ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

27.02.08 р.                     Справа № 21/22

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю “Опрон Україна” Львівська область

до відповідача: Державного підприємства „Донецька залізниця” м. Донецьк

про стягнення вартості нестачі вантажу 7 840,25грн.

Суддя Матюхін В.І.

Представники:

позивача: Бобровицька О.М. – за дов.

відповідача: Цвітун М.М. – юр.

Товариством з обмеженою відповідальністю “Опрон Україна” до Державного підприємства „Донецька залізниця” (найменування відповідача уточнено згідно поданих ним документів) пред’явлено позов про стягнення вартості нестачі 5,702 т брухту чорних металів (відправлення за залізничною накладною № 36144068 від 26.10.2007р.) у сумі 7 840,25грн.

Заявою від 26.02.08р., поданою у судовому засіданні, позивач збільшив позовні вимоги і наполягає на стягненні з відповідача 8 786,25грн. - вартість нестачі брухту чорних металів з урахуванням норми природної втрати не 2%, як зазначено у позовній заяві, а 0,5%, як передбачено п.27 Правил видачі вантажів.

В обґрунтування позову позивач посилається на те, що на станцію призначення вагон прибув з нестачею, яка підтверджена комерційним актом. Нестача, на його думку, виникла у зв’язку з незбереженням вантажу під час перевезення.

Залізниця, не заперечуючи факту нестачі, позов не визнала з посилання на те, що:

-          вантаж завантажено засобами вантажовідправника без участі залізниці;

-          вантаж прибув у технічносправному вагоні, люки та двері закриті на справні запірні механізми.

Розгляд справи закінчено 27.02.2008р.

Для підготовки і оголошення повного тексту рішення у засіданні оголошувалась перерва до 15-00год. 27.02.2008р.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін у відкритому судовому засіданні, господарський суд встановив:

26.10.2007р. Товариство з обмеженою відповідальністю “Опрон Україна” по залізничній накладній № 36144068 у напіввагоні № 68748912 відвантажило Відкритому акціонерному товариству “Єнакієвський металургійний завод” брухт чорних металів. За даними накладної вага нетто вантажу 45,9 т. Відвантаження здійснено на підставі укладеного між позивачем і ТОВ „Торгметал-КД” договору № 8 від 08.02.2007р.

На станцію призначення вагон прибув 31 жовтня 2007р. з актом загальної форми станції Красноармійськ Донецької залізниці від 30.10.07р. № 3957. Підстава складання акту загальної форми – над 1-3 люками відсутні листи, заглибина 450см х на ширину вагону – 50см.

На підставі абз.2 ч.1 ст.52 Статуту залізниць України (прибуття вантажу з ознаками недостачі під час перевезення у відкритому рухомому складі) вантаж видавався з перевіркою його маси представниками станції Єнакієве Донецької залізниці.

За результатами перевірки залізницею був складений комерційний акт БН 696092/458 від 05.11.07р., згідно з яким:

- навантаження нижче бортів 200мм, вантаж накритий листами, маркірований вапном;

- в накладній є відмітка “Вивантаження без механізмів неможлива”;

- над 1, 2, 3 люками вагону відсутні листи, заглибина 4500 х на ширину вагону х 500мм;

- зважування вагону проводилося на 150 т тензовагах вантажоодержувача, приписаних до залізниці, два рази; нестача виявилася при кожному переважуванні;

- вага нетто зважування вантажу 39,28 т, тара з брусу – 20,5 т, нестача вантажу складає 6,62 т проти даних залізничної накладної.

Комерційний акт підписано: з боку залізниці – заст. начальника станції, двома старшими прийомоздавальниками, з боку одержувача – вагарем.

Вантажоодержувач зробив переуступний підпис на пред’явлення претензій і позовів на залізничній накладній № 36144068 відправнику вантажу - Товариству з обмеженою відповідальністю “Опрон Україна”.

Позивач просить стягнути із залізниці, яка не забезпечила збереження прийнятого до перевезення вантажу, вартість 6,39 т брухту чорних металів, яка складає 8 786,25грн.

Зважаючи на те, що:

Відповідно до ст.909 Цивільного Кодексу України (ЦК) за договором перевезення перевізник зобов’язаний доставити довірений йому відправником вантаж в пункт призначення і видати його управомоченій на отримання вантажу особі.

Згідно п.2 ст.924 ЦК перевізник відповідає за втрату, нестачу, псування або пошкодження прийнятого до перевезення вантажу у розмірі фактично заподіяної шкоди, якщо не доведе, що це сталося не з його вини.

Статтею 920 ЦК обумовлено: у разі порушення зобов’язань, що випливають із договору перевезення, сторони несуть відповідальність, встановлену за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами).

Згідно ст. 12 Закону України “Про залізничний транспорт” залізниці забезпечують збереження вантажів на шляху слідування та на залізничних станціях.

Ст.23 Закону “Про залізничний транспорт” передбачено, що перевізники несуть відповідальність за зберігання вантажу з моменту його прийняття і до видачі одержувачу в межах, визначених Статутом залізниць України. Частиною 2 цієї ж статті встановлено, що за незбереження (втрату, нестачу, псування, пошкодження) прийнятого до перевезень вантажу перевізники несуть відповідальність у розмірі фактично заподіяної шкоди, якщо не доведуть, що втрата, нестача, псування, пошкодження виникли з незалежних від них причин.

Стаття 110 Статуту залізниць України передбачає, що залізниця несе відповідальність за збереження вантажу з часу його прийняття до перевезення і до моменту видачі одержувачу.

Згідно з ст.113 Статуту залізниць України за незбереження прийнятого до перевезення вантажу залізниці несуть відповідальність у розмірі фактично заподіяної шкоди, якщо не доведуть, що втрата, нестача чи пошкодження виникли з не залежних від перевізника причин.

Згідно ст.26 Закону України “Про залізничний транспорт” обставини, які можуть служити підставою для матеріальної відповідальності перевізників вантажу засвідчуються актами; порядок і терміни складення актів визначаються Статутом залізниць України.

Статтею129 Статуту залізниць України передбачено, що обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць; для засвідчення маси і кількості вантажу з даними, зазначеними у транспортних документах, складається комерційний акт.

Згідно ст. 26 Закону України “Про залізничний транспорт” вимоги вантажовідправників, вантажоодержувачів, пасажирів до перевізників щодо порушених прав і законних інтересів розглядаються в претензійно-позовному порядку. Порядок і терміни пред'явлення і розгляду претензій та позовів визначаються Статутом залізниць України відповідно до чинного законодавства України.

Відповідно до ст.130 Статуту залізниць України право на пред'явлення до залізниці претензій та позовів у разі недостачі, псування або пошкодження вантажу має одержувач - за умови пред'явлення накладної, комерційного акта і документа, що засвідчує кількість і вартість відправленого вантажу.

Згідно ст.133 Статуту залізниць України передача іншим організаціям або громадянам права на пред'явлення претензій та позовів не допускається, за винятком випадків передачі такого права вантажовідправником вантажоодержувачу або вантажоодержувачем вантажовідправнику, а також вантажовідправником або вантажоодержувачем вищій організації або уповноваженій особі, яка виступає від їх імені.

Факт нестачі за спірним перевезенням матеріалами справи, зокрема комерційним актом БН 696092/458 від 05.11.07р. станції Єнакієве, підтверджено.

Залізниця не довела, що втрата вантажу виникла з незалежних від перевізника причин.

Відповідно до ч.2 ст.114 Статуту залізниць України недостача маси вантажу, за яку відшкодовуються збитки, в усіх випадках обчислюється з урахуванням граничного розходження визначення маси вантажу і природної втрати вантажу під час перевезення.

Сума недостачi з урахуванням норми недостачi (сума норми природної втрати маси вантажу i граничного розходження визначення маси нетто) складає 8 786,25грн. із розрахунку: 6,39 т (нестача з урахуванням норми недостачi 0,5%) х 1 375,00 грн. (вартість 1 т брухту чорних металів).

Господарський суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню у повному обсязі.

Судові витрати покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, ст.ст.909, 920, 924 п.2 Цивільного Кодексу України, ст.307, 314 Господарського кодексу України, ст.ст.23, 26 Закону України “Про залізничний транспорт”, ст.113, ч.2 ст.114, ст.129 Статуту залізниць України, п.27 Правил видачі вантажів і керуючись ст.ст. 49, 82-84, 85 Господарського процесуального Кодексу України, господарський суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Стягнути з Державного підприємства „Донецька залізниця” (83000, м. Донецьк, вул. Артема, 68, п/р 19 у Донецькій філії АБ “Експрес-банк”, МФО 335838, п/р № 93 у Донецькій філії АБ “Експрес-банк”, МФО 336838, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “Опрон Україна” (80040, Львівська область, Сокальський район, смт. Жвирка, вул. 1-го Травня, 7, п/р 0378 у філії КБ “Приватбанк” м. Червоноград, МФО 325882, ) 8 786,25грн. вартості нестачі брухту чорних металів, 102,00 грн. на відшкодування витрат по оплаті державного мита, 118,00 грн. - відшкодування витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття, а у разі подання апеляційної скарги або внесення апеляційного подання - після розгляду справи апеляційною інстанцією, якщо його не скасовано.

Апеляційна скарга подається через місцевий господарський суд, який розглянув справу, протягом 10 днів з дня прийняття рішення місцевим господарським судом.

Суддя Матюхін В.І.

Надруковано примірників:

1– у справу;

1 – позивачу;

1 – відповідачу.

Виконала:

Тел.381-91-18