ЛУГАНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
м. Луганськ, вул. Коцюбинського, 2
____________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

Іменем України

13.11.2008  року
Справа № 11/167

Луганський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

Головуючого-судді:                    Журавльової Л.І.

Суддів:                                        Бойченка
К.І.

Єжової С.С.

За участю секретаря

судового засідання:                Міхальчук О.А.

та

представників сторін:

від позивача:                          ОСОБА_2., довіреність
№б/н від 01.06.08,

представник за довіреністю;

від відповідача:                    ОСОБА_3., довіреність №1383
від 20.06.08,

представник за довіреністю;

розглянувши матеріали

апеляційної скарги:                    Фізичної
особи-підприємцяОСОБА_1, м.Свердловськ Луганської

області

на рішення

господарського суду                    Луганської області

від                                          26
вересня 2008 року

у справі                                        №11/167
(суддя Москаленко М.О.)

за позовом:
Товариства з обмеженою відповідальністю

„Торговий дім
„Марс”, м.Луганськ

до відповідача:                      Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 м.Свердловськ Луганської

області

про
стягнення  214874 грн. 92
коп.

В С Т А Н О В И
В:

Товариство з обмеженою
відповідальністю „Торговий дім „Марс” звернулось до господарського суду
Луганської області з позовом до Фізичної особи -підприємця ОСОБА_1про стягнення
з відповідача зайве сплаченої орендної плати у розмірі 214874 грн. 92 коп.

Уточненою позовною заявою №б/н та
дати позивач збільшив позовні вимоги та просив стягнути з відповідача суму
зайве сплаченої орендної плати                          за договором оренди
нежитлового приміщення №102 від 14.07.05 у розмірі 225461 грн. 42 коп..

Рішенням господарського суду
Луганської області від 26 вересня 2008 року у справі №11/167 (суддя Москаленко
М.О.) позов задоволено у повному обсязі.

Стягнуто з Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1                         на
користь Товариства з обмеженою відповідальністю “Торговий дім “Марс”                              безпідставно перераховані в рахунок сплати
орендної плати грошові кошти у розмірі 225461 грн. 42 коп.. Стягнуто витрати зі
сплати державного мита у сумі 2254 грн. 62 коп., витрати на
інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у сумі 118 грн. 00 коп..

Рішення господарського суду
Луганської області мотивовано наступним.

14.07.05 між Товариством з обмеженою
відповідальністю „Торговий дім „Марс” та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1
укладений договір №102 оренди нежитлового приміщення, за умовами пункту 1.1
якого орендодавець (відповідач у справі) передав, а орендар (позивач у справі)
прийняв за актом приймання -передачі у користування нежитлове приміщення
загальною площею 1297,03 кв.м, розташоване за АДРЕСА_1.

Пунктом 3.2 договору сторонами узгоджено
розмір орендної плати, який склав  2408
грн. 21 коп. на місяць. Орендна плата у відповідності з умовами пункту 3.4
договору повинна була вноситися орендарем у повному обсязі  щомісячно, але не пізніше 10 числа наступного
місяця. Орендна плата нараховувалася з другого місяця оренди, яка починається з
моменту підписання акту приймання -передачі.

Відповідно до пункту 7.1 договору
його укладено строком на 11 місяців, умови продовження строку дії договору
визначені пунктом 7.2 договору.

30.10.07 сторонами договору оренди
укладено додаткову угоду №3, відповідно до якої позивач додатково прийняв у
користування за актом приймання -передачі нежитлове приміщення у підвалі
будівлі, розташованої за АДРЕСА_1. Вказаною додатковою угодою сторони узгодили
вартість орендної плати за оренду вказаного у додатковій угоді майна, яка
склала 3772 грн. 20 коп. Факт прийняття у строкове платне користування
нежитлових приміщень за договором оренди з додатковою угодою №3 до нього
підтверджений матеріалами справи та сторонами у справі не оспорюється.

З посиланням на статті ст.ст.33, 34
Господарського процесуального кодексу України місцевим господарським судом
вказано, що факт сплати позивачем на користь відповідача грошових коштів за
договором оренди у розмірі
330703 грн. 86 коп. доведений матеріалами справи, її фактичними
обставинами та сторонами у справі не заперечується.

Посилаючись на ч.4 ст.203, ст.ст.205,
207, 793 Цивільного кодексу України судом першої інстанції вказано, що за
відсутності укладеної сторонами у справі додаткової угоди до договору оренди
про збільшення орендної плати у позивача були відсутні правові підстави для
перерахування орендної у більшому розмірі, ніж був передбачений договором
оренди та додатковою угодою №3  до
договору оренди, а зайве перераховані за договором оренди грошові кошти у
розмірі                   225461 грн. 42
коп. відповідачем позивачеві повністю або частково повернуті не були.

Господарський суд Луганської області
дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог про стягнення з відповідача
на користь позивача суми зайве та безпідставно сплачених відповідачеві грошових
коштів у розмірі 225461 грн. 42 коп..

Не погодившись з рішенням
господарського суду Луганської області від 26 вересня 2008 року у справі
№11/167 Фізична особа -підприємець ОСОБА_1 звернулась з апеляційною скаргою
№б/н та дати, якою просить скасувати повністю рішення господарського суду
Луганської області від 26.09.08 у справі №11/167 і прийняти нове рішення про
відмову у позові.

На думку заявника, рішення
господарського суду Луганської області підлягає скасуванню у зв'язку з тим, що
суд порушив норми матеріального і процесуального права, неповно з'ясував
обставини, що мають значення для справи, допустив невідповідність висновків,
викладених у рішенні, обставинам справи, а саме: судом першої інстанції
порушено статті 11, 202, 204, 218, частину 1 статті 651, частину 1 статті 653,
статтю 654 Цивільного кодексу України, статтю 286, пункт 6 статті 283
Господарського кодексу України.

Заявником вказано, що місцевим
господарським судом застосована стаття 188 Господарського кодексу України, але
не враховано, що вказаною нормою не визначено, у якій формі (письмово, усно)
повинно здійснюватися стороною, яка отримала пропозицію про зміну договору,
повідомлення про результати її розгляду, не враховано, що законом не визначено,
що при недотриманні порядку, встановленого статтею 188 Господарського кодексу
України, є недійсними досягнуті сторонами узгодження.

Відповідач вважає, що господарським
судом Луганської області порушено статтю 79 Господарського процесуального
кодексу України, оскільки не було зупинено провадження у справі до розгляду
справи №10/86пн, яка знаходиться в провадженні господарського суду Луганської
області.

Відзивом на апеляційну скаргу №б/н та
дати Товариство з обмеженою відповідальністю „Торговий дім „Марс” просить
відмовити у задоволенні апеляційної скарги ПП ОСОБА_1на рішення господарського
суду Луганської області від 26 вересня 2008 року у справі №11/167 та залишити
рішення суду першої інстанції без змін.

На думку позивача, апеляційна скарга
є необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

Розпорядженням голови Луганського
апеляційного господарського суду від 17 жовтня 2008 року у справі №11/167 для
розгляду апеляційної скарги Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1на рішення
господарського суду Луганської області від 26 вересня 2008 року у справі
№11/167 призначено судову колегію у складі: Журавльової Л.І. -судді
-головуючого, суддів -Бойченка К.І., Єжової С.С.

Сторони належним чином повідомлені про час і місце судового
засідання.

Згідно ст.99 Господарського
процесуального кодексу України апеляційний господарський суд, переглядаючи
рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої
інстанції.

Відповідно до ст.101 Господарського
процесуального кодексу України в процесі розгляду справи апеляційний
господарський суд за наявними у справі і додатково наданими доказами повторно
розглядає справу. Додаткові докази
приймаються судом, якщо заявник обґрунтував неможливість їх  подання суду
першої інстанції  з причин, що не
залежали від нього.

Апеляційний суд не зв'язаний доводами
апеляційної скарги і перевіряє законність та обґрунтованість рішення місцевого
господарського суду у повному обсязі.

Судовою колегією розглянуто
клопотання №б/н та дати відповідача щодо витребування у Товариства з обмеженою
відповідальністю „Торговий дім „Марс” копій наступних документів: видаткових
касових ордерів чи видаткових відомостей за період з 06.11.06 по 01.08.08
стосовно грошових коштів, виданих з каси ТОВ „Торговий дім „Марс” для сплати за
оренду нежитлового приміщення згідно договору №102 від 14.07.05, відомостей
розрахунків з різними кредиторами за кодом 68511 плану розрахунків
бухгалтерського обліку активів, капіталу, зобов'язань і господарських операцій
підприємств і організацій щодо розрахунків з ОСОБА_1та відмовлено, оскільки
відповідно до статті 34 Господарського процесуального кодексу України
господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Розглянувши матеріали справи,
перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення,
дослідивши правильність застосування судом при винесенні рішення норм
матеріального та процесуального права, судова колегія дійшла висновку, що
апеляційну скаргу Фізичної особи -підприємця ОСОБА_1слід задовольнити, рішення
господарського суду Луганської області від 26 вересня 2008 року у справі
№11/167 слід скасувати з наступних підстав.

Відповідно до ст.11 Цивільного
кодексу України та ст.174 Господарського кодексу України договір є підставою
для виникнення цивільних прав і обов'язків (господарських зобов'язань).

Згідно пункту 1 статті 283 ГК України
за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні
(орендареві) за  плату на  певний
строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Пунктом 6 вказаної статті
передбачено, що до відносин оренди застосовуються відповідні  положення Цивільного кодексу України з
урахуванням  особливостей, передбачених
цим Кодексом.

Статтею 509 Цивільного кодексу
України передбачено, що зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити
на  користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу,  надати послугу,  сплатити
гроші  тощо) або утриматися від
певної дії,  а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Статтею 526 Цивільного кодексу
України передбачено, що зобов'язання повинне виконуватись належним чином,
відповідно до умов договору і вимог даного кодексу.

Як вбачається з матеріалів справи,
14.07.05 між Товариством з обмеженою відповідальністю „Торговий дім „Марс” та
Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 укладений договір №102 оренди нежитлового
приміщення, за умовами пункту 1.1 якого орендодавець (відповідач у справі)
передав, а орендар (позивач у справі) прийняв за актом приймання -передачі у
користування нежитлове приміщення загальною площею 1297,03 кв.м, розташоване за
АДРЕСА_1.

Пунктом 3.2 договору сторонами
узгоджено розмір орендної плати, який склав
2408 грн. 21 коп. на місяць. Орендна плата у відповідності з умовами
пункту 3.4 договору повинна була вноситися орендарем у повному обсязі  щомісячно, але не пізніше 10 числа наступного
місяця.

Відповідно до пункту 7.1 договору
його укладено строком на 11 місяців, умови продовження строку дії договору
визначені пунктом 7.2 договору.

Пунктом 7.3 договору сторони
передбачили, що продовження строку дії договору можливо до 31.12.2015.

30.10.07 сторонами укладено додаткову
угоду №3 до договору оренди від 14.07.05, відповідно до якої позивач додатково
прийняв у користування за актом приймання -передачі нежитлове приміщення у
підвалі будівлі, розташованої за АДРЕСА_1. Вказаною додатковою угодою сторони
узгодили вартість орендної плати за оренду вказаного у додатковій угоді майна,
яка склала 3772 грн. 20 коп. Факт прийняття у строкове платне користування
нежитлових приміщень за договором оренди з додатковою угодою №3 до нього
підтверджений матеріалами справи та сторонами у справі не оспорюється.

Матеріали справи свідчать, що у
період з грудня 2005 року по листопад
2006 року орендна плата перераховувалася позивачем щомісячно у сумі 2408
грн. 21 коп., у період з грудня 2006 року по січень 2008 року включно
-щомісячно у розмірі 12844 грн. 84 коп., а у період з лютого 2008 року по
липень 2008 року включно - щомісячно у розмірі 16617 грн. 04 коп. Вказане
підтверджується   квитанціями з
власноручними підписами відповідача, а також авансовими звітами позивача.

За договором оренди №102
позивачем  відповідачеві було перераховано
330703 грн. 86 коп., що сторонами не заперечено та підтверджено матеріалами
справи.

За умовами п.3.6 договору сторонами
передбачено, що зайва сума орендної плати, яка сплачена орендодавцю, підлягає у
встановленому порядку заліку в рахунок наступних платежів.

З матеріалів справи вбачається, що
позивач звернувся до господарського суду з позовом про стягнення зайво
сплаченої суми орендної плати під час дії договору оренди  №102 від 14.07.05, тобто в порушення умов
п.3.6 договору.

Щодо наявності домовленості сторін
договору про збільшення розміру щомісячної орендної плати місцевим
господарським судом вірно зазначено, що в підтвердження факту укладення з
позивачем додаткової угоди №4 від 18.10.06 зі строком дії з 01.11.06
відповідачем надано вказану угоду, яка підписана відповідачем та не підписана
уповноваженою особою від імені позивача. Як доказ відправлення на адресу
позивача тексту вказаної додаткової угоди №4 відповідачем надано фіскальний
чек  від 19.10.06, у якому отримувачем
поштової кореспонденції зазначене „ООО МАРС”. У вказаному фіскальному чеці не
вказано, за якою саме поштовою адресою було надіслано адресовану ООО МАРС
поштову кореспонденцію, а також не вбачається змісту вказаної поштової
кореспонденції.

Відповідачем до матеріалів справи
надано лист №278 від 18.09.08 Центру поштового зв'язку №13 із відомостями про
те, що квитанція про приймання рекомендованого листа №2079 від 19.10.06 на
адресу ООО МАРС м.Луганськ є підтвердженням відправлення листа за призначенням,
але у вказаному листі поштового відділення також відсутні відомості щодо
адреси, за якою надіслано рекомендований лист, а також щодо документу, який
було надіслано у поштовому конверті.

Відповідно до статті 33
Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач не довів суду належними доказами обґрунтованість сплати за спірний
період орендної плати у більшому розмірі, що має значення для правильного
вирішення спору.

Місцевим господарським судом вірно з
посиланням на ч.4 ст.203, ст.205, ст.207, ст.793 ЦК України вказано, що договір
оренди укладено сторонами з дотриманням встановленої законом обов'язкової
письмової форми. Додаткова угода до договору повинна укладатися у тій же формі,
у якій укладено основний договір, тобто для додаткової угоди щодо збільшення
орендної плати за договором оренди є обов'язковою письмова форма.

Як свідчать матеріали справи, позивач
постійно щомісячно, саме з періоду та у сумі, які встановлено додатковою угодою
№4, сплачував відповідачеві  орендну
плату в сумі 12844 грн. 84 коп. та у сумі 16 617 грн. 04 коп., тобто письмово
підтвердив згоду на збільшення орендної плати за договором №102 від 14.07.05.

Господарський суд Луганської області
не надав належної оцінки обставинам, на які посилались сторони, дійшов
необґрунтованого висновку про стягнення з відповідача на користь позивача суми
зайве та безпідставно сплачених відповідачеві грошових коштів у розмірі 225461
грн. 42 коп., що не відповідає обставинам справи.

За таких обставин, у задоволенні
позовних вимог слід відмовити.

Відповідно до статті 49 Господарського
процесуального кодексу України витрати по сплаті державного мита у розмірі 2254
грн. 62 коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу
у розмірі 118 грн. 00 коп. покладаються на позивача -  Товариство з обмеженою відповідальністю
„Торговий дім „Марс”.

Господарським судом Луганської області вірно
відмовлено відповідачу у задоволенні клопотання про зупинення провадження у
справі з посиланням на те, що суд не знаходить підстав для його задоволення,
оскільки предмет спору у справі №11/167 не пов'язаний з предметом спору у
справі №10/86пн.

Судова колегія не вбачає  неможливості розгляду даної справи до
вирішення справи №10/86пн з підстав зазначених місцевим господарським судом.

На підставі викладеного, судова
колегія дійшла висновку про те, що апеляційну скаргу слід задовольнити, рішення
господарського суду Луганської області від 26 вересня 2008 року у справі
№11/167 скасувати та прийняти нове рішення.

Відповідно до ст.49 Господарського
процесуального кодексу України   витрати
по сплаті державного мита за подання апеляційної скарги у сумі 1127 грн. 31
коп. відносяться на позивача - Товариство з обмеженою відповідальністю
„Торговий дім „Марс”.

Керуючись ст.ст.49, 99, 101, п.2
ст.103, п.3, п.4 ч.1 ст.104, ст.105 Господарського процесуального кодексу
України, Луганський апеляційний господарський суд

П О С Т А Н О В И
В:

1.Апеляційну скаргу Фізичної особи
-підприємця ОСОБА_1 на рішення господарського суду Луганської області від 26
вересня 2008 року у справі №11/167 задовольнити.

2. Рішення господарського суду
Луганської області від 26 вересня 2008 року                      у справі №11/167
скасувати.

3. Прийняти нове рішення.

4. У задоволенні позовних вимог
відмовити.

5. Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю „Торговий дім „Марс”,
м.Луганськ,
вул.Лутугинська, 127-г, код 30092111, на користь Фізичної особи
-підприємцяОСОБА_1, АДРЕСА_2 ід.код НОМЕР_1, державне мито за подання
апеляційної скарги в сумі 1127 грн. 31 коп.

Доручити господарському суду
Луганської області видати відповідний наказ.

Відповідно ч.3, ч.5 ст.105
Господарського процесуального кодексу України постанова набирає законної сили з
дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку.

Головуючий суддя
Л.І.Журавльова

Суддя                                                                      К.І.Бойченко

Суддя
С.С.Єжова

Надруковано
5 примірників:

1.          до справи

2.          до наряду

3.          позивачу

4.          відповідачу

5.          господарському суду Луганської
області

Внесено
18.11.08