КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.06.2008                                                                                           № 12/474-25/5

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:          Моторного О.А.

суддів:           Кошіля В.В.

Шапрана В.В.

при секретарі:           Цецарському А.О.

За участю представників:

від позивача -                    ЗакорчемнийО.О.

від відповідача -                    1.не з'явились,2. не з'явились

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Представництво АТ "Актавіс" в Україні

на рішення Господарського суду м.Києва від 03.04.2008

у справі № 12/474-25/5 (Морозов С.М.)

за позовом                               Товариства з обмеженою відповідальністю "Інформаційний центр "Медпромінфо"

до                                                   1.Представництва АТ "Актавіс" в Україні

2.Компанія АТ "Актавіс"

про                                                  стягнення 463278,26 грн.

за зустрічним

позовом          Компанії Акціонерного товариства „Актавіс”

до          Товариства з обмеженою відповідальністю „Інформаційний центр

„Медпромінфо”

про                    визнання недійсним договору № УМГ/14 від 06.04.2006

у судовому засіданні 27.05.2008 по справі було оголошено перерву на 10.06.2008 відповідно до ст. 77 ГПК України

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до господарського суду з позовною заявою про стягнення заборгованості та відшкодування збитків з Компанії Акціонерного товариства „Актавіс” у розмірі 463 278,26 грн. за договором № УМГ/14 від 06.04.2006, укладеним між Представництвом АТ „Актавіс” в Україні та ТОВ „ІЦ „Медпромінфо”.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 03.04.2008 первісні позовні вимоги задоволено частково. Стягнуто з Компанії Акціонерне товариство “Актавіс” на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “Інформаційний центр “Медпромінфо” 169 092,00 грн. Стягнуто з Компанії Акціонерне товариство “Актавіс” на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “Інформаційний центр “Медпромінфо” судові витрати у розмірі 1734,03грн. В задоволенні іншої частини первісних позовних вимог відмовлено. В задоволенні зустрічних позовних вимог відмовлено повністю.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, Представництво Акціонерного товариства „Актавіс” (відповідач-1) звернулося з апеляційною скаргою до Київського апеляційного господарського суду, в якій просить рішення скасувати та прийняти нове рішення яким відмовити первісному позові повністю, а зустрічний позов задовольнити повністю. Відповідач-1 вважає, що рішення прийняте судом першої інстанції без повного з’ясування обставин, що мають суттєве значення для справи та з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому послався на те, що оскаржувальне рішення є законним та обґрунтованим та просить залишити його без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Відповідно до ст. 75 ГПК України, апеляційний господарський суд, вважає можливим розглянути справу у відсутності представників відповідачів які були повідомлені належним чином за наявними матеріалами справи.

Апеляційний господарський суд у процесі перегляду справи за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Апеляційний господарський суд не зв’язаний з доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, заслухавши представника позивача, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, апеляційний господарський суд прийшов до наступного.

06.04.2006 між позивачем в якості виконавець та відповідачем-1 в якості замовника укладено договір про публікацію рекламної продукції № УМГ/14.

Відповідно до умов договору відповідач-1 (замовник) зобов’язався подати та оплатити позивачу (виконавцю) розміщення рекламних матеріалів в газеті “Українська медична газета” в номерах 5-12 протягом 2006 року кольорову рекламу в внутрішньому блоці об’ємом - 1 шпальта формату А 3 та статейний матеріал об’ємом - 1 шпальта у кожному номері (п. 1.1. договору)

Замовник всі рекламні матеріали зобов’язується надати за 45 календарних днів до виходу відповідного номеру газети як передбачено п. 3.1 договору.

Як вбачається з матеріалів справи, що станом на день звернення з позовною заявою (25.07.2006) замовником не надано рекламних матеріалів до № 5 газети, що і стало підставою для позивача звернутися з таким позовом до господарського суду.

Відповідно п. 4.3 договору, відповідач-2 зобов’язався оплатити 100% передоплати вартості рекламного матеріалу в кожному номері газети на поточний рахунок позивача протягом 3 банківських днів з моменту пред’явлення рахунку-фактури.

Статтею 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Рахунок-фактура № 098 позивачем був пред’явлений до сплати відповідачу 11.04.2006, проте, станом на час звернення з позовом до господарського суду, відповідачем не оплачений.

Розділом п’ятим договору № УМГ/14 передбачена відповідальність сторін.

Як вбачається з матеріалів справи, що станом на 25.07.2006 загальна сума боргу складає сумарність штрафних санкцій відповідно п. 5.2, 5.5 договору, а також пеню у розмірі 2% від загальної суми договору, за 103 дні заборгованості та складає 449 784, 72 грн.

Отже, відповідач не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов’язання та на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції, а також 3% річних від простроченої суми, що згідно розрахунку позивача складає 13 493,54 грн. відповідно до приписів ст. 625 ЦК України.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач за первісним позовом не мав наміру виконувати договір, про що, свідчить його правова позиція - подача зустрічного позову про визнання договору недійсним.

Також, відповідачем жодних дій на виконання оспорювального договору за зустрічним позовом не вчинялося.

Отже можна зробити висновок, відповідач одностороннє відмовився від виконання зобов’язань за договором № УМГ/14.

Апеляційний господарський суд погоджується з застосуванням судом першої інстанції штрафні санкції відповідності до договору № УМГ/14, оскільки це є санкції саме за неналежне виконання зобов’язань.

Відносно, питання наявності чи відсутності компетенції у директора Представництво Акціонерного товариства „Актавіс” Мітіна В.Ю. на підписання спірного договору було предметом розгляду по кількох судових справах, а саме: справи № 40/439 Господарського суду м. Києва та справи № 2о-125, що розглядалася Голосіївським районним судом міста Києва.

20.02.2007 постановою Вищий господарський суд України по справі № 40/439 підтверджено висновок апеляційної інстанції, викладений у постанові від 12.12.2006, про те, що згідно генеральної довіреності від 22.07.2005, виданою АТ „Актавіс”, директора представництва Мітіна В.Ю. уповноважено вчиняти всі необхідні для роботи представництва юридично значимі дії, в тому числі укладати, змінювати та розривати договори, односторонні правочини, виконувати договори та приймати виконання.

Постанова Вищого господарського суду України від 20.02.2007 набула законної сили з моменту її прийняття у відповідності до ст.. 11111 ГПК України.

Рішенням Голосіївського районного суду міста Києва у справі № 20-125 відмовлено в задоволенні позовних вимог Мітіна В.Ю. про встановлення факту наявності в нього повноважень на виконання договору про публікацію рекламної продукції згідно договору № УМГ/14 від 06.04.2006.

Таким чином, предметом дослідження господарського суду при розгляді даної справи було два рішення різних судових інстанцій щодо компетенції Мітіна В.Ю. на виконання договору №УМГ/14 від 06.04.2006р., при чому вказані рішення суперечать одне одному в частині встановлених фактів.

Відповідно до ст. 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об’єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили. Визнання однією стороною фактичних даних і обставин, якими інша сторона обґрунтовує свої вимоги або заперечення, для господарського суду не є обов’язковим.

Отже висновки, викладені в постанові Вищого господарського суду України від 20.02.2007 у справі № 40/439, зазначено, що відповідно до генеральної довіреності від 22.07.2005, виданою АТ “Актавіс”, директора представництва Мітіна В.Ю. уповноважено вчиняти всі необхідні для роботи представництва юридичне значимі дії, в тому числі укладати, змінювати та розривати договори, односторонні правочини, виконувати договори та приймати виконання.

Як вбачається з матеріалі справи, додаток № 1 до договору - графік строку виходу газети, підписаний позивачем як виконавцем, є доказом дотримання позивачем вимог п. 3.1 договору № УМГ/14.

Таким чином, посилання позивача за зустрічним позовом на порушення відповідачем за зустрічним позовом вимог ст. 180 ГК України не є обґрунтованими та матеріалами справи не підтверджуються.

Тому колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що в даному випадку має місце одностороння відмова відповідача від виконання зобов’язання за договором.

Відповідно до п. 5.7. договору у випадку односторонньої відмови від виконання своїх зобов’язань по договору сторона, яка відмовилась, сплачує іншій стороні штраф у розмірі 100% від суми договору.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дав належну оцінку обставинам справи і прийшов до правильного висновку, про часткове задоволення первісного позову і відмову в зустрічному позові.

Також судом першої інстанції правомірно встановлено, що неможливо застосувати в даному випадку штрафні санкції згідно п. 5.2., 5.3., 5.5. договору, оскільки це є санкції за неналежне виконання зобов’язань.

Обов’язок доказування та подання доказів відповідно до ст. 33 ГПК України розподіляється між сторонами, виходячи з того, хто посилається на певні юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги та заперечення. У даному разі це стосується відповідача, який мав довести наявність тих обставин, на підставі яких він просив скасувати рішення суду першої інстанції. На підставі викладеного, апеляційний господарський суд вважає, що судом першої інстанції повно, всебічно і об’єктивно з’ясовано обставини справи, винесено рішення у відповідності до норм матеріального та процесуального права, тому підстави для задоволення апеляційної скарги Представництва Акціонерного товариства „Актавіс” та скасування рішення Господарського суду міста Києва від 03.04.2008 - відсутні.

Відповідно до викладеного, керуючись ст. 101, п. 1 ст. 103, ст. 105 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Представництва Акціонерного товариства „Актавіс” залишити без задоволення, а рішення Господарського суду міста Києва від 03.04.2008 - без змін.

Матеріали справи № 12/474-25/5 повернути до Господарського суду міста Києва.

Головуючий суддя                                                                      Моторний О.А.

Судді                                                                                          Кошіль В.В.

Шапран В.В.