ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

від "06" листопада 2008 р. по справі № 8/113-48

За позовом Волинського транспортного прокурора в інтересах державив особі Міністерства транспорту та зв'язку України, відкритого акціонерного товариства Державної акціонерної компанії "Автомобільні дороги України" в особі дочірнього підприємства "Волинський облавтодор" філії "Луцький райавтодор",

м. Луцьк

До відповідача: Торчинського виробничого управління житлово - комунального господарства, смт. Торчин Луцького району

Про стягнення 18 687 грн. 96 коп.

Суддя Кравчук А.М.

Представники:

Від позивача: Лапковський О.Ю., довіреність №67 від 13.10.2008 року

Від відповідача: Тюхта Є.І. - керівник

В судовому засіданні взяв участь: Манзій П.П. - прокурор відділу представництва прокуратури Волинської області

Відповідно до ст. 20 Господарського процесуального кодексу України роз’яснено право відводу судді. Відводу судді не заявлено. На підставі ст. ст. 22, 29 ГПК України роз’яснено процесуальні права та обов’язки учасників судового процесу.

Суть спору: Волинський транспортний прокурор звернувся до господарського суду в інтересах держави в особі позивача - дочірнього підприємства "Волинський облавтодор" в особі філії "Луцький райавтодор" та просить стягнути з відповідача - Торчинського виробничого управління житлово –комунального господарства заборгованість в сумі 18 687 грн. 96 коп. та судові витрати по справі: 186 грн. 88 коп. по сплаті державного мита, 118 грн. 00 коп. на оплату інформаційно-технічного забезпечення судового процесу.

Відповідач у поясненні від 06.11.2008 року та в судовому засіданні позовні вимоги в сумі 18 687 грн. 96 коп. визнав.

Заслухавши пояснення прокурора, представників сторні та дослідивши матеріали справи, господарський суд, -

в с т а н о в и в:

У серпні 2004 року між дочірнім підприємством "Волинський облавтодор" в особі філії "Луцький дорожній комплекс", яка перейменована у філію "Луцький райавтодор" згідно наказу №28 від 16.02.2007 року, та відповідачем – Торчинським виробничим управлінням житлово –комунального господарства був укладений договір на влаштування площадки міністадіону (далі – договір а. с. 6-9).

Відповідно до ст. 174 ГК України господарські зобов’язання можуть виникати, зокрема, з договору. Між сторонами зобов’язання виникли з договору від серпня 2004 року.

За договором підряду одна сторона (підрядник) зобов’язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов’язується прийняти та оплатити виконану роботу (ст. 837 ЦК України).

Згідно п. п. 2.1, 5.2 договору позивач зобов’язався виконати роботи по влаштуванню площадки міністадіону в смт. Торчин, а відповідач – оплатити виконані роботи на протязі 20 днів після підписання акту виконаних робіт. Відповідно до п.17.1 договору останній є чинним до виконання взаєморозрахунків між сторонами.

На виконання договору позивачем було вчасно виконано передбачені договором роботи, що стверджується підписаними сторонами актом приймання виконаних робіт за грудень 2004 року (а.с. 16-17) та довідкою про вартість виконаних підрядних робіт за грудень 2004 року (а.с. 12) на суму 15 037 грн. 20 коп.

У відповідності до ст. 526 ЦК України зобов’язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та закону, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідач прийняв виконані позивачем роботи, проте в порушення умов договору за виконані підрядні роботи розрахунку не провів.

Крім того, позивач відпустив відповідачу товар (бетон М-200) згідно накладної №0000499 від 17.08.2004 року по довіреності серії ЯЗД №597968 від 17.08.2004 року (а. с. 14) на суму 2 541 грн. 79 коп. та надав відповідачу послуги вантажним автомобілем згідно актів здачі - прийняття робіт на загальну суму

4 809 грн. 17 коп. Згідно представленого позивачем акту від 18.01.2008 року на знищення документів, термін зберігання яких закінчився, здані в макулатуру, зокрема, акти про приймання та передавання за 2003-2004 роки. Представник відповідача в судовому засіданні отримання послуг на вказану суму не заперечував. Крім того, заборгованість відповідача на загальну суму 4 809 грн. 17 коп. згідно актів здачі - прийняття робіт стверджується довідкою КРУ у Волинській області від 14.09.2007 року (а.с. 18-19).

Відповідач оплату провів частково в сумі 3 700 грн. 00 коп.

Відповідно до ст. 174 ГК України господарські зобов’язання можуть виникати: безпосередньо із закону або іншого нормативно-правового акту, що регулює господарську діяльність, з акту управління господарською діяльністю, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать. Між сторонами зобов’язання виникли на підставі актів виконаних робіт, накладної №0000499 від 17.08.2004 року.

Згідно ст. 530 ЦК України якщо строк (термін) виконання боржником обов’язку не встановлений або визначений моментом пред’явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов’язок у семиденний строк від дня пред’явлення вимоги, якщо обов’язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Строк виконання зобов’язання в актах виконаних робіт та в накладній не був визначений, тому позивач в порядку ст. 530 ЦК України направив відповідачу претензію з вимогою про оплату боргу №78 від 27.02.2008 року (а. с. 20).

Відповідач розрахунку не провів, пред’явлену йому претензію залишив без відповіді та задоволення.

Таким чином, заборгованість відповідача перед позивачем на момент

звернення прокурора з позовом до суду становить 18 687 грн. 96 коп., підтверджена матеріалами справи, довідкою КРУ у Волинській області від 14.09.2007 року

(а.с. 18-19), актом звірки взаємних розрахунків від 03.08.2008 року (а.с. 21), визнана відповідачем, підставна і підлягає до стягнення, оскільки згідно ст. ст. 525, 526 ЦК України, ст. 193 ГК України зобов’язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а одностороння відмова від виконання зобов’язань не допускається.

Оскільки спір до розгляду суду доведено з вини відповідача, то судові витрати по сплаті державного мита в сумі 186 грн. 88 коп. та 118 грн. 00 коп. витрат за інформаційно-технічне забезпечення судового процесу відповідно до ст. 49 ГПК України віднести на нього.

Господарський суд, керуючись ст.ст. 44, 49, 82-85 ГПК України , -

в и р і ш и в:

1. Позов задоволити.

2. Стягнути з Торчинського виробничого управління житлово –комунального господарства, смт. Торчин Луцького району, вул. Незалежності, 49, код 03339182, р/р 72 в "Ощадбанку" м.Луцька, МФО 303398 на користь дочірнього підприємства "Волинський облавтодор" в особі філії "Луцький райавтодор",

м. Луцьк, вул. Львівська, 152, р/р 8001 у ВГРУ КБ „Приватбанк”,

МФО 303440, код 03444281

- 18 687 грн. 96 коп. (вісімнадцять тисяч шістсот вісімдесят сім грн.

96 коп.) основного боргу;

- 186 грн. 88 коп. (сто вісімдесят шість грн. 88 коп.) державного мита в доход Державного бюджету України;

- 118 грн. 00 коп. (сто вісімнадцять грн. 00 коп.) витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу на р/р 0002, одержувач коштів: УДК у м. Луцьку, банк одержувача: ГУДКУ у Волинській області, код одержувача: 21741605, МФО 803014, КЕКД 22050000.

3. Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Суддя А.М. Кравчук

Повний текст рішення

підписаний 07.11.2008 року

Суддя                                                    Кравчук Антоніною Михайлівною