ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2008 р.

№ 24/124-б

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Плюшка І.А. –головуючий,

Грека Б.М., Самусенко С.С.,

розглянувши

касаційні скарги

1. Товариства з обмеженою відповідальністю "Селл";

2. Товариства з обмеженою відповідальністю "Русь Інтернешнл"

на постанову

господарського суду м. Києва від 27.02.2007р.

та постанову

Київського апеляційного господарського суду від 08.10.2007р.

у справі

№24/124-б

за заявою

Товариства з обмеженою відповідальністю "Вольний вітер"

до

Товариства з обмеженою відповідальністю "Селл"

про

визнання банкрутом

за участю представників від:

ТОВ "Вольний вітер" –Негреша М.О. (дов.від 03.10.2007р.);

ТОВ "Селл" –Пукас А.Ю. (дов. від 02.10.2007р.), Пономарьов П.О. (дов. від 12.10.2007р.);

ТОВ "Русь Інтернешнл" –Симончук О.М. (дов. від 01.12.2006р.)

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду м. Києва від 21.02.2007 порушено провадження у справі № 24/124-б за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю „Вольний вітер” про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю „Селл” на підставі ст. 52 „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом”, у зв’язку із відсутню за місцезнаходженням боржника - юридичної особи її керівних органів.

Постановою господарського суду м. Києва від 27.02.2007 Товариство з обмеженою відповідальністю „Селл” визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру, призначено ліквідатором банкрута арбітражного керуючого Гуртового Володимира Вікторовича (ліцензія серії АБ № 271544 від 08.11.2005 р.; Донецька обл., м. Макіївка, вул. Бабушкіна, буд. 16) та зобов’язано ліквідатора надати суду звіт та ліквідаційний баланс.

22.05.2007 р. боржник –Товариство з обмеженою відповідальністю „Селл” звернувся до господарського суду міста Києва з заявою про перегляд постанови господарського суду м. Києва від 27.02.2007 р. по справі № 24/124-б за нововиявленими обставинами.

Постановою господарського суду міста Києва від 08.06.2007 заяву товариства з обмеженою відповідальністю „Селл” задоволено, постанову господарського суду м. Києва від 27.02.2007 скасовано; провадження у справі № 24/124-б припинено.

Не погоджуючись із постановою господарського суду м. Києва від 08.06.07 р., Товариство з обмеженою відповідальністю „Вольний вітер” оскаржило її в апеляційному порядку.

Постановою Київського апеляційного господарського суду м.Києва від 08.10.2007р. постанову господарського суду м.Києва у справі №24/124-б від 08.06.2007р. скасовано, в задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю „СЕЛЛ” про перегляд постанови господарського суду м.Києва від 27.02.2007р. за нововиявленими обставинами відмовлено.

Не погоджуючись із вказаною постановою Київського апеляційного господарського суду від 08.10.2007р. та постановою господарського суду м.Києва від 27.02.2007р. Товариство з обмеженою відповідальністю „СЕЛЛ” звернулось із касаційною скаргою на прийняті судові рішення, вважає їх необґрунтованими та посилається на порушення судами норм матеріального та процесуального права і просить їх скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні заяви про визнання банкрутом Товариства з обмеженою відповідальністю «СЕЛЛ»згідно ст. 52 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом»відмовити.

До Вищого господарського суду України надійшла касаційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю „Русь Інтернешнл” в якій скаржник ставить питання про скасування постанови Київського апеляційного господарського суду від 08.10.2007р. та постанови господарського суду м.Києва від 27.02.2007р. оскільки вважає їх необґрунтованими та незаконними, посилається на порушення судами норм матеріального та процесуального права та просить прийняти нове рішення, яким у задоволенні заяви про визнання банкрутом Товариства з обмеженою відповідальністю „СЕЛЛ” згідно ст. 52 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом»відмовити.

У відзиві на касаційні скарги Товариство з обмеженою відповідальністю „Вольний вітер” просить залишити постанову Київського апеляційного господарського суду від 08.10.2007р. та постанову господарського суду м.Києва від 27.02.2007р. без змін, а касаційні скарги без задоволення, погоджуючись з висновками судів попередніх інстанцій.

У відзиві на касаційні скарги ліквідатор – арбітражний керуючий Гуртовий В.В. просить залишити постанову Київського апеляційного господарського суду від 08.10.2007р. та постанову господарського суду м.Києва від 27.02.2007р. без змін, а касаційні скарги без задоволення, погоджуючись з висновками судів попередніх інстанцій.

Будь-яких заяв чи клопотань під час засідання з боку сторін не надходило.

Розглянувши матеріали справи, касаційні скарги, заслухавши суддю –доповідача, пояснення представників сторін, проаналізувавши на підставі фактичних обставин правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Вищого господарського суду України дійшла висновку, що касаційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю „СЕЛЛ” та Товариства з обмеженою відповідальністю „Русь Інтернешнл” підлягають частковому задоволенню з огляду на наступне.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 21.02.2007 порушено провадження у справі № 24/124-б за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю „Вольний вітер” про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю „Селл” на підставі ст. 52 „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом” у зв’язку із відсутню за місцезнаходженням боржника - юридичної особи її керівних органів.

Постановою господарського суду м. Києва від 27.02.2007 Товариство з обмеженою відповідальністю „Селл” визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру, призначено ліквідатором банкрута арбітражного керуючого Гуртового Володимира Вікторовича (ліцензія серії АБ № 271544 від 08.11.2005 р.; Донецька обл., м. Макіївка, вул. Бабушкіна, буд. 16) та зобов’язано ліквідатора надати суду звіт та ліквідаційний баланс.

Частиною 1 ст. 52 Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом”: у разі, якщо громадянин-підприємець - боржник або керівні органи боржника - юридичної особи відсутні за її місцезнаходженням, або у разі ненадання боржником протягом року до органів державної податкової служби згідно із законодавством податкових декларацій, документів бухгалтерської звітності, а також за наявності інших ознак, що свідчать про відсутність підприємницької діяльності боржника, заява про порушення справи про банкрутство відсутнього боржника може бути подана кредитором незалежно від розміру його вимог до боржника та строку виконання зобов'язань.

Вищий господарський суд України в п. 6 свого листа від 2002.03.25 № 01-8/339 „Про деякі питання практики розгляду судами справ про банкрутство” роз`яснив, що положення частини першої статті 52 Закону щодо процедури визнання банкрутом відсутнього боржника застосовуються у разі фактичного припинення юридичною особою –боржником своєї діяльності за умови відсутності та неможливості визначення місцезнаходження керівника боржника.

Згідно з ст. 34 ГПК України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Колегія суддів вказує на те, що при визнанні боржника банкрутом за ст. 52 Закону факт відсутності боржника за юридичною адресою не може підтверджувати довідка першого заступника начальника ДПІ у Солом’янському районі міста Києва, оскільки відповідно до ст. 17 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб –підприємців" відомості про відсутність юридичної особи за її місцезнаходженням повинні міститися в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб –підприємців.

Статтею 18 цього Закону, яка визначає статус відомостей Єдиного державного реєстру, передбачено, що якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, були внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін.

При цьому, якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, не були до нього внесені, вони не можуть бути використані в спорі з третьою особою.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме з витягу з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України, значиться Товариство з обмеженою відповідальністю «СЕЛЛ»з адресою місцезнаходження: 03065, м. Київ, Солом’янський район, бульвар Івана Лепсе, 10.

Проте суд першої інстанції на вказані норми чинного законодавства увагу не звернув та не дав цьому відповідної правової оцінки.

Постановою Київського апеляційного господарського суду м.Києва від 08.10.2007р. постанову господарського суду м.Києва у справі №24/124-б від 08.06.2007р. скасовано, в задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю „СЕЛЛ” про перегляд постанови Господарського суду м.Києва від 27.02.2007р. за нововиявленими обставинами відмовлено на підставі того, що заяву про перегляд постанови господарського суду м. Києва від 27.02.07 р. за нововиявленими обставинами підписано не уповноваженою особою.

З таким висновком Київського апеляційного господарського суду погодитись не можна, оскільки, приписи п. 2 ст. 23 Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом” щодо припинення повноважень керівника або власника майна боржника при введенні процедури ліквідації означають припинення виконання їх функцій з управління, розпорядження майном. Але враховуючи те, що з дня прийняття господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури припиняються повноваження органів управління банкрута щодо управління банкрутом та розпорядження його майном та не припиняються їх процесуальні права на оскарження судових рішень у справі про банкрутство, колегія суддів вважає, що вказані висновки Київського апеляційного господарського суду є необґрунтованими та такими, що не відповідають чинному законодавству.

Аналогічної практики дотримується Верховний Суд України, який своєю ухвалою від 09.11.2006р. відмовив у порушенні провадження з перегляду постанови Вищого господарського суду України від 13.09.2006р. зі справи №25/128/06, в якій розглядалися подібні спірні правовідносини.

Таким чином, заява боржника про перегляд постанови від 27.02.2007р. за нововиявленими обставинами підписана повноважною особою, а Київським апеляційним господарським судом при прийнятті постанови від 08.10.2007 р. неправильно застосовано п. 2 ст. 23 Закону.

Крім того, Товариство з обмеженою відповідальністю „СЕЛЛ” має кредиторську заборгованість перед Товариством з обмеженою відповідальністю „Русь Інтернешнл", в розмірі 92 000,00 грн. (дев’яносто двох тисяч гривень), що виникла на підставі Договору купівлі-продажу цінних паперів № вК-014-06 від 27.01.06 р., укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю „Русь Інтернешнл” в особі Товариства з обмеженою відповідальністю „Фінансист” та Товариством з обмеженою відповідальністю „Русь Інтернешнл”.

Проте, як зазначено у касаційній скарзі Товариства з обмеженою відповідальністю „Русь Інтернешнл”, у встановлені договором строки Товариство з обмеженою відповідальністю «СЕЛЛ»не здійснило розрахунки в повному обсязі, сплативши заборгованість частково, отже, заборгованість Товариства з обмеженою відповідальністю «СЕЛЛ»перед Товариством з обмеженою відповідальністю «Русь Інтернешнл»складає 92 000,00 грн.

Враховуючи той факт, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Русь Інтернешнл»мало право вимоги до Товариства з обмеженою відповідальністю «СЕЛЛ»господарський суд міста Києва був зобов’язаний по-перше, залучити Товариство з обмеженою відповідальністю «Русь Інтернешнл» до участі в справі № 24/124-б, а по-друге, перейти від спрощеної процедури банкрутства відсутнього боржника, передбаченої ст. 52 Закону, до загальної процедури банкрутства.

Таке незалучення Товариства з обмеженою відповідальністю «Русь Інтернешнл»до участі у справі № 24/124-б призвело до порушення прав Товариства з обмеженою відповідальністю «Русь Інтернешнл», передбачених п. 5 ст. 11 та ст. 14 Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом”.

Таким чином, оскаржувана постанова прийнята судом першої інстанції в результаті неправильного застосування та порушення норм матеріального права України, а саме: п. 5 ст. 11, ч. 2 п. 2 ст. 13 та ст.ст. 14, 52 Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом” та з порушення норм процесуального права, що призвело до прийняття рішення, яке стосується прав та інтересів особи не залученої до участі в справі.

За таких обставин, справи оскаржувані постанови суду першої та апеляційної інстанцій не можна визнати законними та обґрунтованими, тому вони підлягають скасуванню, а справа –передачі на новий розгляд.

Під час нового розгляду справи, суду першої інстанції необхідно врахувати викладене та розглянути справу відповідно до вимог чинного законодавства.

З урахуванням викладеного та керуючись ст. 52 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" та ст. ст. 107, 1117, 1119 –11111 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1.          Касаційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю „СЕЛЛ” та Товариства з обмеженою відповідальністю „Русь Інтернешнл” задовольнити частково.

2.          Постанову Київського апеляційного господарського суду від 08.10.2007р. та Постанову господарського суду м.Києва від 27.02.2007р. зі справи №24/124-б скасувати.

3.          Справу №24/124-б передати на новий розгляд до господарського суду м.Києва на стадію підготовчого засідання суду в іншому складі суду.

Головуючий, суддя І. Плюшко

Судді: Б. Грек

С. Самусенко