення.

Дослідивши вказані докази, господарський суд дійшов висновку, що вони не доводять наявність спричиненої Відповідачем шкоди, оскільки по-перше, дії Відповідача, що мали місце 16.05.08 р. є правомірними, по-друге, надані Позивачем докази не підтверджують те, що третьою особою здійснено ремонт обладнання Позивача, а тим більше обладнання Позивача, що пов'язано з предметом Договору, яке знаходиться на території Ульянівського радіотелевізійного передавального центру, втретє, Позивач у наданих до суду письмових поясненнях (а.с. 69 том 1) стверджує, що перерва ретрансляції у зв'язку з відключенням Відповідачем живлення 16.05.08 р. становила 5 днів, тобто з 16.05.08 р. по 21.05.08 р., а наданий Позивачем акт здачі-приймання робіт по ремонту складено 03.11.08 р., майже через півроку, тобто вже після звернення позивача до суду з даним позовом (11.08.08 р.), що виключає можливість стверджувати про те, ремонт здійснювався в наслідок вимкнення Відповідачем живлення, що мало місце 16.05.08 р. При цьому сам Позивач стверджує, що Відповідачем послуги не надавались лише близько 5 днів, починаючи з 16.05.08 р.

До того ж, відомостей про те, що вказані докази взагалі стосуються обладнання Позивача, яке знаходиться на території Ульянівської РТПС, вони не містять.

Відповідно до вимог ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Позивач не надав доказів на підтвердження тих обставин, якими він обґрунтовує свої вимоги про спричинення Відповідачем шкоди у вигляді пошкодження обладнання.

А отже, з огляду на викладене, вимоги позивача в частині стягнення з Відповідача 3 100 грн. є безпідставними, а тому такими, що не підлягає задоволенню.

Враховуючи відсутність підстав для задоволення вимоги про стягнення з Відповідача шкоди в сумі 3 100 грн., вимоги позивача про стягнення з відповідача моральної шкоди в сумі 7 000 грн. є також безпідставними, крім того, враховуючи зокрема наступне.

Обґрунтовуючи заподіяну Відповідачем шкоду (а.с. 69 том 1), Позивач стверджує, що оскільки Відповідач в порушення п. 2.1.2 Договору 16.05.08 р. відключив електроенергію, ретрансляція телеканалів компанією Позивача була перервана біля 5 днів, у зв'язку з чим до останнього звертались абоненти з питання розірвання договорів, укладених абонентами. Крім того Позивач вказує, що внаслідок відключення живлення його обладнання було пошкоджено, а тому враховуючи все наведене, представник Позивача стверджує, що все це завдало Позивачу значних душевних страждань та принизило честь, гідність та ділову репутацію.

Позивач не подав до суду доказів, які б свідчили про приниження честі, гідності та ділової репутації підприємства Позивача. Зокрема Позивач не надав доказів розірвання договорів, укладених між Позивачем та особами, що звернулися із заявами про розірвання таких договорів.

Надані Позивачем до суду заяви фізичних осіб, як абонентів Позивача, а також договори, укладені з даними абонентами, не належать до належних та допустимих доказів, в розумінні ст. 34 Господарського процесуального кодексу України (а.с.70-79 том 1).

Що ж стосується доводів Позивача про душевні страждання, останнє є притаманним та може стосуватися лише фізичних осіб, та не відноситься до юридичної особи, якою є у справі Позивач.

Що ж стосується вимог Позивача про зобов'язання Відповідача не створювати в будь-який час будь-яких перешкод в здійсненні Позивачем статутної діяльності у відповідності до законодавства та умов договору від 01.03.07 р., дані вимоги є безпідставними з огляду на те, що сторони в Договорі передбачили випадки та можливість відмови Позивача від надання послуг за Договором, а також на одностороннє дострокове припинення дії Договору (п.п. 3.6, 8.1.).

Надані до суду докази свідчать про те, що Позивач на день розгляду справи продовжує користуватися послугами Відповідача на підставі Договору.

Так, довідкою № 88 від 28.10.08 р. Відповідач підтвердив факт надання Позивачу послуг із зберігання обладнання та території РТПС згідно договору № 1 від 01.03.07 року, зокрема станом на день видачі вказаної довідки (а.с. 128 том 1). Позивач дані обставини в судовому засіданні підтвердив і не заперечував.

Господарський суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову, в задоволенні позову Позивачу слід відмовити.

Згідно ст. 49 Господарського процесуального кодексу України господарські витрати у справі покладаються на позивача.

Враховуючи те, що позивачем при поданні позову сплачено згідно квитанції № 24 від 19.06.2008 р. державне мито в розмірі більшому ніж передбачено законом, надмірно сплачене позивачем державне мито в сумі 195, 00 грн. підлягає поверненню на підставі Декрету Кабінету Міністрів України "Про державне мито" № 43-93 від 30.04.1993 р.

На підставі ст. 77 Господарського процесуального кодексу України, в судовому засіданні 24.11.08 р. оголошено перерву до 17 год. 30 хв. 24.11.08 р.

Керуючись ст.ст. 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ :

В задоволенні позову відмовити повністю.

Надмірно сплачене згідно квитанції № 24 від 19.06.2008 р. позивачем державне мито в сумі 195,00 грн. повернути позивачу, про що видати відповідну довідку.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття.

До набрання рішенням законної сили, воно може бути оскаржено до Дніпропетровського апеляційного господарського суду в порядку та строк, визначені Господарським процесуальним кодексом України.

Суддя