ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД _________________________________________________________________________________________
А Н О В А ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ
Справа
№ 30/295-07-8283
Колегія суддів Одеського апеляційного
господарського суду у складі:
судді:   Мирошниченко М. А.,
Суддів:    Бєляновського В. В. та Шевченко В. В.,
судової колегії змінено відповідно до розпорядження голови Одеського
апеляційного господарського суду №77 від 08.07.2008 р.),
Одеської транспортної
прокуратури -не з'явився,
відповідача -Фізичної
особи - підприємця ОСОБА_1-ОСОБА_2.,
відповідача -Нерубайської
сільської ради Біляївського району Одеської області -Чернега Б.В.,
відповідача -Одеської
залізниці - не з'явився,
-Одеської регіональної філії державного підприємства „Центр державного
земельного кадастру при державному комітеті України по земельних ресурсах” - не
судовому засіданні в м. Одеса апеляційну скаргу Фізичної особи -
на  рішення господарського суду Одеської області від 04.07.2008
справі
№30/295-07-8283
підприємства „Український державний центр транспортного сервісу „Ліски” в особі
філії Українського державного транспортного центру сервісу „Ліски” на Одеській
підприємця ОСОБА_1, Нерубайської сільської ради Біляївського району Одеської
області, Одеської залізниці, Одеської регіональної філії державного
підприємства „Центр державного земельного кадастру при державному комітеті
України по земельних ресурсах”
транспортної прокуратури
про визнання недійсним договору,
зобов'язання скасувати реєстрацію та виключення запису,
особі філії Українського державного транспортного центру сервісу „Ліски” на
Одеській залізниці у господарському суді Одеської області  пред'явлено позов до Фізичної особи -
підприємця ОСОБА_1, Нерубайської сільської ради Біляївського району Одеської
області, Одеської залізниці, Одеської регіональної філії державного
підприємства „Центр державного земельного кадастру при державному комітеті
України по земельних ресурсах” про визнання недійсним договору оренди земельної
ділянки, загальною площею 1,5 га, яка знаходиться за адресою: селище Усатове на
території Нерубайської сільської ради Біляївського  району Одеської області (в межах населеного
пункту), згідно з планом та кадастровим планом земельної ділянки, укладеного 18
травня 2006 року між Нерубайською сільською радою Біляївського району Одеської
області та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1, та про зобов'язання
Одеської   регіональної філії ДП „Центр
державного земельного кадастру” при Державному комітеті України по земельних
ресурсах скасувати реєстрацію та виключити у встановленому порядку з Книги
записів реєстрів земель запис  від 26
травня 2006 року, укладеного між Нерубайською сільською   радою Біляївського району Одеської області
та фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1, загальною площею 1,50 га, яка
знаходиться за адресою: селище Усатове на території Нерубайської сільської ради
Біляївського району Одеської області (в межах населеного пункту), згідно з
планом та кадастровим планом земельної ділянки (а.с. 2-5, т.1). Свої  вимоги воно мотивувало наступним. 10
листопада 2005 року Нерубайська сільська рада рішенням №776/30-ІУ „Про надання
попереднього погодження місця розташування земельної ділянки СПД - ОСОБА_1. для
створення виробничо-технічної бази” надала дозвіл СПД -ОСОБА_1. на збір
матеріалів попереднього погодження місця розташування земельної ділянки для
створення виробничо-технічної бази, загальною площею 1,5 га. Надалі 01.12.2005
р. Нерубайська сільська рада рішенням №781/31-ІУ від 01.12.2005 р „Про надання
дозволу на попередній вибір земельної ділянки” надала СПД - ОСОБА_1. дозвіл на
попередній вибір земельної ділянки, загальною площею 1,5 га, та подальше
виготовлення проекту відведення земельної ділянки для створення виробничо-технічної
бази на території сел. Усатове з подальшою передачею у довгострокову оренду з
правом її подальшого викупу. Земельною ділянкою, загальною площею 35,35 га, яка
знаходиться на території сел. Усатове, та в межах якої було надано дозвіл на
попередній вибір земельної ділянки, загальною площею 1,5 га, СПД - ОСОБА_1., на
праві постійного користування володіла Одеська залізниця на підставі акту на
право загального користування землею від 26.03.1999 р. Право користування
Одеської залізниці зазначеною земельною ділянкою, загальною площею 35,35 га,
було припинено Нерубайською сільською радою, а земельна ділянка була передана в
землі запасу сільської ради, лише за результатами розгляду звернення Одеської
залізниці № НГ-1/641 від 23.11.05р. рішенням Нерубайської сільської ради №
807/31-ІУ від 01.12.2005 р., тобто після надання дозволу СПД  - ОСОБА_1. Таким чином, винесення рішень
Нерубайської сільської ради №№776/30-ІУ, 781/31-IV від 01.12.2005 р. про
надання СПД - ОСОБА_1. дозволу на вибір земельної ділянки, яка знаходилася на
той час в користуванні Одеської залізниці, порушило вимоги ЗК України та, перш
за все, права ДП „Український державний центр транспортного сервісу „Ліски”,
яке засноване на державній власності, відноситься до сфери управління
Міністерства транспорту та зв'язку України та підпорядковане державній
адміністрації залізничного транспорту України,
у зв'язку з тим,  що 22.11.2005 р.
у Нерубайській сільській раді вже знаходилось клопотання УДЦТС „Ліски” про
надання згоди на розробку проекту відведення земельної ділянки 35,35 га. Але, у
зв'язку з тим, що первинно Нерубайською сільською радою СПД - ОСОБА_1. було
надано дозвіл на збір матеріалів попереднього погодження земельної ділянки в
межах площі 35,35 га, філія УДЦТС „Ліски” не мала змоги реалізувати своє право
на отримання земельної ділянки, загальною площею 35,35 га, у постійне
користування, чим саме і порушуються права філії УДЦТС „Ліски”. Фізична особа -
підприємець ОСОБА_1. використовує земельну ділянку, загальною площею 1,50 га,
на підставі договору оренди землі від 18 травня 2006 року, укладеного між нею
та Нерубайською сільською радою Біляївського району Одеської області, строком
на 49 років, що підтверджується актом передачі-прийому земельної ділянки.
Невід'ємними частинами договору є: план або схема земельної ділянки,
кадастровий план земельної ділянки, акт визначення меж земельної ділянки в
натурі (на місцевості), акт приймання - передачі об'єкта оренди. Пунктом 13
вищевказаного договору оренди землі від 17.01.2005 р. передбачено, що передача
земельної ділянки в оренду здійснюється з розробленням проекту її відведення. В
порушення положень ст. 15 ЗУ „Про оренду землі” та Постанови КМУ від 03.04.2004
р. №220 „Про затвердження Типового договору оренди землі”, під час укладення
договору оренди від 18 травня 2006 року, не було розроблено проект відведення
земельної ділянки. Також, договір
оренди землі від 18.05.2006 р. не погоджений з ДП „Український державний
центр транспортного сервісу „Ліски” та жодним контролюючим органом. Крім того,
форма та зміст спірного договору оренди не відповідає вимогам ст. 14 ЗУ „Про
оренду землі” та постанові КМУ від 03.04.2004 р. №220. Так, в договорі не
містяться відомості про об'єкти - споруди, розташовані на ділянці, тобто в п.3
договору оренди землі неправомірно зазначено, що на спірній земельній ділянці
відсутні будь-які об'єкти інфраструктури. Фактичним землекористувачем частини
вказаної земельної ділянки є ДП „Український державний центр транспортного
сервісу „Ліски”, у зв'язку з тим, що на зазначеній земельній ділянці
розташована залізнична вантажно-розвантажувальна колія №19, яка знаходиться на
балансі філії УДЦТС „Ліски” та знаходиться у власності УДЦТС „Ліски”, що
підтверджується рішенням суду від 25.05.2007 р. по справі №30/122-07-3391,
довідкою філії УДЦТС „Ліски” №236-с від 22.03.2007 р. та актом перевірки,
складеним 22.03.2007 р. державним інспектором управління з контролю за
використанням і охороною земель в Одеській області в ході проведення перевірки
дотримання вимог земельного законодавства у Нерубайській сільській раді. До
складу залізничного транспорту входить ДП „Український державний центр
транспортного сервісу „Ліски”, яке засноване на державній власності, що
відноситься до сфери управління Міністерства транспорту та зв'язку України та
підпорядковане державній адміністрації залізничного транспорту України. З метою
усунення вищезазначеного порушення 30.03.2007 р. Біляївським міжрайонним
прокурором за вих. №168 винесено протест на рішення Нерубайської сільської ради
№781/31-IV від 01.12.2005 р., за результатами розгляду якого Нерубайська
сільська рада 11.05.2007 р. прийняла рішення №325-У, яким вказаний протест
прокурора відхилила, у зв'язку з тим, що в господарському суді Одеської області
відкрито провадження за адміністративним позовом УДЦТ „Ліски”, однією з вимог
якого є скасування даного рішення. В обґрунтування свого позову позивач
послався на ст.ст. 13,121 Конституції України, ст. 36-1 ЗУ „Про прокуратуру”,
ст.ст. 203,215,236 ЦК України, ст.ст. 21,68,83,84,123-126 ЗК України, ст.ст.
15,18,21,34 ЗУ „Про оренду землі”, Постанову КМУ від 03.04.2004 р. №220 „Про
затвердження Типового договору оренди землі”.
господарського суду Одеської області від 23.10.2007 р. (а.с. 60, т.1)
задоволено клопотання позивача (а.с. 59, т.1) і на період розгляду цієї справи
заборонено фізичній особі - підприємцю ОСОБА_1. вчиняти будь-які дії щодо
будівництва жилих, виробничих, культурно-побутових та інших будівель і споруд,
ввезення та складування будівельних матеріалів, а також закладку багаторічних
насаджень на земельній ділянці, що розташована за адресою: Одеська область,
Біляївський район, селище Усатове на території Нерубайської сільської ради (в
межах населеного пункту), згідно з планом та кадастровим планом земельної
ділянки, загальною площею 1,5 га, якою вона користується на підставі договору
оренди, укладеного 18 травня 2006 року між нею та Нерубайською сільською радою
Біляївського району Одеської області.
позов (а.с. 71-74, т.1), в якому просила відмовити в його задоволенні,
оскільки  вимоги ЗК України порушені не
були, а позивач і не вказує конкретні норми земельного законодавства, що були
порушені, так як надання попереднього погодження місця розташування земельної
ділянки не є документом, який надає які-небудь права на землю, а тому і не може
порушити чиїхось прав. Жодним документом не підтверджується, що земельна
ділянка, загальною площею 1,5 га, дозвіл на попередній вибір якої було надано
фізичній особі - підприємцю ОСОБА_1., є частиною земельної ділянки, загальною
площею 35,35 га, якою користувалася Одеська залізниця. У рішенні №776/30-ІУ
„Про надання попереднього погодження місця розташування земельної ділянки СПД -
ОСОБА_1. для створення виробничо-технічної бази” вказується, що СПД - ОСОБА_1.
надається дозвіл на збір матеріалів попереднього погодження місця розташування
земельної ділянки для створення виробничо-технічної бази, загальною площею 1,5
га, в т. ч. 1,5 га - відкриті землі з незначним рослинним покривом, за рахунок
земель запасу житлової та громадської забудови, розташованої в с. Усатове на
території Нерубайської сільської ради Біляївського району Одеської області (в
межах населеного пункту) Біляївського району Одеської області. Ніде не вказано,
що земельна ділянка надається із земель, що знаходились в користуванні Одеської
залізниці. Листом від 23.11.2005 р. №НГ-1/641 Одеська залізниця відмовилася від
користування землею вказаного вантажного двору площею 35,35 га. Згідно цього
листа, Одеська залізниця не погоджувала відчуження вказаної земельної ділянки
для передачі її в користування позивачу, а клопотала про припинення права
постійного користування нею та встановлення сервітутів та обмежень на цій
ділянці для функціонування залізниці. Позивач документу, що посвідчує право
власності чи право постійного користування земельною ділянкою, не має, у
зв'язку з чим не набув прав землекористувача, а отже відсутні підстави вважати,
що укладений між Нерубайською сільською радою Біляївського району Одеської   області та фізичною особою - підприємцем
ОСОБА_1. договір оренди земельної ділянки від 18.05.2006 р. порушує його права.
З цього витікає, що у позивача взагалі відсутнє
право заявляти подібний позов до отримання документа, що посвідчує право
користування земельною ділянкою.
про скасування забезпечення позову у вигляді накладення заборони фізичній особі
- підприємцю ОСОБА_1. на період розгляду цієї справи вчиняти будь-які дії щодо
будівництва жилих, виробничих, культурно-побутових та інших будівель і споруд,
ввезення та складування будівельних матеріалів, а також закладки багаторічних
насаджень на земельній ділянці, що розташована за адресою: Одеська область,
Біляївський район, селище Усатове на території Нерубайської сільської ради (в
межах населеного пункту), згідно з планом та кадастровим планом земельної
ділянки, загальною площею 1,5 га, якою вона користується на підставі договору
оренди, укладеного 18.05.2006 р. між Нерубайською сільською радою Біляївського
району Одеської області та нею (а.с. 134-135, т.1).
господарського суду Одеської області від 04.12.2007 р. (а.с. 153, т.1)
провадження з цієї справи зупинено.
господарського суду Одеської області від 05.05.2008 р. (а.с. 16, т.2)
провадження з цієї справи поновлено.
р. (вх. №9192) від Одеської транспортної прокуратури до суду надійшло
повідомлення про те, що з метою захисту інтересів держави, відповідно до ст. 29
ГПК України та ст. 36-1 ЗУ „Про прокуратуру”, при розгляді вказаної справи
братиме участь її представник (а.с. 17, т.2), оскільки, згідно зі Статутом,
УДТЦС „Ліски” засноване на державній власності, відноситься до сфери управління
Міністерства транспорту та зв'язку України та підпорядковане Державній
адміністрації залізничного транспорту України (Укрзалізниця).
надала суду відзив на позов (а.с. 37-39, т.2), в якому просила відмовити в його
задоволенні, оскільки, приймаючи рішення №776/30-ІУ „Про надання попереднього
погодження місця розташування земельної ділянки СПД - ОСОБА_1. для створення
виробничо-технічної бази”, вона не порушила прав позивача, оскільки надання
попереднього погодження місця розташування земельної ділянки не дає ніяких прав
на землю, а отже і не може порушувати прав третіх осіб. Крім того, позивач,
поки-що не має у власності чи користуванні земельних ділянок на території
Нерубайської сільської ради, а отже, з огляду на чинне  законодавство, не є суб'єктом ані права
власності, ані прана користування землею. За таких обставин, не може йти мова
про порушення його прав, оскільки цих прав у позивача ще не має. Тому дивним
виглядає посилання позивача на те, що проект відведення земельної ділянки СПД -
ОСОБА_1. мав бути погоджений з ним. СПД -ОСОБА_1. надала суду докази
розроблення та затвердження проекту. Позивач документу, що посвідчує право
власності чи право постійного користування земельною ділянкою, не має, у
зв'язку з чим не набув прав землекористувача, а, отже, відсутні підстави
вважати, що укладений між Нерубайською радою та фізичною особою - підприємцем
ОСОБА_1. договір оренди земельної ділянки від 18.05.2006 р. порушує його права.
Питання про надання позивачу у користування земельної ділянки для здійснення
ним своєї діяльності відпрацьовується Нерубайською сільською радою та буде
вирішено, відповідно до земельного законодавства, із врахуванням інтересів всіх
Рішенням
господарського суду Одеської області від 04.07.2008 р. (підписаним суддею Рогою
Н. В. 07.07.2008 р.) з цієї справи позов задоволено, а саме визнано недійсним
договір   оренди землі, укладений 18
травня 2006 року між Нерубайською сільською радою Біляївського району Одеської
області та фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1. стосовно земельної ділянки
площею 1,5 га, яка знаходиться в селищі Усатове на території Нерубайської
сільської ради Біляївського району Одеської області (в межах населеного
пункту); зобов'язано Одеську регіональну філію ДП „Центр державного земельного
кадастру при державному комітеті України по земельних ресурсах” скасувати
реєстрацію та виключити у встановленому порядку з Книги записів реєстрів земель
запис від 26.05.2006 р. за №04.06.516.00008 договору оренди земельної ділянки
від 18.05.2006 р., укладеного між Нерубайською сільською радою та підприємцем -
ОСОБА_1. стосовно земельної ділянки площею 1,5 га, яка знаходиться за адресою:
селище Усатове на території Нерубайської сільської ради Біляївського району
Одеської області (в межах населеного пункту), згідно з планом та кадастровим
планом земельної ділянки; стягнено з Нерубайської сільської ради Біляївського
району Одеської області на користь позивача витрати по сплаті державного мита у
сумі 42,5 грн. та витрати на ІТЗ судового процесу у сумі 59 грн.; стягнено з
фізичної особи - підприємця ОСОБА_1. на користь позивача витрати по сплаті
державного мита у сумі 42,5 грн. та витрати на ІТЗ судового процесу у сумі 59
грн.; Одеську залізницю та Одеську регіональну філію ДП „Центр державного
земельного кадастру при державному
комітеті України по земельних ресурсах” від відповідальності звільнено
(а.с. 93-96, т.2). У своєму рішенні суд зазначив, що відповідач - Одеська
залізниця проти позову не заперечував. Представник Одеської залізниці зазначив,
що філія ДП „Ліски” є структурним підрозділом ДП „Ліски”, яке входить до складу
залізничного транспорту України та засноване на державній власності. На
земельній ділянці, що передана у користування підприємцю - ОСОБА_1.,
розташована залізнична вантажно-розвантажувальна колія №19, яка знаходиться на
балансі філії ДП „Ліски”. Одеський транспортний прокурор повністю підтримав
позов. Відповідач - Одеська регіональна філія ДП „Центр державного земельного
кадастру при державному комітеті України по земельних ресурсах” про місце та
час судових засідань був повідомлений належним чином, але представник
відповідача в судові засідання не з'являвся, про поважність причини нез'явлення
суд не повідомив, відзив на позовну заяву від даного відповідача до суду не
надходив. За таких обставин, суд розглянув справу за наявними в ній
матеріалами, відповідно до ст. 75 ГПК України. Саме ж рішення суд мотивував
тим, що, як він вбачив з матеріалів справи, ДП „Ліски”, згідно Статуту,
створено наказом Міністерства транспорту України від 11.05.1995 р. №189/1,
засноване на державній власності, відноситься до сфери управління Міністерства
транспорту та зв'язку України та підпорядковане Державній адміністрації
залізничного транспорту України. Майно підприємства є державною власністю та
закріплюється за ним на праві господарського відання. Філія ДП „Ліски”, згідно
Положення про Філію, створена відповідно до п.5.1.4. Статуту ДП „Ліски” з метою
розширення сфери послуг, які надаються головним підприємством у певному регіоні
транспортної мережі. Місцезнаходження філії - АДРЕСА_1. 18 травня 2006 року між
Нерубайською сільською радою (орендодавець) та підприємцем - ОСОБА_1. (орендар)
був укладений договір оренди землі, згідно якого орендодавець, на підставі ЗУ
„Про оренду землі”, надає, а орендар - приймає в строкове платне користування
земельну ділянку, загальною площею 1.150 га, для розміщення та експлуатації
виробничо-технічної бази, яка знаходиться за адресою: селище Усатове на
території Нерубайської сільської ради Біляївського району Одеської області (в
межах населеного пункту), згідно з планом та кадастровим планом земельної
ділянки. В ході розгляду справи, виходячи з пояснень представників сторін,
судом було встановлено, що на земельній ділянці, що передана в орендне
користування підприємцю - ОСОБА_1., розташована залізнична
вантажно-розвантажувальна колія №19, яка знаходиться на балансі філії ДП
„Ліски” та є власністю ДП „Ліски”. За таких обставин, суд дійшов до висновку,
що договором оренди землі від 18.05.2006 р. порушено інтереси ДП „Ліски”, у зв'язку
з чим позивач правомірно звернувся до суду з даним позовом. Постановою
Одеського апеляційного адміністративного суду від 13.12.2007 р. у справі
№22а-2035/2007 за позовом ДП УДЦТС „Ліски” в особі філії на Одеській залізниці
до Нерубайської сільської ради, за участю третіх осіб на стороні відповідача -
ТОВ „Термінал”, ТОВ „Ресурс”, підприємця - ОСОБА_1., ПП „Олвей”, Управління
земельних ресурсів Біляївської райдержадміністрації Одеської області про
визнання протиправними дій, скасування рішень та зобов'язання вчинити певні
дії, яка набрала законної сили, скасовано рішення Нерубайської сільської ради
від 10.11.2005 р. №776/30-ІУ „Про надання дозволу на збір матеріалів
попереднього погодження місця розташування земельної ділянки СПД - ОСОБА_1. для
створення виробничо-технічної бази” та рішення від 01.12.2005 р. №781/31-ІУ
„Про надання дозволу на попередній вибір земельної ділянки”, визнано дії
Нерубайської сільської ради по прийняттю зазначених рішень протиправними. Крім
того, зобов'язано Нерубайську сільську раду надати згоду ДП „Ліски” в особі
філії на Одеській залізниці на розроблення проекту відведення земельної ділянки
площею 35,35 га, на якій розташовано об'єкти нерухомого майна - нежитлові
будівлі ДП „Ліски”, що розташовані в селищі Усатове, Біляївського району
Одеської області по вул. Залізничників,14, та зобов'язано Нерубайську сільську
раду передати зазначену земельну ділянку площею 35,35 га ДП „Ліски” в особі
філії на Одеській залізниці у постійне користування, згідно п.6 ст. 123 ЗК
України. Відповідно до ст. 35 ГПК України, рішення суду, що набрало законної
сили, є обов'язковим для господарського суду щодо фактів, які встановлені судом
і мають значення для вирішення спору. За таких обставин, суд дійшов до
висновку, що оскаржуваний договір оренди землі від 18.05.2006 р. був укладений
з порушенням норм чинного законодавства, що є підставою для визнання цього
договору недійсним. Отже, на думку суду, правомірною є вимога позивача щодо
зобов'язання Одеської регіональної філії ДП „Центр державного земельного
кадастру при державному комітеті України по земельних ресурсах” скасувати
реєстрацію та виключити у встановленому порядку з Книги записів реєстрів земель
запис від 26.05.2006 р. за №04.06.516.00008 договору оренди земельної ділянки
від 18.05.2006 р., укладеного між Нерубайською сільською радою та підприємцем -
ОСОБА_1. стосовно земельної ділянки площею 1,5 га, яка знаходиться за адресою:
селище Усатове на території Нерубайської сільської ради Біляївського району
Одеської області (в межах населеного пункту), згідно з планом та кадастровим
планом земельної ділянки. В обґрунтування свого рішення суд послався на ст.ст.
203,215,216 ЦК України, ст. 68 ЗК України.

Не погоджуючись зі вказаним
рішенням, фізична особа - підприємець ОСОБА_1. звернулася до Одеського
апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить його
скасувати та прийняти нове, яким у задоволенні позову відмовити, з тих же
підстав, що були нею викладені у відзиві на позов, а також, враховуючи те, що
це рішення є необґрунтованим, прийнятим з порушенням норм матеріального (ст.ст.
123,126 ЗК України) і процесуального права (ст.ст. 34,35,84 ГПК України).
Також, висновок суду, що на земельній ділянці, що передана в користування
підприємцю - ОСОБА_1., розташована залізнична вантажно-розвантажувальна колія
№19, яка знаходиться на балансі філії ДП „Ліски” та є власністю ДП „Ліски”,
тобто договором оренди землі від 18.05.2006 р. порушено інтереси ДП „Ліски”, у
зв'язку з чим позивач правомірно звернувся до суду, зроблений на підставі
„пояснень представників сторін” (арк. 3 рішення), що є порушенням ч.2 ст. 34
ГПК України. Знаходження такого об'єкта як залізнична вантажно-розвантажувальна
колія на певній земельній ділянці та наявність права власності певної особи на
цю колію повинно підтверджуватися лише письмовими документами, проте суд ні на
якій документ посилання не робить. Суд не обґрунтовує порушення прав ДП „Ліски”
укладенням договору оренди землі від 18.05.2006 р., оскільки ДП „Ліски” має
лише акт попереднього погодження місця розташування земельної ділянки, який,
згідно зі ст. 126 ЗК України, не є документом, який надає які-небудь права на
землю. Позивач документу, що посвідчує право власності чи право постійного
користування земельною ділянкою, не має, у зв'язку з чим не набув прав
землекористувача, а отже відсутні підстави вважати, що укладений між
Нерубайською сільською радою Біляївського району Одеської області та фізичною
особою - підприємцем ОСОБА_1. договір оренди земельної ділянки від 18.05.2006
р. порушує його права. Справа №22а-2035/2007, в якій Одеський апеляційний
адміністративний суд виніс постанову від 13 грудня 2007 року, є
адміністративною справою, а не цивільною, тому немає підстав застосовувати
норму ч.4 ст. 35 ГПК України. Крім того, іншим доводам сторін суд взагалі не
надав у рішенні ніякої правової оцінки, а це дає підстави вважати, що судом
першої інстанції недостатньо досліджені матеріали справи, не надано комплексної
неупередженої правової оцінки представленим доказам.

Ухвалою Одеського апеляційного
господарського суду від 23.07.2008 р. прийнято апеляційну скаргу до провадження
та призначено до розгляду на 19.08.2008 р., про що учасники процесу, згідно
приписів ст. 98 ГПК України, були належним чином повідомлені.

Фіксування
судового засідання здійснювалось технічними засобами.

Представники Одеської транспортної
прокуратури, Одеської залізниці та Одеської регіональної філії державного
підприємства „Центр державного земельного кадастру при державному комітеті
України по земельних ресурсах” у судове засідання не з'явились, хоча були
належним чином повідомлені про день, час та місце розгляду справи, що
підтверджується поштовими повідомленнями про завчасне вручення їм ухвали про
призначення справи до розгляду. Про причини своєї неявки суд вони не
сповістили, клопотань про відкладення розгляду справи не заявили і судова
колегія, враховуючи думку інших учасників процесу, прийняла рішення про розгляд
справи за їх відсутністю.

Представник скаржника (відповідача -
Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1.) в усних поясненнях, наданих апеляційному
суду, підтримав скаргу і просив її задовольнити на викладених у ній підставах.

Представник позивача в усних
поясненнях, наданих апеляційному суду просив суд відмовити у задоволенні
апеляційної скарги та залишити рішення без змін.

Представник відповідача -
Нерубайської сільської ради Біляївського району Одеської області  в усних поясненнях, наданих апеляційному
суду, зазначив, що вважає спірний договір укладений, відповідно до
законодавства, однак, при розгляді скарги поклався на розсуд суд.

За згодою учасників процесу, згідно
ст. 85 ГПК України, в судовому засіданні оголошувались лише вступна та
резолютивна частини судової постанови.

Заслухавши усні пояснення учасників
процесу, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, дослідивши обставини і
матеріали  справи,  в тому числі наявні у ній докази,
відповідність викладеним в рішенні висновкам цим обставинам і доказам, а також
перевіривши додержання та правильність застосування судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права, судова колегія дійшла до висновку, що
апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Матеріали справи свідчать, і ці
обставини встановив та дослідив місцевий суд, що на земельній ділянці, яка
знаходиться за адресою: селище Усатове на території Нерубайської сільської ради
Біляївського району Одеської області (в межах населеного пункту) і яка передана
у користування підприємцю - ОСОБА_1., згідно договору оренди земельної ділянки
від 18 травня 2006 року, розташована залізнична вантажно-розвантажувальна колія
№19, яка є державною власністю і знаходиться на балансі філії ДП „Ліски”, тобто
земельна ділянка, на якій розташована вищезазначена колія, знаходиться у
фактичному (без належного оформлення) користуванні позивача і на ній
розташоване державне майно, яке за показниками є спорудою (нерухомим майном).

Однак, у спірному договорі оренди
(п.3) зазначено, що „на земельній ділянці об'єкти нерухомого майна відсутні”,
тобто вказані данні, які не відповідають дійсності.

Слід зазначити, що, згідно суті норм ЗК
України та Закону України „Про оренду землі”, земельні ділянки, що передаються
в оренду, повинні бути вільні від користування іншими особами і факт фактичного
користування землею іншою особою та знаходження на ній нерухомого майна інших
осіб унеможливлює укладання договору оренди.

За таких обставин, місцевий суд дійшов
обґрунтованого  висновку, що договором
оренди землі від 18.05.2006 р. порушено інтереси позивача і, відповідно, він
мав право і  правомірно звернувся до суду
з даним позовом.

З огляду на викладене, судова
колегія вважає хибними і такими, що не
можуть бути підставою для скасування судового рішення, доводи скаржника,
що в матеріалах справи відсутні докази того, що на спірній земельній ділянці
знаходиться майно позивача і що укладенням спірного договору не порушуються
його права.

Згідно ст. 124 ЗК України (в редакції,
що діяла на момент укладення спірного договору), передача в оренду земельних
ділянок, що перебувають у державній або
комунальній  власності,  здійснюється
на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу  місцевого самоврядування. При цьому,
зазначеному рішенню повинно передувати рішення про затвердження проекту
відведення земельної ділянки. Ці два питання можуть бути об'єднані в одному
рішенні (спочатку рішення про затвердження проекту, а потім рішення про
передачу земельної ділянки в оренду та укладання відповідного договору).

Слід зазначити, що, згідно ст. 15
Закону України „Про оренду землі”, проект про відведення земельної ділянки є
невід'ємною істотною частиною договору і відсутність  такого (затвердженого) проекту тягне за собою
можливість визнання договору, можливо, недійсним.

В матеріалах справи відсутні
рішення Нерубайської сільської ради Біляївського району Одеської області  з цих питань (про затвердження проекту
відведення та про надання земельної ділянки СПД - ОСОБА_1. в оренду).

Слід зазначити, що суд першої
інстанції витребував у відповідачів ці документи, але вони не надали їх
місцевому суду без будь-якого обґрунтування.

Апеляційна інстанція в судовому
засіданні 19.08.2008 р. також наполягала на тому, що б представники СПД -
ОСОБА_1.  та Нерубайської сільської ради
Біляївського району Одеської області надали суду ці документи, однак ці
представники відповіли, що таких документів у них немає.

Враховуючи вищезазначене, судова
колегія дійшла висновку, що вказаних рішень взагалі не існувало, тобто спірний
договір укладено у порушення вимог вищенаведених норм матеріального права.

Крім того, з матеріалів справи
вбачається, і ці обставини також встановив та дослідив місцевий суд, що
постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 13.12.2007 р. у
справі №22а-2035/2007 за позовом ДП УДЦТС „Ліски” в особі філії на Одеській
залізниці до Нерубайської сільської ради, за участю третіх осіб на стороні
відповідача - ТОВ „Термінал”, ТОВ „Ресурс”, підприємця - ОСОБА_1., ПП „Олвей”,
Управління земельних ресурсів Біляївської райдержадміністрації Одеської
області, про визнання протиправними дій, скасування рішень та зобов'язання
вчинити певні дії, яка набрала законної сили, скасовано рішення Нерубайської
сільської ради від 10.11.2005 р. №776/30-ІУ „Про надання дозволу на збір
матеріалів попереднього погодження місця розташування земельної ділянки СПД -
ОСОБА_1. для створення виробничо-технічної бази” та рішення від 01.12.2005 р. №781/31-ІУ
„Про надання дозволу на попередній вибір земельної ділянки”, визнано дії
Нерубайської сільської ради по прийняттю зазначених рішень протиправними. Крім
того, цією постановою зобов'язано Нерубайську сільську раду надати згоду ДП
„Ліски” в особі філії на Одеській залізниці на розроблення проекту відведення
земельної ділянки площею 35,35 га, на якій розташовано об'єкти нерухомого майна
- нежитлові будівлі ДП „Ліски”, що розташовані в селищі Усатове Біляївського
району Одеської області по вул. Залізничників,14, та зобов'язано Нерубайську
сільську раду передати зазначену земельну ділянку площею 35,35 га ДП „Ліски” в
особі філії на Одеській залізниці у постійне користування, згідно п.6 ст. 123
ЗК України.

З викладеного вбачається, що рішення
Нерубайської сільської ради, які повинні передувати укладанню спірного договору
скасовані, а надання земельної ділянки без наявності цих рішень суперечить
вимогам ЗК України та Закону України „Про оренду землі”.

Доводи скаржника, що вищезазначені
постанови не можна вважати доказами, у розумінні ст. 35 ГПК України, на думку
судової колегії, необґрунтовані, оскільки місцевий суд дав їм оцінку в
сукупності з іншими доказами, наявними у справі, як це вимагають приписи ст. 43
ГПК України.

Згідно приписів ст. 215 ЦК України, на яку
посилався позивач у позові, підставою для визнання правочину, в тому числі
договору, недійсним є недодержання стороною (сторонами) в момент вчинення
правочину вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою
ст. 203 цього кодексу. Стаття 203 ЦК України регламентує вимоги, додержання
яких є необхідними для чинності правочину. Вказані  вище частини цієї статті встановлюють, що:

-
зміст правочину не може суперечити цьому кодексу, іншим актам цивільного
законодавства, а також моральним засадам суспільства (ч.1);

-  особа, яка вчиняє правочин, повинна мати
необхідний обсяг цивільної дієздатності (ч.2);

-  волевиявлення учасників правочину має бути
вільним і відповідати їх внутрішній волі (ч.3);

- правочин
має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним
(ч.5);

-
правочин, що вчиняється батьками, не може суперечити інтересам їхніх
малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей (ч.6).

Оскільки спірний договір   суперечить вищезазначеним нормам ЗК України
та закону України „Про оренду землі” та порушує права та законні інтереси
позивача, місцевий суд, на думку судової колегії, обґрунтовано задовольнив
вимоги позивача.

Згідно п.3 Роз'яснення Вищого арбітражного
суду України  №02-5/422 від 10.12.1996 р.
„Про судове рішення” (з наступними змінами та доповненнями), рішення
господарського суду повинно ґрунтуватись на повному з'ясуванні такого: чи мали
місце обставини, на які посилаються особи, що бе руть участь у процесі, та
якими доказами вони підтверджуються; чи не виявлено у процесі розгляду справи
інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення
спору, і доказів на підтвердження цих обставин; яка правова  кваліфікація
відносин сторін,  виходячи з
фактів, установлених у процесі розгляду справи, та яка правова норма підлягає
застосуванню для вирішення спору. При цьому, необхідно  мати
на  увазі,  що, у відповідності зі ст. 43 ГПК України,
наявні докази підлягають оцінці в їх сукупності і жодний доказ не має для
господарського суду зазда легідь встановленої сили. Такі ж вимоги до судового
рішення містяться у Постанові Пленуму Верховного Суду України №11 від
29.12.1976 р. „Про судове рішення”.

Відповідно до ст. 104 ГПК України,
підставами для скасування або зміни рішення суду є: 1) неповне з'ясування
обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають
значення для справи, які місцевий господарський суд визнав встановленими; 3)
невідповідність висновків, викладених у рішенні місцевого господарського суду,
обставинам справи; 4) порушення  або
неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права. Порушення
або неправильне  застосування  норм
процесуального права може бути підставою для скасування або зміни
рішення лише за умови,  якщо це  порушення
призвело  до  прийняття
неправильного рішення.

На думку судової колегії, місцевий
суд повністю встановив та дослідив фактичні обставини справи, дав повну та
всебічну оцінку наявним у ній доказам та правильно застосував норми
матеріального права, тобто рішення місцевого суду відповідає вищезазначеним
вимогам.

Наведені скаржником в апеляційній скарзі
доводи, як зазначалось вище, не спростовують висновків місцевого суду та не
доводять їх помилковість, а тому не можуть бути підставою для скасування
судового  рішення.

Будь-яких інших доводів щодо
незаконності рішення місцевого суду та допущення ним порушень норм
матеріального та процесуального права, крім вищезазначених та визнаних
апеляційною інстанцією необґрунтованими та безпідставними, скаржник не навів.

Перевіряючи, згідно приписів ст. 101
ГПК України, законність і обґрунтованість
рішення місцевого суду в повному обсязі, тобто не тільки на підставах, викладених
в апеляційній скарзі, судова колегія не встановила будь - яких порушень норм
матеріального і процесуального права з боку місцевого суду і вважає, що
зроблені місцевим судом висновки відповідають фактичним обставинам справи,
наявним в ній доказам та приписам чинного законодавства.

З огляду на викладене, судова
колегія не вбачає будь-яких, передбачених ст. 104 ГПК України, правових підстав
для  скасування рішення місцевого суду.

Керуючись ст.ст.
99,101-105  ГПК  України, колегія суддів -

ПОСТАНОВИЛА:

Рішення господарського суду Одеської області
від 04.07.2008 р. у справі №30/295-07-8283 - залишити без змін, а апеляційну
скаргу Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1на зазначене судове рішення -без
задоволення.

Постанова, згідно ст. 105 ГПК
України, набуває законної сили з дня її оголошення і може бути оскаржена у
касаційному порядку до Вищого господарського суду України.

Головуючий:                                                                                   Мирошниченко
М. А.

Судді:
Бєляновський В. В.

Шевченко
В. В.

Повний
текст постанови підписано 20.08.2008 р.