ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"29" лютого 2008 р.

Справа № 22-34/549-06-13068

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційного підприємства "ЮВІС";

до відповідачів: 1) Приморської митниці;

2) Головного управління Державного казначейства України в Одеській області;

про стягнення збитків 107930грн.

Суддя Торчинська Л.О.

Представники:

Від позивача: Бондаренко А.О. - за довіренстю від 09.01.2007р. №б/н

Від 1-го відповідача: Бурдюж В.А. - за довіреністю від 20.06.2007р. №2351/14-01/26;

Від 2-го відповідача: Вязанкіна А.О. - за дорученням від 08.01.2008р. №15-20-11/31

СУТЬ СПОРУ: позивач Товариство з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційне підприємство "ЮВІС" звернулось до господарського суду Одеської області з позовною заявою до відповідачів Приморської митниці та Головного управління Державного казначейства України в Одеській області про стягнення збитків на суму 107930грн.

Рішенням господарського суду Одеської області від 26.04.2007р. по справі № 34/549-06-13068 позовні вимоги задоволено та стягнуто з Державного бюджету України в особі Головного Управління Державного казначейства України в Одеській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційного підприємства "ЮВІС" матеріальної шкоди на суму 107930грн., стягнуто з Приморської митниці на користь Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційного підприємства "ЮВІС" витрати по держмиту у розмірі 1079,30 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у розмірі 118,00 грн.

Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 05.09.2007р. рішення господарського суду Одеської області від 26.04.2007р. залишено без змін.

26.12.2007р. постановою Вищого господарського суду України рішення господарського суду Одеської області від 26.04.2007р. та постанову Одеського апеляційного господарського суду від 05.09.2007р. у справі №34/549-06-13068 скасовано, а справу передано на новий розгляд.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 17.01.2008р. прийнято справу до провадження та присвоєно справі №22-34/549-06-13068.

Представник позивача в судове засідання з’явився та просив суд, задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, з підстав викладених у позовній заяві та уточненнях до неї.

Представник відповідача в судове засідання з’явився відзив на позов надав, згідно якого проти позову заперечував посилаючись на те, що митниця при затриманні вантажу діяла в межах повноважень передбачених чинним законодавством України та жодних порушень з боку останнього при затриманні вантажу не було.

Представник відповідача Головного управління Державного казначейства України в Одеській області в судове засідання з’явився проти позовних вимог заперечував з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив:

12.01.2005р. між позивачем Товариством з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційним підприємством "ЮВІС" та Закритим акціонерним товариством „Нікопольський завод нержавіючих труб” було укладено договір комісії №12, відповідно до умов якого ЗАТ „Нікопольський завод нержавіючих труб” - комітент доручає, а ТОВ ВКП "ЮВІС" –комісіонер приймає на себе обов'язок від свого імені та за рахунок комітента здійснювати реалізацію товару, власником якого є ЗАТ „Нікопольський завод нержавіючих труб” та вчиняти інші дії, необхідні для виконання доручення комітента.

На виконання умов договору, 17.01.2005р. позивач уклав з компанією „Kenem Management Limited” /Cyprus/ контракт №22/1 від 17.01.2005р. на поставку партії безшовних нержавіючих труб та 29.09.2005р. було укладено додаткову угоду № 18 до зазначеного контракту з умовами поставки: СІР порт Олександрія (Єгипет), вантажоотримувач Gazelle Тrade (Каїр, Єгипет) зі строком поставки продукції - жовтень - листопад 2005р.

З метою виконання своїх зобов'язань перед покупцем, ТОВ ВКП„Ювіс” уклало з ДП фірмою “ІСТ”із 100% іноземним капіталом контракт транспортно-експедиційного обслуговування №27 від 01.02.2005р., яким передбачено можливість залучення до його виконання третіх осіб, та направило на адресу експедитора заявку на перевезення вантажу.

21 жовтня 2005р. Фірма ІСТ Hungria Kft прийняла у ТОВ ВКП „Ювіс” вантаж, який в подальшому був оформлений на Дніпропетровській митниці в режимі експорту, про що свідчить вантажна митна декларація (ВМД) 110000001/5/125046 від 24.10.2005р., а експедитором до ТВВ "1 митного пункту "Іллічівськ" була надана заявка на дозвіл вивантаження вантажу - безшовних нержавіючих труб з автомашин у контейнери TCKU9656623, MLCU4712250, SEAU789881, який 25 жовтня 2005р. був перевантажений у контейнер ТСКU9656623 та представлений митниці для здійснення митного контролю згідно відмітки в СМR 388 (п. 24).

Під час судового засідання представником позивача було надано на огляд суду вантажна митна декларація (ВМД) 110000001/5/125046 від 24.10.2005р., копія, якої знаходиться у справі.

На митному посту “Іллічівськ” 26.10.2005р. Одеською митницею контейнер з вантажем нержавіючих труб затримано без наведення жодних порушень позивачем чинного митного законодавства при здійсненні експорту вантажу.

Як вбачається з матеріалів справи, судами під час розгляду справи №15/391-05-11777А було встановлено, що своїми протиправними діями митниця порушила принцип додержання прав та охоронюваних законом інтересів фізичних та юридичних осіб при здійсненні митного регулювання, що призвело до безпідставного невипуску на експорт вантажу ТОВ ВКП "ЮВІС", що в свою чергу призвело до понаднормативного використання контейнеру ТСКU9656623 з 26.10.2005р. по 18.07.2006р. та виставлення позивачу інвойсу №0855/1 від 11.07.2006р. на суму 20850дол.США з зазначенням в ньому демереджу за простій контейнеру власником контейнеру –фірмою SEA TRANS MANAGEMENT LLP, пред’явлений до оплати фірми ІСТ Hungria Kft третій особі, залученій експедитором на виконання договору №27 від 01.02.2005р. на транспортно-експедиційне обслуговування та додаткової угоди до нього №1 від 14.02.2005р., укладеного між експедитором –ДП “ІСТ” із 100% іноземним капіталом та позивачем, відповідно до умов якого при здійсненні мультимодальних перевезень (автомобільним та морським транспортом) оплата понаднормативного простою контейнерів (демередж) здійснюється на підставі рахунку, пред’явленого їх власником. 15.08.2006р. експедитор пред’явив позивачу рахунок–фактуру №752/0005 від 15.08.2006р.на суму 107930грн., сплачений позивачем п/д від 22.08.2006р. №2512, тобто у період з 26.10.2005р. по 18.07.2006р. (265 діб) позивач зазнав витрати, пов'язані з простоєм контейнеру на суму 107930грн.

29.05.2006р. постановою господарського суду Одеської області по справі №15/391-05-11777А позов Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційного підприємства "ЮВІС" до відповідача Одеської митниці про спонукання виконати певні дії задоволено, визнано протиправними дії Одеської митниці по затриманню вантажу (контейнер ТСКU9656623) за ВМД 110000001/5/125046 від 24.10.2005р. та зобов’язано Одеську митницю утриматись від подальшого затримання вказаного вантажу та надати дозвіл на перетинання цим вантажем митного кордону України, а також стягнуто з Державного бюджету України на користь ТОВ ВКП "ЮВІС" 3,4грн. судових витрат.

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 29.08.06р. апеляційну скаргу Одеської митниці залишено без задоволення, постанову господарського суду Одеської області від 29.05.2006р. у справі №15/391-05-11777А - без змін.

Вина митного органу, який заподіяв шкоду, встановлено під час розгляду справи №15/391-05-11777А, так як підприємство неодноразово здійснювало перевезення такої групи товарів за аналогічною схемою, і митниця, на яку чинним законодавством, зокрема п.п.2.4 п.2 „Типового положення про митний пост”, покладено обов'язок по забезпеченню безперешкодного та швидкого пропуску належним чином оформлених товарів через кордон, мала змогу ці обставини перевірити, дійшли висновку, що Одеська митниця припустилася порушень ст.80 Митного кодексу України, за приписами якої у разі відмови у митному оформленні та пропуску через митний кордон України товарів і транспортних засобів митний орган зобов'язаний видавати заінтересованим особам письмове повідомлення із зазначенням причин відмови та вичерпним роз'ясненням вимог, виконання яких забезпечує можливість митного оформлення та пропуску цих товарів і транспортних засобів через митний кордон України. Тоді як Одеська митниця всупереч наведеної норми кодексу, відповідних дій не виконала, а саме картку відмови в митному оформленні позивачу не видала, про причини відмови пропуску вантажу через митний кордон не повідомила, а відтак відсутні підстави вважати, що вантаж було затримано митницею правомірно та з дотриманням передбачених митним законодавством процедур.

Відповідно до ст.1166 Цивільного Кодексу України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно ст.1173 Цивільного Кодексу України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійснені ними свої повноважень, відшкодується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування при здійснені ними своїх повноважень, відшкодується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів.

Статтею 56 Конституції України встановлено, що, кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Відповідно до ст. 35 ГПК України, факти, встановлені рішенням господарського суду (іншого органу, який вирішує господарські спори) під час розгляду однієї справи, не доводяться знову при вирішенні інших спорів.

Згідно зі ст. 124 Конституції України, судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Крім того, згідно ст. ст. 326 - 327 Цивільного кодексу України, відповідальність за шкоду, яка завдана органами державної влади, несе Держава за рахунок грошових коштів, які їй належать на праві власності,

Відповідно до статті 48 Бюджетного кодексу України в Україні застосовується казначейська форма обслуговування Державного бюджету України, яка передбачає здійснення Державним казначейством України операцій з коштами державного бюджету.

Статтею 25 Бюджетного кодексу України встановлено, що державне казначейство здійснює безспірне списання з рахунків, на яких обліковуються кошти Державного бюджету та місцевих бюджетів, за рішенням, яке було прийнято державним органом, що відповідно до закону має право на його застосування.

Таким чином, оскільки відповідно до типового положення про Головне управління Державного казначейства України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 4.04.2006р. №332, Головне управління Державного казначейства України в областях є територіальним органом Державного казначейства України, судом першої інстанції правомірно застосовано стягнення з Державного бюджету України в особі Головного управління державного казначейства України в Одеській області.

Отже, з врахуванням зазначеного, суд доходить висновку, що позовна заява ТОВ "ЮВІС" підлягає задоволенню в повному обсязі, а заперечення відповідачів не можуть бути прийняті судом до уваги, оскільки спростовуються наявними матеріалами справи.

Керуючись ст.ст. 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1.          Позов задовольнити.

2.          Стягнути з Державного бюджету України в особі Головного Управління державного казначейства України в Одеській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційного підприємства "ЮВІС" (р/р 0100 в ДОД АППБ „Аваль”, м.Дніпропетровськ, МФО 305653, , м. Дніпропетровськ, вул. Клари Цеткін, 1-а) матеріальної шкоди на суму 107930/сто сім тисяч дев’ятсот тридцять/грн.

3.          Стягнути з Приморської митниці (м.Іллічівськ, вул. Промислова,2) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційного підприємства "ЮВІС" (р/р 0100 в ДОД АППБ „Аваль”, м.Дніпропетровськ, МФО 305653, , м. Дніпропетровськ, вул. Клари Цеткін, 1-а) витрати по держмиту в сумі 1079/одна тисяча сімдесят дев’ять/грн.30коп. та витрати на ІТЗ судового процесу на суму 118/сто вісімнадцять/грн.

Рішення суду набуває законної сили в порядку ст.85 ГПК України.

Наказ видати в порядку ст. 116 ГПК.

Рішення підписано 04.03.2008р.

Суддя Торчинська Л.О.