ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

17 січня 2008 р.

№ 16/134-07

Колегія суддів Вищого господарського суду України у
складі:

головуючого

Першикова Є.В.,

суддів:

Данилової Т.Б., Ходаківської
І.П.,

розглянула

касаційну скаргу

громадянина ОСОБА_1(далі ОСОБА_1)

на постанову

Дніпропетровського апеляційного
господарського суду

від

31.10.07

у справі

№ 16/134-07

господарського суду

Дніпропетровської області

за позовом

ОСОБА_1

до

закритого акціонерного товариства
"Фінансовий Союз Банк" (далі Товариство)

про

визнання недійсними рішень
загальних зборів Товариства

В засіданні взяли участь
представники:

- позивача:

не з'явились;

- відповідача:

не з'явились.

Ухвалою від 14.12.07 Вищого
господарського суду України касаційна скарга ОСОБА_1 була прийнята до
провадження, справу призначено до розгляду у судовому засіданні на 17.01.08.

Вказана ухвала суду була направлена
сторонам у справі в установленому порядку, документів які б свідчили про її
неотримання сторонами у справі до Вищого господарського суду України не
надходило, отже усіх учасників судового процесу відповідно до ст. 1114 Господарського
процесуального кодексу України належним чином повідомлено про час і місце
розгляду касаційної скарги.

На день розгляду справи у судовому
засіданні 17.01.08 будь-яких письмових заяв та клопотань від учасників судового
процесу щодо відкладення розгляду справи до суду не надходило.

У судове засідання 17.01.08
представник сторін не з'явились.

Враховуючи, що ухвалою про
призначення справи до розгляду учасників судового процесу було попереджено, що
неявка без поважних причин у судове засідання не тягне за собою перенесення
розгляду справи на інші строки, а від сторін повідомлень щодо неможливості
участі у судовому засіданні 17.01.08 до колегії суддів Вищого господарського
суду України не надходило, справа розглядається за наявними матеріалами справи,
а повний текст постанови Вищого господарського суду України направляється
сторонам у справі поштою.

Рішенням від 07.08.07
господарського суду Дніпропетровської області (суддя Загинайко Т.В.) у
задоволені позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

Постановою від 31.10.07 Дніпропетровського
апеляційного господарського суду (колегія суддів у складі: головуючого -

Павловського П.П., суддів -Швеця
В.В., Чус О.В.) апеляційну скаргу

ОСОБА_1 залишено без задоволення, а
рішення від 07.08.07 господарського суду Дніпропетровської області -без змін.

Вказані судові рішення мотивовані,
зокрема, тим, що відповідно до

п.п. "б", "д"
ч. 5 ст. 41 Закону України "Про господарські товариства" до
компетенції загальних зборів належить у тому числі затвердження строку та
порядку виплати частки прибутку (дивідендів) та визначення порядку покриття
збитків, а тому прийняті 04.04.06 на загальних зборах акціонерів рішення щодо
виплати дивідендів на 1 000 штук привілейованих акцій та направлення отриманого
прибутку у сумі 244 908, 63 грн. на погашення збитків минулих років прийняті
загальними зборам Товариства в межах своєї компетенції.

Також, судовими інстанціями взято
до уваги, що до компетенції загальних зборів належить внесення змін до статуту
Товариства, у тому числі зміна розміру його статутного капіталу. Разом з тим
матеріалами справи підтверджено публікацію в оголошені про збільшення
статутного капіталу, в той час, як ОСОБА_1 не надав доказів звернення у
встановлений строк з заявою до Товариства про участь у розподілі акцій, що
випускались додатково.

Також, загальними зборами
акціонерів 04.04.06 було прийнято рішення про внесення змін до статуту
Товариства, а оскільки проект змін було надруковано в оголошенні про скликання
загальних зборів, то попередні судові інстанції прийшли до висновку про те, що
права ОСОБА_1, зазначеним рішенням, також порушені не були.

Не погодившись з рішеннями
попередніх судових інстанцій ОСОБА_1 звернувся до Вищого господарського суду
України з касаційною скаргою в якій просить постанову від 31.10.07
Дніпропетровського апеляційного господарського суду скасувати, та прийняти по
справі нове рішення про скасування рішення Товариства.

Свої вимоги скаржник обґрунтовує
тим, що при винесенні оскаржених судових актів було порушено норми
матеріального та процесуального права, а саме: ст. 116 Цивільного кодексу
України, ст. 88 Господарського кодексу України та ст.ст. 10, 43 Закону України
"Про господарські товариства" при прийнятті рішення зборів щодо
прийняття рішення про випуск акцій додаткової емісії, оскільки про це не було
повідомлено у оголошенні.

Також скаржник посилається на
порушення судовими інстанціями вимог ст. 38 Господарського кодексу України щодо
переважного права акціонерів на придбання додатково випущених акцій.

У своєму відзиві на касаційну
скаргу Товариство щодо доводів скаржника заперечує, вважаючи їх безпідставними,
у зв'язку з чим просить касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а
оскаржені судові рішення -без змін.

Розглянувши матеріали справи,
касаційну скаргу, відзив на касаційну скаргу, заслухавши суддю-доповідача по
справі, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи
правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права,
колегія суддів Вищого господарського суду України дійшла до висновку, що
касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено попередніми судовими
інстанціями на підставі матеріалів справи, 04.04.06 акціонерами Товариства було
проведено загальні збори про що складено відповідний протокол № 38.

Матеріалами справи підтверджено, що
17.02.06 у газетах "Цінні папери Дніпропетровщини" № 6(78) та
"Економіка плюс" № 13(322) було опубліковано оголошення, в яких
повідомлялось про проведення 04.04.06 загальних зборів акціонерів Товариства.

У вказаних оголошеннях на підставі
ст.ст. 43, 45 Закону України "Про господарські товариства" і п.п.
8.20.8 Статуту Товариства Спостережною радою Товариства було повідомлено про
порядок денний та час і місце проведення зборів.

До порядку денного було включено
такі питання :

1. Підсумки роботи Товариства за
2005 рік та перспективи розвитку на наступний рік. Звіт Правління Товариства.

2. Звіт Ревізійної комісії про
проведену у 2005 році роботу. Висновки по річному звіту та балансу Товариства
станом на 01.01.06.

3. Затвердження річного звіту та
балансу станом на 01.01.06 та розподіл прибутку, отриманого у 2005 році.

4. Прийняття рішення про виплату
дивідендів за підсумками роботи Товариства у 2005 році.

5. Про збільшення статутного
капіталу Товариства та розподіл акцій одинадцятої емісії банку.

6. Про внесення змін та доповнень
до Статуту Товариства.

Також матеріалами справи
підтверджено, що в оголошенні було вказано, що збільшення статутного фонду
проводиться шляхом додаткового випуску простих іменних акцій в документарній
формі у кількості 5 000 000 000 штук номінальною вартістю 10 грн. на загальну
суму 50 000 000 грн. Мінімальний розмір збільшення статутного капіталу. Крім
того в оголошенні було вказано про переважне право акціонерів на придбання
акцій, строк прийняття заяв та про отримання письмового дозволу Національного
банку України.

Матеріалами справи також
підтверджено, що згідно додатку № 1 до Статуту Товариства, що діяв на момент
проведення загальних зборів,

ОСОБА_1 був акціонером Товариства
та володів акціями у статутному капіталі у кількості 62 540 шт. загальною
вартістю 625 400,00 грн., що становить 1,786% у статутному капіталі.

Вказаний порядок денний було
затверджено на зборах акціонерів Товариства та було прийнято рішення по кожному
питанню, які були внесені до порядку денного.

За результатами розгляду питань
порядку денного загальними зборами були прийнятті рішення про визнання роботи
Правління Товариства за 2005 рік задовільною та було затверджено звіт Правління
про діяльність Товариства у 2005 році, затверджено звіт Ревізійної комісії про
проведені у 2005 році роботи та висновки по річному звіту та балансу Товариства
станом на початок дня 01.01.06, затверджено річний звіт та баланс Товариства
станом на початок дня 01.01.06.

Також, було затверджено розподіл
прибутку, отриманого у 2005 році за рахунок відрахувань у резервний фонд -30
714,70 грн. на сплату дивідендів по привілейованим акціям у сумі 1 500 грн. та
суму прибутку, яка залишилась після обов'язкових відрахувань у розмірі 582
079,21 грн.

Прийнято рішення про виплату дивідендів
на 1 000 штук привілейованих акцій у розмірі 1 500 грн. або 1,5 грн. на кожну
акцію в строк з 05.06.06 по 05.12.06 пропорційно до кількості привілейованих
акцій, які знаходяться у власності акціонерів на початок строку виплати
дивідендів.

На зборах також прийнято рішення
про направлення отриманого прибутку у сумі 244 908,63 грн. на погашення збитків
минулих років та про збільшення статутного капіталу Товариства на 50 000 000,00
грн. шляхом додаткового випуску 5 000 000 штук простих іменних акцій в
документарній формі номінальною вартістю 10 грн. за одну акцію.

Щодо продажу простих акцій, то
попередні судові інстанції встановили, що інших заяв від акціонерів і третіх
осіб на придбання акцій одинадцятої емісії в Правління Товариства не надходило,
а тому всі акції додаткової емісії (у кількості 5 000 000 шт. простих іменних
акцій, номінальною вартістю 10,00 грн. за одну акцію) було розподілено ЗАТ
"Страхова Компанія "СОЮЗ" згідно його заяви.

Голову правління Товариства було
зобов'язано укласти договір на придбання акцій додаткової одинадцятої емісії з
ЗАТ "Страхова Компанія "СОЮЗ" та зареєструвати випуск акцій у
Державній комісії з цінних паперів та фондового ринку, а також було затверджено
зміни до п. 3.2, п. 3.4 Статуту банку, виклавши їх у наступній редакції: п. 3.2
-"Для забезпечення діяльності Товариства формується статутний капітал у
розмірі 197 526 310 грн., який поділяється на 19 751 631 штук простих іменних
акцій номінальною вартістю 10 грн. та 1 000 штук привілейованих акцій
номінальною вартістю 10 грн.";

п. 3.4 -"Розподіл акцій між
акціонерами Товариства приведено у Додатку № 1 (затвердженому рішенням
загальних зборів акціонерів від 04.04.06 протокол

№ 38) до цього статуту. Акції
Товариства не можуть розповсюджуватися шляхом підписки, купуватися та
продаватися на біржі. Розподіл акцій здійснюється шляхом укладення угод. При
створенні Товариством договір про розподіл акцій укладається з його
засновниками, а при додатковому випуску акцій у зв'язку зі збільшенням
статутного капіталу з Товариством".

Правлінню Товариства доручено
зареєструвати у встановленому чинним законодавством порядку затверджені зміни
до Статуту Банку.

Колегія суддів Вищого
господарського суду України не погоджується з висновками попередніх судових, що
у відповідності до ст.ст. 40, 43 Закону України "Про господарські
товариства" скаржника у встановленому порядку та в установлений термін
повідомлено про проведення загальних зборів, оскільки п. 8.10 Статуту
Товариства передбачено, що про проведення загальних зборів акціонера повідомляється
персонально у письмовій формі. Вказаним вимогам локальної норми регулювання
правовідносин щодо порядку проведення загальних зборів попередніми судовими
інстанціями правової оцінки надано не було, що суттєво ущемило права акціонера
прийняти участь у зборах та належним чином підготуватися до розгляду питань,
які винесені на розгляд зборів.

Щодо загального повідомлення, які
були надруковані в місцевій пресі за місцезнаходженням Товариства із
зазначенням часу і місця проведення зборів, порядку денного та порядку розгляду
питання щодо зміни статутного (складеного) капіталу Товариства, попередні
судові інстанції не врахували, що ст. 40 вказаного Закону передбачає таке
повідомлення, як додаткове, а не основне, а тому судовим інстанціям необхідно
було надати правову оцінку щодо дотримання вимог не лише норми закону, а і
Статуту, як локальної норми регулювання даних правовідносин.

Колегія суддів Вищого
господарського суду України також вважає, що судовими інстанціями не було
надано належної правової оцінки вимогам ст. 10 Закону України "Про
господарські товариства" щодо права учасників товариства одержувати
інформацію про діяльність товариства.

При цьому без належної уваги та
правової оцінки з боку суду першої та апеляційної інстанцій залишились такі
обставини як право ОСОБА_1 якому, як учаснику Товариства, не було надано для
ознайомлення річний баланс, звіт Товариства про його діяльність, протоколи
зборів, що ущемило його право брати участь в управлінні справами Товариства в
порядку, визначеному установчими документами.

Колегія суддів Вищого
господарського суду України зазначає, що попередніми судовими інстанціями при
винесенні рішень по суті спору наведеним правовим положенням юридичного аналізу
в контексті спірних правовідносин надано не було, в той час, як у даному
випадку необхідно було керуватися вказаними нормами в комплексі.

На підставі викладеного колегія
суддів Вищого господарського суду України вважає, що спір розглянуто судами
першої та апеляційної інстанцій без дослідження в повному обсязі обставин
справи та норм чинного законодавства, що є порушенням принципу всебічного,
повного і об'єктивного розгляду всіх обставин справи в їх сукупності та
призвело до прийняття рішення з помилковим застосуванням норм права.

Колегія суддів Вищого господарського
суду України бере до уваги, що скаржник в касаційній скарзі стверджує факт
порушення судами не лише норм матеріального та процесуального права, а також і
питання, які стосуються оцінки доказів. Колегія суддів Вищого господарського
суду України наголошує, що оцінка доказів, не віднесена до компетенції
касаційної інстанції.

Колегія суддів Вищого
господарського суду України, враховуючи вимоги ст. 1117 Господарського
процесуального кодексу України, відзначає, що перегляд у касаційному порядку
судового рішення здійснюється касаційною інстанцією на підставі встановлених
фактичних обставин справи та перевіряється застосуванням попередніми
інстанціями норм матеріального і процесуального права. Касаційна інстанція не
має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були
встановлені у рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним,
вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних
доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази.

Відповідно до роз'яснень Пленуму
Верховного суду України, викладених у п. 1 Постанови від 29.12.76 № 11
"Про судове рішення", рішення є законним тоді, коли суд, виконавши
всі вимоги процесуального законодавства і всебічно перевіривши всі обставини справи,
вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають
застосуванню до даних правовідносин.

Оскільки передбачені процесуальним
законом межі перегляду справи в касаційній інстанції не дають їй права
встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в
рішенні суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи
іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або
додатково перевіряти докази, рішення, ухвалені у справі, підлягають скасуванню,
а справа -направленню на новий розгляд до господарського суду Дніпропетровської
області.

Під час нового розгляду справи
господарському суду слід взяти до уваги викладене в цій постанові, вжити всі
передбачені законом засоби для всебічного, повного і об'єктивного встановлення
обставин справи, прав і обов'язків сторін і в залежності від встановленого та у
відповідності з чинним законодавством вирішити спір.

Керуючись ст.ст. 1115,
1117, 1119, 11110 Господарського
процесуального кодексу України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Касаційну скаргу громадянина
ОСОБА_1задовольнити частково.

Рішення від 07.08.07 господарського
суду Дніпропетровської області та постанову від 31.10.07 Дніпропетровського
апеляційного господарського суду у справі № 16/134-07 господарського суду
Дніпропетровської області скасувати, а справу направити на новий розгляд до
суду першої інстанції.

Головуючий

Є.Першиков

судді:

Т.Данилова

І.Ходаківська