ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

14 жовтня 2008 р.

№ 10/1-08

Вищий
господарський суд України у складі колегії суддів:

Хандуріна М.І., -головуючого,

Короткевича О.Є.,

Удовиченка О.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні касаційну скаргу

кредитора ОСОБА_2

на постанову

Житомирського апеляційного
господарського суду  від 10 липня 2008
року

у справі  господарського суду

№ 10/1-08     Вінницької області

за заявою

Закритого акціонерного товариства
"Вінницьке мостобудівне управління № 4 Асоціації "Автоміст"

до

Відкритого акціонерного
товариства "Завод "Термінал"

про

визнання банкрутом,

арбітражний керуючий

ОСОБА_1,

за
участю представників сторін:

кредитора
ОСОБА_2 ,

ЗАТ
"Вінницьке мостобудівне управління № 4" -Гнатюк Є.М. (дов. від
12.01.2008);

ВАТ
"Завод "Термінал" -Шкрабалюк Ю.В. (дов. від 05.06.2007);

встановив:

Ухвалою господарського суду
Вінницької області від 15.01.2008 за заявою ЗАТ "Вінницьке мостобудівне
управління № 4 Асоціації "Автоміст" порушено провадження у справі про
банкрутство ВАТ "Завод "Термінал".

Ухвалою господарського суду
Вінницької області від 29.05.2008 (суддя Даценко М.В.) заяву Чернія ПВ.
задоволено частково. Визнано громадянина ОСОБА_2 кредитором ВАТ "Завод
"Термінал" з сумою 5522,97 грн. Зобов'язано розпорядника майна
боржника внести до реєстру відомості про вимоги ОСОБА_2 Решту вимог залишено без
задоволення.

Постановою Житомирського апеляційного
господарського суду від 10.07.2008 (колегія суддів у складі: Вечірко І.О.
-головуючий, Зарудяна Л.О,, Ляхевич А.А.) ухвалу господарського суду Вінницької
області від 29.05.2008 залишено без змін.

Судові рішення мотивовані тим, що
вимоги ОСОБА_2 по заробітній платі в розмірі 5522,97 грн. правомірно внесені до
реєстру вимог кредиторів, вимоги на суму 359,32 грн. по депонованій заробітній
платі не підтверджено будь-якими доказами, а тому залишені без задоволення;
вимоги про зобов'язання боржника виділити як авторську винагороду  4-х кімнатну квартиру не можуть бути
предметом розгляду у справі про банкрутство, оскільки не є грошовим
зобов'язанням.

В касаційній скарзі кредитор
ОСОБА_2 просить включити до реєстру вимог кредиторів вимоги виділити
позачергово та безкоштовно 4-х кімнатну квартиру № 37 по сул. Ленінський подій
у м. Вінниці. В обґрунтування посилається на порушення та неправильне
застосування судами норм матеріального та процесуального права.

Колегія суддів Вищого
господарського суду України, переглянувши у касаційному порядку ухвалу та
постанову судів першої  та апеляційної
інстанцій на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши
застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального
права, дійшла висновку про відсутність правових підстав для задоволення
касаційної скарги, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону
України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його
банкрутом" (далі Закон), провадження у справах про банкрутство регулюється
цим Законом, ГПК України, іншими законодавчими актами України, а ч. 2 ст.4-1
ГПК України зазначає, що господарські суди розглядають справи про банкрутство у
порядку передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених
Законом .

Відповідно до вимог ч.1 ст.14  Закону конкурсні кредитори за вимогами, які
виникли до дня порушення провадження у справі про банкрутство, протягом
тридцяти днів від дня опублікування в офіційному друкованому органі оголошення
про порушення провадження у справі про банкрутство зобов'язані подати до
господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи,
що їх підтверджують.

Під терміном "грошове
зобов'язання" у цьому Законі розуміються зобов'язання боржника заплатити
кредитору певну грошову суму відповідно до цивільно-правового договору та на
інших підставах, передбачених цивільним законодавством України. Склад і розмір
грошових зобов'язань, в тому числі розмір заборгованості за передані товари,
виконані роботи і надані послуги, сума кредитів з урахуванням процентів, які
зобов'язаний сплатити боржник, визначаються на день подачі в господарський суд
заяви про порушення провадження у справі про банкрутство, якщо інше не встановлено
цим Законом.

Оголошення про порушення справи про
банкрутство ВАТ "Завод "Термінал" опубліковано в газеті
"Урядовий кур'єр" від 28.02.2008 № 39 (а.с. 102 т.1).

ОСОБА_2 у встановлений Законом
термін звернувся із заявою про визнання його кредитором боржника з
грошовими  вимогами, як складаються із
вимог по заробітній платі на суму 5522,97 грн., вимоги по заробітній платі у
сумі 359,52 грн., яка залишилась непогашеною, а також  вимоги по авторській винагороді щодо
виконання рішення Ленінського районного суду м. Вінниці від 04.02.1999 у справі
№ 2-1123/99, яким зобов'язано ВАТ "Завод "Термінал" виділити
ОСОБА_2 позачергово і безкоштовно 4-х кімнатну квартиру в житловому будинку по
вул. Ленінських подій, 40  у м. Вінниці,
а також вимагає скасувати договір купівлі-продажу від 10.07.2007 і надання йому
вказаної квартири у відповідності з рішенням районного суду.

Місцевий господарський суд,
відмовив ОСОБА_2  у заявлених вимогах про
зобов'язання ВАТ "Завод "Термінал" виділити  позачергово і безкоштовно 4-х кімнатну
квартиру в житловому будинку по вул. Ленінських подій, 40 в м.Вінниці  на виконання рішення Ленінського
районного  суду м. Вінниці від 02.04.1999
та скасування договору купівлі-продажу від 10.07.2007 виходив з того, що
заявлені вимоги не є грошовими, а тому не можуть бути предметом розгляду у
справі про банкрутство.

Апеляційний господарський суд
погодився з висновком суду першої інстанції, залишивши без змін ухвалу
господарського суду Вінницької області.

Дані висновки судів першої та
апеляційної інстанції відповідають матеріалам справи.

Відповідно до абз. 6 ст. 1 Закону
про банкрутство для цілей цього Закону кредитором визнається юридична або
фізична особа, яка має у встановленому порядку підтверджені документами вимоги
щодо грошових зобов'язань до боржника.

При цьому, згідно з абз. 7 вказаної
статті грошове зобов'язання це зобов'язання боржника заплатити
кредитору певну грошову суму відповідно до цивільно-правового договору та на
інших підставах, передбачених цивільним законодавством України.

Таким чином, вимоги ОСОБА_2  щодо виділити
квартири на виконання рішення Ленінського районного  суду м. Вінниці від 02.04.1999 та скасування
договору купівлі-продажу від 10.07.2007 не є грошовими зобов'язаннями в
розумінні Закону, а відтак не можуть бути включені до реєстру вимог кредиторів.

Твердження касаційної скарги про
помилковість висновків судів не знайшли свого підтвердження при розгляді справи
у касаційному провадженні, в зв'язку з чим судовою колегією не приймаються до
уваги.

Беручи до уваги всі наведені
обставини в їх сукупності, судова колегія дійшла висновку, що під час розгляду
справи господарським судом  Вінницької
області та Житомирським апеляційним господарським судом фактичні обставини справи
встановлено на основі всебічного, повного і об'єктивного дослідження поданих
доказів, висновки судів відповідають цим обставинам і їм надана правильна
юридична оцінка, прийняті ухвала та постанова відповідають нормам чинного
законодавства та підстав для їх скасування не вбачається.

Керуючись ст. ст.  1115, 1117, 1119,
11111 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу кредитора ОСОБА_2
залишити без задоволення.

Постанову Житомирського
апеляційного господарського суду від 10
липня 2008 року у справі № 10/1-08
залишити без змін.

Головуючий
М.І. Хандурін

Судді
О. Є. Короткевич

О.С.Удовиченко