ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа

Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді                    Разюк Г.П.

суддів:                                        Колоколова С.І

Петрова М.С.

при секретарі судового засідання Бухтіяровій О.Г.

за участю представників сторін:

від позивача –Алмаза В.В. за довіреністю №01/22-194Д від 26.12.07р. /в судов. засіданні від 13.03.08р./, Андишули А.М. за довіреністю 01/42-46Д від 29.02.08р.

від відповідача – Паскаль Т.В. за довіреністю №256 від 29.12.07р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державного підприємства „Енергоринок”, м. Київ

на рішення господарського суду Одеської області від 25 січня 2008 року

по справі № 29/352-07-8334

за позовом скаржника

до Відкритого акціонерного товариства „Енергопостачальна компанія „Одесаобленерго”, м. Одеса

про стягнення 46 755 570,99 грн.

встановив:

У жовтні 2007 року ДП „Енергоринок” звернулось до господарського суду Одеської області з позовом до ВАТ „Одесаобленерго” про стягнення з останнього заборгованості за поставлену електричну енергію у сумі 36 526 739,27 грн., куповану у позивача в період з 01.11.2004р. по 31.07.2007р., пені в розмірі 2 897 902,88 грн., збитків від інфляції в сумі 5 931 476,94 грн., річних у сумі 1 399 451,90 грн., судових витрат у сумі 25 500,00 грн. держмита та 118,00 грн. –ІТЗ судового процесу.

Позов мотивовано тим, що ВАТ „Одесаобленерго” не виконало своїх зобов’язань щодо проведення оплати у зазначений вище період за поставлену електричну енергію згідно договору купівлі-продажу електроенергії № 2012/01 від 01.03.2004р.

Відповідач проти позову заперечував, при цьому 09.01.2008р. подав до суду заяву про надання розстрочки виконання рішення господарського суду Одеської області, прийняте за результатами розгляду даної справи строком на 480 місяців, з посиланням на скрутне фінансове становище ВАТ „Одесаобленерго”.

Рішенням господарського суду Одеської області від 25.01.2008р. (суддя Аленін О.Ю.) позов задоволено частково: стягнуто з ВАТ „Одесаобленерго” на користь ДП „Енергоринок” борг за поставлену електроенергію у сумі 30 631 928,30 грн., 50 000,00 грн. пені, 5 227 891,94 грн. інфляційних витрат, 1 312 461,57 грн. річних, 20 300,55 грн. державного мита за розгляд позову та 93,94 грн. витрат на ІТЗ судового процесу з розстрочкою виконання рішення суду на 480 місяців зі стягненням щомісячно по 77 546,42 грн. В решті позову відмовлено.

Судове рішення вмотивоване тим, що позов підлягає частковому задоволенню, оскільки внаслідок наданих відповідачем доказів проведення оплат купованої електричної енергії у 2007 році, а також прийнятих судових рішень господарських судів між цими сторонами, обґрунтованою є заборгованість ВАТ „Одесаобленерго” за куповану електричну енергію за період з 01.11.2004 р. по 31.07.2007 р. у сумі 30 631 928,30 грн.. Щодо стягнення пені, суд першої інстанції виходив з приписів ст.ст. 232, 233, 258, 264 Господарського кодексу України, а також зі скрутного фінансового становища відповідача, зменшивши при цьому її розмір з 712 334,89 грн. до 50 000,00 грн. Крім того, місцевий господарський суд стягнув 1 312 461,57 грн. інфляційних витрат за період з 15.12.2004 року по 01.10.2007 р., приймаючи до уваги умови договору купівлі-продажу електроенергії № 2012/01 від 01.03.2004р. стосовно термінів проведення розрахунків. До того ж, суд першої інстанції задовольнив на підставі п. 6 ст. 83 ГПК України ГПК України заяву відповідача про надання розстрочки виконання рішення, з огляду на підтверджену судовими рішеннями заборгованість перед позивачем за минулі роки, яка складає 988 229 168,51 грн., відтак виконання прийнятого рішення по даній справі відповідачем, на думку суду, без надання розстрочки сплати стягнутих сум буде неможливим.

Не погоджуючись з вказаним вище рішенням місцевого господарського суду, ДП „Енергоринок” звернулося до Одеського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення господарського суду Одеської області від 25.01.2008 р. скасувати, постановити нове, яким в повному обсязі задовольнити вимоги його позовної заяви.

Скаржник звертає увагу суд апеляційної інстанції на порушення судом першої інстанції ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України та ст.ст. 4-2, 35, 43, 121 ГПК України. Зокрема, апелянт вважає помилковими висновки оскаржуваного рішення про те, що зарахування сум переплат проведених відповідачем у лютому та березні 2007 року у розмірі 2 762 499,00 грн. в рахунок погашення боргу 1999 року є безпідставним, оскільки не відповідають умовам п. 5.5 договору купівлі-продажу електроенергії № 012/01 від 01.03.2004р..

Апелянт також звертає увагу суду апеляційної інстанції на порушення місцевим господарським судом ст. 121 ГПК України.

В доповненні до апеляційної скарги ДП „Енергоринок” додатково вказує на грубе порушення господарським судом Одеської області при ухваленні оскаржуваного рішення ст.ст. 256, 267 ЦК України.

У відзиві на апеляційну скаргу ВАТ ”Одесаобленерго” спростовує доводи скаржника та просить рішення суду залишити без змін.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників сторін, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, між ДП „Енергоринок” та ВАТ „Одесаобленерго” укладено договір купівлі-продажу електричної енергії № 2012/01 від 01.03.2004 р., відповідно до умов якого відповідач купував електричну енергію у позивача з листопада 2004р. по липень 2007р. включно, що підтверджуються копіями актів купівлі-продажу електричної енергії та рахунків фактур за спірний період.

Вказаним договором передбачено, що ВАТ „Одесаобленерго” повинно було проводити своєчасні розрахунки за поставлену позивачем електроенергію. Так, згідно з п. 5.4 цього договору остаточний розрахунок за куплену у позивача в розрахунковому місяці електроенергію здійснюється відповідачем до 14-го (включно) числа місяця, наступного за розрахунковим.

Пунктом 5.5 договору сторони узгодили, що сума, яка була сплачена ВАТ „Одесаобленерго” в розрахунковому місяці понад повну поточну оплату вартості електричної енергії, купленої у ДП „Енергоринок” в цьому місяці, зараховується сторонами як погашення заборгованості відповідача перед позивачем за минулі періоди.

Відповідно до актів купівлі-продажу електричної енергії, ВАТ „Одесаобленерго” в період з 01.11.2004р. по 31.07.2007р. отримало електричну енергію від ДП „Енергоринок“ на загальну кількість 16 319 208.672 тис. кВт вартістю 2 615 135 045,38 грн., у т.ч. ПДВ. Остаточний розрахунок за поставлену електроенергію відповідач повинен був здійснювати до 14 числа місяця наступного за розрахунковим.

Матеріалами справи підтверджено, що ВАТ „Одесаобленерго” не в повному обсязі та несвоєчасно проводило розрахунки за куповану електричну енергію, в результаті чого за відповідачем станом на 01.10.2007 року утворилася заборгованість за куповану електроенергію.

Згідно з актом звірки взаєморозрахунків від 19.11.2007 р. № 03/72-7814, борг ВАТ „Одесаобленерго” перед ДП „Енергоринок” за період з листопада 2004 р. по травень 2007 р. складає 33 394 427,30 грн..

Суд першої інстанції, частково задовольняючи позовні вимоги щодо основного боргу, дійшов висновку, що заборгованість ВАТ „Одесаобленерго” за куповану електричну енергію в період з 01.11.2004р. по 31.07.2007р., підлягає стягненню з відповідача у сумі 30 631 928,30 грн., оскільки борг у розмірі 2 762 499,00 грн. був оплачений відповідачем у лютому - березні 2007р. Колегія суддів погоджується з означеним висновком місцевого господарського суду та не приймає до уваги доводи апеляційної скарги про зарахування сум переплат проведених відповідачем у лютому та березні 2007 року у розмірі 2 762 499,00 грн. в рахунок погашення боргу 1999р., оскільки в преюдиціальній у відповідності до вимог ст. 35 ГПК України для даної справи постанові Одеського апеляційного господарського суду від 25.07.2006р. по справі № 5/205-05-6104 за позовом ВАТ „Одесаобленерго” до ДП „Енергоринок”, якою було визнано договір реструктуризації заборгованості за 1999 рік недійсним, встановлені факти спливу строку позовної давності щодо заборгованості за 1999 рік, ще до укладання договору реструктуризації, а саме у 2002 році.

За приписами ст. 233 ГК України у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно зі збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов’язання боржником, майновий стан сторін, які беруть участь у зобов’язанні, не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов’язання не завдало збитків іншім учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Згідно п.3 ст.83 ГПК України господарський суд, приймаючи рішення, має право зменшувати у виняткових випадках розмір неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов’язання.

Таким чином, колегія суддів вважає, що зменшення суми стягуваної пені з 712 334,89 грн. до 50 000,00 грн. відповідає вимогам ст.ст.233 ГК України, враховуючи при цьому заяву відповідача про застосування строків давності при розгляді даної справи, а також скрутне фінансове становище, що полягає у наявності значних боргових зобов’язань перед ДП „Енергоринок” минулих періодів, що встановлено постановами Одеського апеляційного господарського суду від 25.04.2006 р. по справі № 27-31/146-03-2842 та від 08.05.2007 року по справі № 5/178-06-4521.

Щодо визначення суми нарахувань інфляційних витрат, то місцевий господарський суд вірно виходив з того, що остаточний розрахунок за куповану електричну енергію у розрахунковому періоді відповідач повинен був здійснювати до 14 числа включно наступного місяця, таким чином час прострочення виконання грошового зобов’язання починається з 15 числа місяця наступного за розрахунковим. Відтак стягнення на підставі ст. 625 ЦК України 1 312461,57 грн. інфляційних витрат за період з 15.12.2004р. по 01.10.2007 р. є обґрунтованим та таким, що відповідає приписам ЦК України та умовам укладеного між сторонами договору.

Не приймаються посилання апеляційної скарги на порушення судом першої інстанції ст.121 ГПК України з огляду на те, що нею регламентується зміна способу та порядку виконання рішення суду, яке набрало законної сили, а в даному випадку розстрочення виконання рішення застосоване судом відповідно до п.6 ст.83 ГПК України , як право суду.

Враховуючи виняткові обставини справи (наявність ВАТ „Одесаобленерго” заборгованості за поставлену електричну енергію перед ДП “Енергоринок” у загальній сумі 988 229 168,51 грн.), матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини ВАТ у виникненні заборгованості, а також приймаючи до уваги, що ненадання розстрочки виконання судового рішення призведе до припинення господарської діяльності відповідача та перебоїв в електропостачанні на території м. Одеси та області, колегія суддів вважає за необхідне залишити без змін оскаржуване рішення в частині задоволення заяви ВАТ „Одесаобленерго” про надання розстрочки виконання рішення суду на 480 місяців зі стягненням щомісячно по 77 546,42 грн.. Законність застосування вказаних процесуальних дій підтверджено постановою Вищого господарського суду України по справі № 27-31/146-03-2842.

За викладених обставин, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення господарського суду Одеської області від 25.01.2008р. –законне та обґрунтоване.

Згідно із ст.49 ГПК України витрати скаржника по сплаті держмита за розгляд апеляційної скарги не відшкодовуються.

Керуючись ст.ст.49, 99, 101-105 ГПК України, колегія суддів, -

постановила:

Рішення господарського суду Одеської області від 25.01.2008р. по справі №29/352-07-8334 залишити без змін, а апеляційну скаргу Державного підприємства „Енергоринок” –без задоволення.

Постанова в порядку ст.105 ГПК України набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова апеляційної інстанції може бути оскаржена у касаційному порядку.

Головуючий суддя Г.П.Разюк

Суддя С.І.Колоколов

Суддя М.С. Петров