КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.08.2008                                                                                           № 05-5-33/6648

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:          Ропій Л.М.

суддів:           Попікової О.В.

Смірнової Л.Г.

при секретарі:

За участю представників:

від позивача -

від відповідача -

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державне підприємство матеріально-технічного забезпечення залізничного транспорту України "Укрзалізничпостач"

на рішення Господарського суду м.Києва від 24.06.2008

у справі № 05-5-33/6648 (Мудрий С.М.)

за позовом                               Державне підприємство матеріально-технічного забезпечення залізничного транспорту України "Укрзалізничпостач"

до                                                   Державне підприємство "Управління промислових підприємств Державної адміністрації залізничного транспорту України"

третя особа відповідача

третя особа позивача

про                                                  стягнення 318103,78 грн.

ВСТАНОВИВ:

До Київського апеляційного господарського суду 31.07.08р. надійшла апеляційна скарга від 10.07.08р. № ЦПХ-18/2080 Державного підприємства матеріально-технічного забезпечення залізничного транспорту України „Укрзалізничпостач” на ухвалу господарського суду міста Києва від 24.06.2008р. № 05-5-33/6648, якою на підставі пункту 4, 6 статті 63 Господарського процесуального кодексу України позовну заяву Державного підприємства матеріально-технічного забезпечення залізничного транспорту України „Укрзалізничпостач” повернуто без розгляду.

Позивач, не погоджуючись з даною ухвалою, просить її скасувати, а позовну заяву направити до господарського суду м. Києва для розгляду по суті, посилаючись на те, що ухвала є необґрунтованою, оскільки до позовної заяви додано платіжне доручення від 12.06.08р. №08-6016 яке підписано ТВО голови правління та головним бухгалтером, дане доручення вважається належним доказом сплати державного мита. Окрім цього, до позовної заяви додано фісксальний чек № 4458 і опис вкладення, що підтверджує направлення позовної заяви на адресу м. Київ, пр-т Повітрофлотський, 11/15 та фісксальний чек № 4457 і опис вкладення, що підтверджує направлення позовної заяви на адресу м. Київ, вул. Протасів Яр, 2, які є належними доказами надсилання відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів на фактичну та юридичну адреси.

Розглянувши апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, колегія встановила наступне:

Ухвала господарського суду міста Києва від 24.06.2008 р. № 05-5-33/6648, якою позовну заяву повернуто без розгляду на підставі п. 4, 6 статті 63 Господарського процесуального кодексу обґрунтована тим, що до позовної заяви не додано доказів сплати державного мита, оскільки платіжне доручення в порушення п. 14 Інструкції „Про порядок обчислення та справляння державного мита” скріплено підписом ТВО голови правління Шульгою Г.О., що не передбачено згаданою інструкцією.

З таким висновком суду першої інстанції колегія суду не погоджується з наступних підстав:

Відповідно до п.4 статті 63 ГПК України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів сплати державного мита у встановленому порядку та розмірі.

Відповідно до ч.1 статті 46 ГПК України державне мито сплачується чи стягується до державного бюджету України в порядку і розмірі, передбаченому законодавством України.

Відповідно до Роз’яснення Вищого господарського суду України від 31.05.02 р. № 04-5/609 абз.3 п.п. 3.3 п.3 у вирішенні питання про наслідки порушення позивачем вимог статті 57 ГПК України слід виходити з того, що підставою для повернення позовної заяви є тільки відсутність доказів сплати державного мита у встановленому порядку та розмірі, витрат на інформаційно –технічне забезпечення судового процесу, відправлення відповідачеві копії позовної заяви та поданих до неї документів.

Відповідно до ч. 5 п. 3.3. Роз'яснення Роз‘яснення президії Вищого арбітражного суду України від 18.09.97 р. №02-5/289 у разі виникнення сумнівів щодо надходження і зарахування державного мита до Державного бюджету України суди мають право згідно з пунктом 4 статті 65 ГПК витребувати від позивача чи кредитора відповідне підтвердження територіального органу Державного казначейства України.

Як вбачається з матеріалів справи, до позовної заяви був доданий оригінал платіжного доручення 14.07.08р. №08-7613 про сплату

держмита, на зворотній стороні якого міститься напис: “Зараховано в дохід бюджету України державне мито в сумі 1590,53 грн. /одна тисяча п’ятсот дев’яносто гривень 53 коп./ 14.07.2008 року”, скріплений круглою печаткою установи банку та підписами посадових осіб.

Отже, суд першої інстанції, маючи сумніви щодо надходження і зарахування державного мита до Державного бюджету України, міг витребувати від позивача відповідне підтвердження територіального органу Державного казначейства України і не повертати позовні матеріали.

Згідно п.6 статті 63 ГПК України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів надсилання відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Як вбачається з позовних матеріалів, позивачем до позовної заяви було додано фісксальний чек від 12.06.08р. № 4458 і опис вкладення підтверджуючий направлення позовної заяви на адресу м. Київ, пр-т Повітрофлотський, 11/15 та фісксальний чек від 12.06.08р. № 4457 і опис вкладення підтверджуючий направлення позовної заяви на адресу м. Київ, вул.. Протасів Яр, 2. Стаття 56 ГПК України не передбачає конкретний вид поштового відправлення копії позовної заяви відповідачу.

Відповідно до ч. 6 п.3.3 Роз‘яснення президії Вищого арбітражного суду України від 18.09.97 р. №02-5/289 розрахунковий документ, виданий відправникові поштового відправлення відповідно до пункту 36 Правил надання послуг поштового зв‘язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 17.08.2002 р. №1155, може вважатися належним доказом надсилання відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів. Відсутність опису вкладення до листа не тягне за собою наслідків у вигляді повернення позовної заяви, оскільки згідно з пунктом 78 названих Правил листи, бандеролі і посилки приймаються з таким описом лише за бажанням відправника, і у господарського суду відсутні правові підстави спонукати відправників до оформлення описів вкладення.

Отже, фісксальні чеки від 12.06.08р. № 4457, №4458 з доданими до них описами вкладення є належним доказом надсилання копії позовної заяви і доданих до неї документів на юридичну та фактичну адреси відповідача.

Враховуючи викладене, колегія вважає, що у суду першої інстанції не було підстав для повернення позовної заяви без розгляду згідно п. 4, 6 статті 63 ГПК України.

Керуючись статтями 101-105 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1.          Апеляційну скаргу Державного підприємства матеріально-технічногозабезпечення залізничного транспорту України „Укрзалізничпостач” задовольнити, а ухвалу Господарського суду м. Києва від 24.06.2008 р. за номером 05-5-33/6648 скасувати.

2.          Матеріали справи повернути Господарському суду м. Києва для розгляду позовної заяви по суті.

Головуючий суддя                                                                      Ропій Л.М.

Судді                                                                                          Попікова О.В.

Смірнова Л.Г.