ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ
=======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

"17" жовтня 2008 р.
Справа №  17/589/08

Господарський
суд Миколаївської області,

головуючий
суддя Коваль С.М.,

при  секретарі Колесниковій В.В.,

з
участю представників сторін:

від позивача -не з'явились;

від відповідача -не з'явились;

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу № 17/589/08

за позовом
фізичної особи -підприємця ОСОБА_1, АДРЕСА_1,

до комунального
підприємства “Миколаївського міжміського бюро технічної інвентаризації”, м.
Миколаїв, вул. Шевченка, 40,

про:
визнання права власності,-

В С Т А Н О В
И В:

Фізична особа -підприємець ОСОБА_1
(надалі - позивач) звернувся  до
господарського суду з позовом до комунального підприємства “Миколаївського
міжміського бюро технічної інвентаризації” (надалі - відповідач) про визнання
права власності.

Позивач обґрунтовує позовні вимоги
наступним:

На підставі рішення Шевченківської
сільської ради № 28 від 17.08.2005 року між позивачем та Шевченківською
сільською радою укладено договір оренди землі від  01.11.2005 року та зміни і доповнення до
договору від 15.09.2008 року, згідно умов яких підприємцю ОСОБА_1 для
розміщення та будівництва об'єкту «АГЗС, АТНКС»(газової заправки), а також
для  обслуговування приміщення котельної,
надана в оренду строком на 49 років земельна ділянка площею 0,4 га.

Підприємцю ОСОБА_1 розпорядженням
Жовтневої районної державної адміністрації
№ 395-р від 21.09.2005 року надано дозвіл на проектно-вишукувальні
роботи по об'єкту «АГЗС, АТНКС»(газової заправки) по вул. Дружби, 1-Г, в с.
Шевченкове.

На
зазначеній земельній ділянці позивач побудував АГЗС, літ. «А-», загальною
площею -      530, 2 кв. м., основною
площею - 417, 2 кв. м., площею службових приміщень -113 кв. м.

Зазначене підтверджується довідкою
КП ММБТІ, технічним паспортом та інвентаризаційною справою № 5398.

Проведену самозабудову приміщень
АГЗС позивач належним чином не офо рмив (не отримав дозволу на будівництво, не
отримав затвердженого проекту, дозволу на виконання будівельних робіт), чим
порушив вимоги ст. ст. 24, 28, 29 Закону України «Про планування і забудову
територій».

Проте, Головне управління МНС
України в м. Миколаєві області та Санітарно -епідеміологічна станція Жовтневого
району м. Миколаєва погоджують можливість оформлення побудованої АГЗС, про що
повідомили своїми висновками.

Вимогами п. 6.1. Тимчасового
положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно,
затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 07.02.2002 року № 7/5
(далі -Тимчасове положення) передбачено, що оформлення права власності  на нерухоме майно та видача свідоцтва про
право власності здійснюється органами місцевого самоврядування, тобто
Миколаївською міською радою.

Однак зазначений
правовстановлювальний документ позивачу не видається органом місцевого
самоврядування. Водночас відсутність свідоцтва про право власності
позбавляє  позивача права здійснити
реєстрацію права власності на нерухоме майно, оскільки приписами п.2.1
вказаного Тимчасового положення передбачено, що разом з заявою до БТІ надається
свідоцтво про право власності на нерухоме майно.

Вивчивши матеріали справи, суд
дійшов наступного:

Статтею 181 Цивільного кодексу України
визначено, що до нерухомих речей відносяться об'єкти, розташовані на земельній
ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх
призначення.

Згідно ст. 331 Цивільного кодексу
України право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою,
набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ч. 3 ст. 376 Цивільного кодексу України право власності на
самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за
особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй
відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому
порядку особі під уже збудоване нерухоме майно.

Статтею 392  Цивільного кодексу України передбачено право
власника майна на пред'явлення позову про визнання його права власності, якщо
це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Під державною реєстрацією речових
прав на нерухоме майно та їх обмежень слід розуміти офіційне визнання і
підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення речових прав
на нерухоме майно та їх обмежень, що супроводжується внесенням даних до
Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обмежень (ст.2 Закону
України „Про державну реєстрацію речових прав та їх обмежень”). Отже, названі у
цьому Законі органи єдиної системи реєстрації відповідних прав можуть бути
відповідачами за позовами про визнання права власності на об'єкт нерухомого
майна, пред'явленими згідно зі ст. 392 Цивільного кодексу України. Оскільки
відповідно до пункту 5 розділу V „Прикінцеві положення” Закону України „Про
державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень” до створення
єдиної системи органів реєстрації прав, а також до формування Державного
реєстру прав у складі державного земельного кадастру реєстрація об'єктів
нерухомості проводиться комунальними підприємствами бюро технічної
інвентаризації, останні можуть бути відповідачами у таких справах (п. 18
Інформаційного листа ВГСУ 31.01.2001 № 01-8/98 „Про деякі приписи
законодавства, яке регулює питання, пов'язані із здійсненням права власності та
його захистом”, в редакції Інформаційного листа ВГСУ від  22.11.2005 року  № 01-8/2167).

На адресу суду від позивача
надійшло клопотання про розгляд справи без участі останнього.

Відповідач у відзиві на позовну
заяву, який надійшов на адресу господарського суду  проти
позовних вимог не заперечує.

Враховуючи вищевикладене, позовні
вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 49, 80, 82, 84, 85
Господарського процесуального кодексу України, суд,-

ВИРІШИВ:

1.          Позовні вимоги фізичної особи
-підприємця ОСОБА_1  задовольнити у
повному обсязі.

2.          Визнати за фізичною особою
-підприємцем ОСОБА_1, АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, право власності
на літ.  «А»- АГЗС  - Офісні приміщення, загальною площею - 530,
2 кв. м., основною площею -417, 2 кв. м., площею службових приміщень -113 кв.
м.; замощення та огорожу № 3, які знаходяться за адресою: Миколаївська область,
с. Шевченкове, вул. Дружби, № 1-Г/1.

Рішення може
бути оскаржено до Одеського апеляційного господарського суду протягом    10 днів з дня підписання рішення,
оформленого відповідно до  ст. 84
Господарського процесуального кодексу
України.

Суддя
С.М.Коваль