АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
м.Львів, вул.Личаківська,81
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

06.10.08
Справа  № 2/2

Львівський апеляційний господарський суд у м.Львові в
складі колегії

головуючого-судді                                Марко Р. І.

суддів                                                      Бонк Т. Б.

Бойко С.М..

при секретарі                                        Гунька
О..

розглянувши апеляційну
скаргу ОСОБА_1

на рішення   господарського суду Закарпатської області
від 02.04.08

у
справі    №
2/2

за
позовом - ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4

до
відповідача -ОСОБА_5

- ТзОВ»Підзамок»

про
визнання недійсним рішення зборів засновників

Представники сторін:

Від апелянта-   з»явився

Від відповідача -2 -  з»явився

В С Т А Н О В И В :

Рішенням  господарського суду Закарпатської області від
02.04.08 по даній справі позов задоволено частково. Визнано недійсними рішення
загальних зборів учасників ТОВ „Підзамок” від 21.04.2007р. та від 30.06.2007р.,
що оформлені  протоколом № 1  від 21.04.2007р.  та № 2 від 30.06.2007р. В задоволенні решти
позовних вимог відмовлено.  Стягнуто з
ТОВ „Підзамок” на користь ОСОБА_1, ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4, суму 42,50грн. у відшкодування витрат по сплаті
державного мита та суму 59грн. у відшкодування витрат по сплаті витрат на
інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням
позивач- ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу з проханням скасувати рішення суду першої
інстанції та прийняти нове рішення, яким скасувати усі рішення загальних зборів
ТзОВ»Підзамок»від 29.04.06. Визнати відповідачем по справі ОСОБА_5. В
обґрунтування своїх вимог, апелянт посилається на порушення судом першої
інстанції вимог ст. 60 ЗУ »Про господарські товариства»та не взяття до уваги п.
6.6.20 Статуту товариства.

В судовому засіданні, представник
відповідача- 2 заперечив проти доводів апелянта, просив рішення суду залишити
без змін, як таке, що прийнято з дотриманням норм чинного законодавства та на
підставі досліджених усіх обставин справи.

Розглянувши доводи апеляційної скарги,
заслухавши представників сторін,
дослідивши обставини справи, перевіривши правильність застосування судом
першої інстанції норм чинного законодавства, колегія суддів не вбачає правових
підстав для задоволення вимог апелянта.

При цьому колегія виходила з
наступного.

Як вбачається із матеріалів справи,
Товариством з обмеженою відповідальністю „Підзамок” 29.04.2006 року було
проведено загальні збори учасників за порядком денним, викладеним у протоколі,
складеному за його результатами та прийнято відповідні рішення з питань, що
були предметом обговорення. Для проведення даних зборів учасниками товариства
було здійснено відповідну реєстрацію осіб з зазначенням кількості голосів, яку
має кожен учасник, що відображено у реєстраційній відомості від 29.04.2006р.

Апелянт заперечує законність прийнятих
на загальних зборах 29.04.2006р. рішень з огляду на те, що такі проведені за
відсутності повноважності складу учасників Товариства, реєстраційна відомість
не підписана у визначеному законодавством порядку, до голосування допущено
осіб, які не представлено належними довіреностями, голосування зборами по
питанням порядку денного та обрання голови та секретаря зборів не відбулось.

Як вбачається з протоколу №1 загальних
зборів учасників Товариства від 29.04.2006р. та реєстраційної відомості в
участі до загальних зборів учасників було зареєстровано 25 чоловік (що складає
99,5%), з яких присутні 13 чоловік та за дорученнями учасників представлено в
кількості 12 чоловік, з яких ОСОБА_6 представлено за дорученням на ОСОБА_7
-частка 5,4%, ОСОБА_8 за дорученням ОСОБА_9 -частка -10%, ОСОБА_5 за дорученням
10 чоловік -частка 25,3%, а також ОСОБА_11 за дорученням ОСОБА_12 -частка 0,6%.

Позивачі заперечуючи можливість
представлення інтересів учасників Товариства за поданими на збори довіреностями
(арк. справи 51-63) покинули збори та зазначили про відкликання своїх
реєстраційних записів. Всього покинуло збори 5 чоловік з часткою 44,8%, про що зазначено
даними особами в додатку до протоколу (арк. справи 34).

Відповідно до вимог статті 58 Закону №
1576-ХІІ вищим  органом  товариства
з  обмеженою  відповідальністю  є загальні
збори учасників. Вони складаються з учасників товариства або призначених
ними представників. Представники
учасників   можуть    бути
постійними    або призначеними на
певний  строк.  Учасник
вправі  в  будь-який
час замінити   свого   представника   у
загальних  зборах  учасників, сповістивши про це інших
учасників. Учасник  товариства  з
обмеженою  відповідальністю вправі
передати  свої  повноваження
на  зборах  іншому
учаснику або представникові іншого учасника товариства. Учасники
мають  кількість  голосів,
пропорційну  розміру  їх часток у статутному (складеному) капіталі.

У підтвердження передачі учасниками
товариства своїх повноважень на участь у зборах та прийняття рішень від їх
особи надано копії відповідних довіреностей, що видані у визначеному
законодавством порядку, нотаріально посвідчені та скріплені підписами
уповноважених осіб (арк. справи 51-63).

Згідно вимог статей 237 та 244
Цивільного кодексу України представництвом є правовідношення,  в якому
одна  сторона (представник)
зобов'язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє.
Представництво виникає на підставі договору,
закону, акта органу
юридичної  особи  та з інших підстав, встановлених актами
цивільного законодавства. Довіреністю
є  письмовий  документ,
що  видається однією особою
іншій  особі  для
представництва  перед  третіми
особами, за яким  сторона   (повірений) зобов'язується вчинити від
імені  та
за  рахунок  другої
сторони (довірителя)  певні  юридичні дії.
Правочин,  вчинений повіреним,
створює, змінює, припиняє цивільні права та обов'язки довірителя.  Договором доручення може бути
встановлено  виключне  право повіреного на вчинення від імені та за
рахунок довірителя всіх або частини юридичних дій,  передбачених договором.

Форма наявних у справі довіреностей
повністю відповідає вимогам чинного законодавства, а зміст -волевиявленню
сторони, яка уповноважує за ними своїх повірених на вчинення визначених такими
угодами дій.

Належних доказів зворотнього апелянтом
не представлено.

Відповідно до ст.. 60 Закону «Про
господарські товариства»,  загальні збори
учасників вважаються повноважними, якщо на них присутні учасники
(представники  учасників),  що
володіють  у сукупності  більш як 60 відсотками голосів (частина перша
статті 60  із змінами, внесеними згідно
із Законом №3095-III від 07.03.2002). Брати участь у зборах з правом дорадчого
голосу можуть  члени виконавчих
органів,  які  не  є  учасниками
товариства.  Учасники зборів, які
беруть участь у  зборах,  реєструються
з  зазначенням кількості  голосів,
яку  має  кожний
учасник.    Цей    перелік підписується головою та секретарем
зборів.

У відповідності до вимог чинного
законодавства підставами для прийняття рішень про визнання рішень загальних
зборів учасників недійсними є прийняття загальними зборами рішення за
відсутності кворуму для проведення загальних зборів чи прийняття рішення
(статті 41, 42, 59, 60 Закону № 1576-XII); прийняття загальними зборами рішень
з питань, не включених до порядку денного загальних зборів товариства (ч. 4 ст.
43 Закону № 1576-XII; прийняття загальними зборами рішення про зміну статутного
капіталу товариства, якщо не дотримана процедура надання акціонерам (учасникам)
відповідної інформації (статті 40, 45 Закону № 1576-XII) та встановлення судом
факту порушення оспорюваним рішенням прав та законних інтересів учасника
товариства.

Права учасника господарського
товариства внаслідок недотримання вимог закону про скликання і проведення
загальних зборів необхідно вважати порушеними, якщо він не зміг взяти участь у
загальних зборах, належним чином підготуватися до розгляду питань порядку
денного, внести пропозиції до порядку денного, зареєструватися для участі у
загальних зборах тощо.

Однак, як встановлено судом першої
інстанції та перевірено колегією суддів, обставини скликання загальних зборів
учасників Товариства, що відбулись 29.04.2006р., не дають підстави вважати, що
такі були скликані з порушенням визначеного Законом порядку, а також що
позивачам чинились перешкоди брати участь у загальних зборах, підготуватись до
таких, внести свої пропозиції до порядку денного та зареєструватись для участі
у зборах.

Також, судом першої інстанції вірно
встановлено, що відсутність (або наявність) учасників, якими відкликано свої
підписи та покинуто збори  не могла
істотно вплинути на прийняття оспорюваного рішення.

З огляду на досліджені обставини
справи, в реєстрації для проведення загальних зборів учасників Товариства взяли
участь його учасники з загальною часткою в розмірі 99,5%, що повністю
спростовує позицію позивачів про неповноважний склад загальних зборів та
неможливість прийняття ними рішень по питаннях порядку денного.

Безпідставними є доводи позивачів щодо
неможливості прийняття загальними зборами учасників рішень по питанню порядку
денного щодо розгляду заяв учасників товариства про вихід з товариства та
передачі належних їм часток іншому учаснику товариства, так як , відповідно до
вимог статей 53 та 54 Закону № 1576-ХІІ учасник товариства  з
обмеженою  відповідальністю  має право продати чи іншим чином  відступити
свою  частку  (її
частину)  у статутному капіталі
одному або кільком учасникам цього товариства. При виході учасника з ТОВ йому
виплачується вартість частини майна товариства, пропорційна його частці у
статутному капіталі. Така виплата провадиться після затвердження звіту за рік,
в якому він вийшов з товариства, і в строк до 12 місяців з дня виходу.
Учаснику, який вибув, виплачується також належна йому частка прибутку,
одержаного товариством в даному році до моменту його виходу.

Аналіз даних норм дає підстави
стверджувати , що оскільки вихід учасника з товариства є добровільним заходом,
не спрямованим на примусове позбавлення його частки у статутному фонді
товариства, реалізація такого права здійснюється учасником  встановленому законом порядку незалежно від
згоди інших учасників чи самого товариства (стаття 10 Закону № 1576-ХІІ), а
відтак, голосування за результатами розгляду заяв про вихід зі складу учасників
товариства чинним законодавством не вимагається. Натомість, загальними зборами
учасників розглядаються такі заяви виключно на предмет волевиявлення учасника,
що вибуває, на передачу належної йому частки в товаристві іншій особі (особам)
чи учасникам товариства. Голосування за такими питаннями здійснюється
учасниками товариства простою більшістю голосів у порядку, визначеному ч.3 ст.
59 Закону № 1576-ХІІ.

В даному випадку оспорюваним позивачами
рішенням загальних зборів учасників від 29.04.2006р. було розглянуто питання як
про розгляд заяв учасників, які вибувають (розгляд яких чинним законодавством
не визначено), так і за результатами розгляду їх волевиявлення по передачі
належних їм часток іншим учасникам товариства, що повністю відповідає вимогам
чинного законодавства.

Однак, слід зазначити, що і вірно
зауважено судом першої інстанції, прийняття зборами рішення по розгляду заяв
учасників про вихід не є порушенням вимог чинного законодавства, що не впливає
на легітимність прийнятих загальними зборами рішень та не доводить позиції
позивачів з приводу позовних вимог в цій частині.

Що до вимог про визнання недійсним
рішень загальних зборів учасників від 21.04.2007р. та від 30.06.2007р., то
колегією суддів встановлено, що згідно
протоколу загальних зборів учасників Товариства №1 від 21.04.2007р. та
№2 від 30.06.2007р., участь в голосуванні за порядком денним було допущено осіб,
які за рішенням зборів учасників та з огляду на подані ними заяви про вихід зі
складу учасників товариства, вибули зі складу учасників, а належні їм частки за
заявами таких осіб передано іншим особам. Тобто, за результатами зборів
учасників від 21.04.2007р. та від 30.06.2007р. рішення були прийняті
неповноважним складом учасників Товариства та за відсутності осіб, що в
сукупності володіють часткою більш як 60% голосів.

Вищенаведене також підтверджується
реєстраційними відомостями присутніх на загальних зборах учасників Товариства
(арк. справи 35, 36), з яких вбачається, що присутніми на загальних зборах
учасників є особи, частка яких в сукупності складає менше 60% голосів від
загальної кількості голосів учасників товариства, що є порушенням вимог статті
60 Закону № 1576-ХІІ.

Колегія суддів, вважає, що місцевим
господарським судом за наявних у справі доказів в цілому зроблено правильні
висновки щодо обставин справи, що свідчить про відсутність підстав для
скасування рішення місцевого господарського суду та задоволення апеляційної
скарги.

Керуючись ст.ст.  101, 103, 105 ГПК України,  Львівський апеляційний господарський суд -

Постановив:

Рішення
господарського суду Закарпатської
області від 02.04.08 у справі № 2/2 залишити без змін, а апеляційну
скаргу  - без задоволення.

Постанову може бути оскаржено у
касаційному порядку.

Матеріали справи скерувати до
господарського суду Закарпатської області.

Головуючий-суддя                                                               Марко
Р. І.

суддя
Бонк Т. Б.

суддя
Бойко С.М..