ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

30.09.08р.

Справа № 16/184-08

За позовом Криворізького транспортного прокурора в інтересах держави в особі Вільненської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, с. Вільне Криворізького району Дніпропетровської області, м. Дніпропетровськ

до В-1: Державного підприємства „Придніпровська залізниця”, м. Дніпропетровськ

В-2: Приватного підприємства “Канал”, м. Кривий Ріг Дніпропетровської області

про визнання недійсним договору №ПР/М-06-81/НЮдч2219 та зобов’язання повернути земельну ділянку площею 300 кв.м та привести її у придатний до використання стан

Суддя ЗАГИНАЙКО Т.В.

Представники:

від прокуратури: не з’явився, про час і місце судового засідання був повідомлений належним чином;

від позивача: не з’явився, про час і місце судового засідання був повідомлений належним чином;

від відповідача1: Овчинніков Б.С. –юрисконсульт, дов. від 01.01.2008р. №39 (був присутній у судовому засіданні 03.09.2008р.);

від відповідача2: не з’явився, про час і місце судового засідання був повідомлений належним чином.

СУТЬ СПОРУ:

Прокурор просить в інтересах держави: - визнати недійсним договір від 23.06.06р. №ПР/М-06-81/НЮдч2219, укладений між відповідачами; - зобов'язати відповідача-2 повернути відповідачу-1 земельну ділянку площею 300 кв.м; - зобов'язати відповідача-1 привести вказану земельну ділянку у придатний для використання стан.

Відповідач-1 у відзиві (вх.12669 від 03.09.08р.) на позов зазначає, що позовні вимоги не підлягають, оскільки предметом договору є саме утримання земельної ділянки, а не передача її в оренду, і контрагентом по договору вносилася плата за утримання земельної ділянки згідно пункту 9 договору; - листом від 04.04.08р. ПП "Канал" було повідомлено, що договір від 23.06.06р. ПР/М-06-81/НЮдч 2219 слід вважати розірваним з 08.05.08р. у відповідності до п.2.3. договору; - підстав вважати договір недійсним немає, у зв'язку з тим, що зобов'язання за договором виконані в повному обсязі, тому повернення коштів ПП "КАНАЛ" є недоцільним.

Відповідач-1 у поясненнях (вх. №12827 від 09.09.2008р.) зазначає, що акта приймання-передачі земельної ділянки, яка знаходиться у смузі відведення ст. Червоний Шахтар біля колії №7 не могло бути, оскільки ця ділянка надавалася залізницею контрагенту згідно статей 9, 12 Статуту залізниць України.

Прокурор, позивач та відповідач-2 витребуваних господарським судом документів не надали, їх представники у судове засідання не з’явилися.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представника позивача, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

- 23.06.2006р. між відповідачем-1 –Державним підприємством “Придніпровська залізниця” (Залізницею) та відповідачем-2 –Приватним підприємством “КаНАЛ” “ПриватБанк” (Контрагентом) було укладено договір №ПР/М-06-81/НЮдч2219 (надалі –Договір), пунктами 1, 2 якого встановлено, що згідно зі статтями 9 і 12 Статуту залізниць України Залізниця надає Контрагенту в тимчасове користування ділянку землі площею 300 кв.м (20х15м) у смузі відведення станції Червоний Шахтар, яка знаходиться біля колії №7; ділянка землі надається в тимчасове користування з метою використання для вивантаження вантажів (цемент) з наступним їх вивозом автотранспортом;

- відповідно до статті 9 Статуту залізниць України вантажні операції виконуються як на станційних складах і майданчиках, що перебувають у віданні залізниць (місця загального користування), так і на приколійних складах, майданчиках та в інших пунктах, які належать підприємствам, організаціям, установам, громадянам - суб`єктам підприємницької діяльності або надані їм залізницею на підставі договору (місця незагального користування), а згідно із статтею 12 цього Статуту залізниця вправі приймати рішення про складування за плату підприємствами, організаціями, установами, громадянами - суб`єктами підприємницької діяльності вантажів у смузі відведення, а також надавати дозвіл на примикання під'їзних колій та будівництво тимчасових споруд;

- відповідно частини 1 статті 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п’ятою та шостою статті 203 Цивільного кодексу;

- частинами 1-3, 5 та 6 статті 203 Цивільного кодексу України встановлено, що зміст правочину не може суперечити актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; особа, що вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним; правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх та непрацездатних дітей;

- отже, вирішуючи спір про визнання угоди недійсною необхідно встановити наявність тих обставин, з якими закон пов’язує визнання угод недійсними і настання відповідних наслідків, а саме: відповідність змісту угод вимогам закону; правоздатність сторін за угодою; у чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення спору;

- прокурор вважає, що відповідач-1 передав у користування земельну ділянку без належних на те повноважень; відповідач-1 проти цього заперечує.

Враховуючи викладене суд доходить висновку про обґрунтованість вимог прокурора, виходячи з наступного:

- відповідно до статті 14 Конституції України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави;

- відповідно до пункту 12 Перехідних положень Земельного кодексу України до розмежування земель державної і комунальної власності повноваження щодо розпорядження землями в межах населених пунктів, крім земель, переданих у приватну власність, здійснюють відповідні сільські, селищні, міські ради, а за межами населених пунктів –відповідні органи виконавчої влади;

- як вбачається з матеріалів справи відповідно до Державного акту від 17.11.1999р. на право постійного користування землею відповідачу-1 було надано позивачем –Вільненською сільською Радою народних депутатів у постійне користування 35,600 гектарів землі для будівництва та експлуатації об’єктів залізничного транспорту в межах згідно з планом землекористування;

- згідно із частиною 1 статті 92 Земельного кодексу України право постійного користування земельною ділянкою –це право володіння і користування земельною ділянкою, яка перебуває у державній або у комунальній власності, без встановлення строку;

- отже, відповідно до зазначеної норми право постійного користування земельною ділянкою здійснюється шляхом реалізації таких правомочностей, як володіння і користування, при цьому право володіння означає, що особі фактично належить земельна ділянка на підставах, визначених законодавством, а зміст права користування полягає у можливості отримання корисних властивостей земельної ділянки, тобто можливості її господарського використання з метою отримання прибутку або задоволення власних потреб;

- таким чином, зміст права постійного користування виключає можливість розпорядження наданою у постійне користування земельною ділянкою;

- тому відповідач-1 безпідставно розпорядився наданою йому у постійне користування земельною ділянкою, передавши її у тимчасове користування (оренду) відповідачу-2;

- одночасно, суд звертає увагу на те, що статті 9 та 12 Статуту залізниць України, зазначені у спірному договорі як підстава для надання у користування земельної ділянки, обумовлюють лише можливість складування за плату підприємствами, організаціями, установами, громадянами - суб`єктами підприємницької діяльності вантажів у смузі відведення, а не можливість передачі у користування земельних ділянок у смузі відведення;

- тому суд вважає, що договір від 23.06.2006р. №ПР/М-06-81/НЮдч2219 не відповідає вимогам закону, а тому є недійсним;

- згідно статті 236 Цивільного кодексу України нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення;

- відповідно до частини 1 статті 216 Цивільного кодексу України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов’язані з його недійсністю; у разі недійсності правочину кожна сторона зобов’язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування;

- отже, прокурор обґрунтовано вимагає повернення земельної ділянки відповідачем-2 відповідачу-1;

- що стосується вимог прокурора щодо зобов’язання відповідача-1 –Державного підприємства “Придніпровська залізниця” привести земельну ділянку у придатний до використання стан, то такі вимоги не підлягають задоволенню, оскільки прокурором не доведено, що земельна ділянка, вказана у договорі від 23.06.2006р. №ПР/М-06-81/НЮдч2219, знаходиться у стані, непридатному для використання.

З урахуванням викладеного позовні вимоги прокурора обґрунтовані у частині визнання недійсним договору від 23.06.2006р. №ПР/М-06-81/НЮдч2219 та зобов’язання відповідача-2 повернути відповідачу-1 зазначену у цьому договорі земельну ділянку.

Згідно із статтею 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати у справі слід розподілити між сторонами пропорційно задоволеним вимогам.

Керуючись статтями 49, 82-85, 116 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Задовольнити позов частково.

Визнати недійсним договір від 23.06.2006р. №ПР/М-06-81/НЮдч2219, укладений між Державним підприємством “Придніпровська залізниця” () та Приватним підприємством “КаНАЛ” ().

Зобов’язати Приватне підприємство “КаНАЛ” () повернути Державному підприємству “Придніпровська залізниця” () земельну ділянку площею 300 кв.м (20х15м) у смузі відведення станції Червоний Шахтар, яка знаходиться біля колії №7, видати наказ.

Стягнути з Державного підприємства “Придніпровська залізниця” (49038, м.Дніпропетровськ, пр. Карла Маркса, 108; ; п/р 200 у ДФ АБ “Експрес-Банк”, м. Дніпропетровськ, МФО 306834):

- в доход Державного бюджету України в особі Управління Державного казначейства у Жовтневому районі м. Дніпропетровська Головного управління державного казначейства України в Дніпропетровській області (49027, м. Дніпропетровськ, пл. Шевченка, 7; код ЄДРПОУ 242 467 86; рахунок 0005 в УДКУ в Дніпропетровській області, МФО 805012) 28 грн. 64 коп. –державного мита, видати наказ;

- в доход Державного бюджету України в особі Управління Державного казначейства у Жовтневому районі м. Дніпропетровська Головного Державного казначейства у Дніпропетровській області (49027, м. Дніпропетровськ, пл.Шевченка,7; код ЄДРПОУ 242 467 86; рахунок 0005 в УДКУ в Дніпропетровській області, МФО 805012, призначення платежу: ККД 22050000 оплата витрат з інформаційно-технічного забезпечення розгляду справ у судах) 39 грн. 34 коп. - оплату на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, видати наказ.

Стягнути з Приватного підприємства “КаНАЛ” (50045, м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, вул. Лозуватська, 125; ; п/р 001 у КФ АКІБ “УкрСіббанк”, м. Кривий Ріг, МФО 306834)

- в доход Державного бюджету України в особі Управління Державного казначейства у Жовтневому районі м. Дніпропетровська Головного управління державного казначейства України в Дніпропетровській області (49027, м. Дніпропетровськ, пл. Шевченка, 7; код ЄДРПОУ 242 467 86; рахунок 0005 в УДКУ в Дніпропетровській області, МФО 805012) 28 грн. 64 коп. –державного мита, видати наказ;

- в доход Державного бюджету України в особі Управління Державного казначейства у Жовтневому районі м. Дніпропетровська Головного Державного казначейства у Дніпропетровській області (49027, м. Дніпропетровськ, пл.Шевченка,7; код ЄДРПОУ 242 467 86; рахунок 0005 в УДКУ в Дніпропетровській області, МФО 805012, призначення платежу: ККД 22050000 оплата витрат з інформаційно-технічного забезпечення розгляду справ у судах) 39 грн. 34 коп. - оплату на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, видати наказ.

В решті позову відмовити.

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття.

СУДДЯ Т.В. ЗАГИНАЙКО