ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" березня 2008 р.

Справа № 6/289-07-7387

Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого - Величко Т.А.,

суддів: Бойко Л.І., Жукової А.М.

при секретарі судового засідання Арбієві А.А.

за участю представників сторін:

від позивача –Шевченко Ю.В.;

від відповідачів –Шинкаренко Л.О.;

від 3-іх осіб: Найда Д.І., Запольський О.А.

розглянувши апеляційну скаргу Одеської обласної ради

на рішення господарського суду Одеської області від 21.01.2008р.

зі справи № 6/289-07-7387

за позовом Одеської обласної ради

до: Виконкому ОМР та Одеської міської ради

3-тя особа без самостійних вимог на стороні позивача —Управління охорони культурної спадщини Одеської облдержадміністрації

3-тя особа без самостійних вимог на стороні відповідача —КП “Одеське МБТІ та реєстрації об'єктів нерухомості”

про визнання недійсним та скасування свідоцтва про право власності і визнання права власності на нерухоме майно

(в судовому засіданні оголошувалася перерва до 06.03.2008р.)

встановив:

Одеська обласна Рада (3-тя особа без самостійних вимог, на стороні позивача —Управління охорони об'єктів культурної спадщини Одеської облдержадміністрації) звернулася до господарського суду Одеської області з позовом до виконавчого комітету Одеської міської Ради ( 3-тя особа, яка не заявляє самостійних вимог, на стороні відповідача —Комунальне підприємство “Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об'єктів нерухомості”) про визнання недійсним та скасування свідоцтва про право власності від 28.02.07р. № Я Я Я 988974, видане Одеській міській Раді на домоволодіння, розташоване за адресою: м. Одеса, вул. Пушкінська, 10, про визнання права власності на домоволодіння, розташоване за адресою: м. Одеса, вул. Пушкінська, 10, за територіальними громадами сіл, селищ, міст Одеської області в особі Одеської обласної Ради.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що рішенням Одеської обласної Ради н/д від 12.05.93р. № 449-21 “Про заходи для охорони і використання нерухомих пам'яток історії і культури в Одеській області” нерухомі пам'ятки історії та культури в Одеській області, які перебували у державній власності, були прийняті у комунальну власність Одеської обласної Ради н/д. Домоволодіння по вул. Пушкінська, 10, в м. Одесі вже мало на той час статут пам'ятки архітектури місцевого значення і теж було прийняте у комунальну власність Одеської обласної Ради н/д. На підставі розпорядження виконавчого комітету Одеської обласної Ради н/д від 31.01.92р. № 20-р “Про передачу у користування пам'ятки містобудування та архітектури” між Управлінням архітектури та містобудування Одеської обласної державної адміністрації та АКБ “Порто —Франко” був укладений охоронно-орендний договір від 03.07.93р., чинний на даний час. Але на підставі рішення виконавчого комітету Одеської міської Ради від 29.06.05 № 259 “Про реєстрацію об'єктів комунальної власності м. Одеси”, яке лише регламентує порядок реєстрації права власності на об'єкти культурної спадщини, розташовані в м. Одесі, було видано свідоцтво про право власності від 28.02.07 на домоволодіння по вул. Пушкінська, 10 в м. Одесі територіальній громаді м. Одеси.

Виконавчий комітет Одеської міської Ради позовні вимоги не визнав, посилаючись на їх безпідставність, а саме: обласні Ради не є самостійним суб'єктом права комунальної власності, спірний об'єкт нерухомості має статус пам'ятки архітектури місцевого значення, а тому не може підпадати під поняття загально-державного майна і не може бути прийнятий до комунальної власності Одеської обласної Ради. До того ж, діючим законодавством не передбачена комунальна власність обласних Рад.

Рішенням господарського суду від 21.01.08р. ( суддя Демешин О.А.) в задоволенні позовних вимог відмовлено в повному обсязі.

Судове рішення мотивоване таким:

?-          права та законні інтереси Одеської обласної Ради не порушено, а для виникнення у позивача права на управління спільною комунальною власністю сіл, селищ, та міст області —первісним мало бути набуття у встановленому порядку відповідними територіальними громадами права комунальної власності з подальшим об'єднанням її на договірних засадах;

-?          спірний об'єкт при здійсненні розмежування загальнодержавної та комунальної власності не передавався до комунальної власності територіальної громади м. Одеси, а отже, остання не набула комунальної власності на будівлю по вул. Пушкінська, 10,

-?          спірна будівля не передавалася до комунальної власності м. Одеси, а при відсутності права комунальної власності на майно, що належить територіальним громадам сіл, селищ та міст- не може існувати спільної комунальної власності, управління якої віднесено до компетенції районних та обласних Рад.

В апеляційній скарзі, не погоджуючись з висновками суду, Одеська обласна Рада просить скасувати рішення господарського суду, позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Доводи скаржника ґрунтуються на тому, що судом були порушені норми матеріального права, а також не в повній мірі з'ясовані обставини, які мають значення для справи, а саме:

?-          судом не взято до уваги письмові докази , які підтверджують право власності Одеської обласної Ради на будівлю по вул. Пушкінська, 10, в м. Одесі ( рішення Одеської обласної Ради № 230 від 20.04.82р. “Про затвердження додаткового описку пам'яток архітектури місцевого значення”, № 449-21 від 12.05.03р. “Про заходи для охорони і використання нерухомих пам'яток історії і культури в Одеській області”, № 154 —14 від 24.04.03р. “Про майно спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст області, управління яким здійснює обласна Рада”, № 73-5 від 22.09.06р. “Про майно спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст області, управління яким здійснює обласна Рада);

?-          судом залишено поза увагою той факт, що спірна будівля не передавалася до комунальної власності м. Одеси і тому не може перебувати у комунальній власності м. Одеси;

?-          судом не враховано, що оскільки спірна будівля перебувала на балансі Головного управління архітектури і містобудування виконавчого комітету Одеської обласної Ради та входила до майнового комплексу зазначеного Управління, вона теж була передана у власність Одеської обласної Ради;

?-          суд залишив без уваги факт існування охоронно-орендного договору від 03.07.93р., укладеного між Управлінням архітектури та містобудування Одеської облдержадміністрації та АКБ “ Порто-Франко” на підставі розпорядження виконкому Одеської обласної Ради від 31.01.92р. № 20-р “Про передачу у користування пам'ятки містобудування та архітектури”, який є діючим на даний час;

?-          не враховані доводи позивача стосовно незаконності свідоцтва про право власності від 28.02.07р. № Я Я Я 988974, виданого Одеській міській Раді на домоволодіння, розташоване по вул. Пушкінська, 10 в м. Одесі на підставі рішення виконкому Одеської міської Ради від 29.06.05р. № 259 “Про реєстрацію об'єктів комунальної власності м. Одеси”, яке не містить у собі правових підстав для реєстрації права власності на спірний об'єкт, а лише регламентує порядок реєстрації права власності на об'єкти культурної спадщини.

Колегія суддів, перевіривши наявні матеріали справи ( фактичні обставини справи) на предмет правильності їх юридичної оцінки господарським судом та заслухавши пояснення присутніх у засіданні представників сторін, дійшла до висновку, що апеляційна скарга задоволенню підлягає, виходячи з такого.

Відповідно до Закону УРСР “ Про охорону і використання пам'яток історії та культури” нерухомі пам'ятки історії та культури були поділені на пам'ятки загальносоюзного, республіканського та місцевого значення. Перелік пам'яток історії та культури республіканського значення затверджувався Радою Міністрів УРСР, а переліки пам'яток історії та культури місцевого значення затверджувалися виконавчими комітетами обласних, міських ( міст республіканського підпорядкування) Рад народних депутатів.

20.04.1982р. Одеською обласною Радою було прийнято рішення № 230 “Про затвердження додаткового списку пам'яток архітектури місцевого значення”, на підставі якого будівлі, розташованій в м. Одесі по вул. Пушкінська, 10 було надано статус пам'ятки містобудування та архітектури місцевого значення.

Постановою Кабінету міністрів України від 05.11.91р. №311 “Про розмежування державного майна України між загальнодержавною (республіканською) власністю і власністю адміністративно-територіальних одиниць (комунальною власністю)” затверджено перелік державного майна України, яке передається у власність областей, міст Києва та Севастополя, а також встановлено, що подальше розмежування майна між власністю областей, міст Києва та Севастополя і власністю районів, міст обласного підпорядкування, районів міст Києва та Севастополя проводиться облвиконкомами за участі виконкомів нижчестоящих Рад народних депутатів.

Відповідно до вказаної постанови Кабінету Міністрів України Одеською обласною Радою було прийнято рішення від 25.11.91р. №266-11 “Про розмежування державного майна між власністю обласної Ради, міст обласного підпорядкування і районів області”, яким затверджено перелік державного майна, що передається у власність міст обласного підпорядкування, зокрема, у власність м. Одеси. Як вбачається із зазначеного переліку, нерухомі пам'ятники історії та культури як окремі об'єкти права власності та об'єкти спільної сфери до комунальної власності міст обласного підпорядкування та районів області не передавалися.

За вказаним рішенням розмежування державного майна здійснювалося між власністю області, районів та міст обласного підпорядкування, тобто, частина державного майна одразу була передана у комунальну власність Одеської області ( спільну власність сіл, селищ, та міст області) в особі Одеської обласної Ради.

Рішенням Одеської обласної Ради від 12.05.93р. № 449-21 “Про заходи для охорони і використання нерухомих пам'яток історії і культури в Одеській області” нерухомі пам'ятки історії та культури в Одеській області, які перебували у державній власності, були прийняті у комунальну власність Одеської обласної Ради.

На момент прийняття Одеською обласною Радою рішення від 25.11.91р. № 266-21 спірна будівля перебувала на балансі Головного управління архітектури і містобудування виконавчого комітету Одеської обласної Ради.

Відповідно до р. ” Майно виконкомів місцевих Рад народних депутатів” додатку №1 до рішення від 25.11.91р. №266-21, до переліку державного майна, переданого у власність обласної Ради, був віднесений майновий комплекс виконавчого комітету обласної Ради, його відділів, управлінь та комітетів.

Спірна будівля перебувала на балансі Головного управління архітектури і містобудування виконавчого комітету Одеської обласної Ради, входила до майнового комплексу зазначеного управління, і отже, була передана у власність Одеської обласної Ради.

Рішенням Одеської обласної Ради від 24.04.03р. № 154-24 “Про майно спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст області, управління якими здійснює обласна Рада” затверджено перелік об'єктів спільної власності територіальних громад області станом на 01.04.03р., де в р. 11 зазначено об'єкти культурної спадщини, що розташовані на території м. Одеси.

В п.п. 11.1.305 Переліку вказана будівля Товариства взаємного кредиту, збудована в 1903р. за проектом архітектора А. Бернардацці та розташована в м. Одеса, вул. Пушкінська, 10.

22.09.06р. рішенням Одеської обласної Ради від 22.09.06р. № 73-5 “Про майно спільної власності територіальних громад сіл,селищ, міст області, управління яким здійснює обласна Рада” , затверджена нова редакція Переліку об'єктів спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Одеської області, в якому перелік пам'яток культурної спадщини залишений в редакції р.11 додатку до рішення від 24.04.03р. № 154-24.

29.06.05р. Виконавчий комітет Одеської міської Ради прийняв рішення № 259 “Про реєстрацію об'єктів комунальної власності м. Одеси”. Вказаним рішенням КП “Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об'єктів нерухомості” було доручено провести технічну інвентаризацію та реєстрацію об'єктів нерухомості згідно з додатком, оформити та видати свідоцтва про право власності на об'єкти комунальної власності, зазначені в додатку до рішення, де під №56 значиться спірний об'єкт.

Рішенням № 395 від 22.08.06р. виконавчим комітетом Одеської міської ради внесено зміни до вищевказаного рішення, а саме: в назву: “Про реєстрацію об'єктів нерухомості —пам'яток архітектурної спадщини, що розташовані в м. Одесі”, в п.2: "КП “Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об'єктів нерухомості” оформити та видати свідоцтва про право власності на об'єкти нерухомості у відповідності до вимог чинного законодавства".

Постановою Одеського апеляційного господарського суду у справі № 15/290-06-7734А вказане рішення міськвиконкому визнано таким, що не вирішують право власності Одеської обласної ради на зазначені в ньому об'єкти, не закріплює ( не визнає) ні за ким ці об'єкти на праві власності, і не підтверджують чиєсь право власності на них. Це рішення не є заявою власника (володільця) про реєстрацію за ним право власності на нерухомість в розумінні Закону України “ Про реєстрацію речових прав на нерухоме майно та іх обмежень”. Зміст рішення із врахуванням внесених до нього змін, носить декларативний характер, тобто, констатує необхідність оформлення свідоцтв на право власності на об'єкти нерухомості —пам'ятки архітектурної спадщини, що розташовані в м. Одесі відповідно до вимог чинного законодавства.

Всупереч прийнятим рішенням № 259 від 29.06.05р. і змін до нього від 22.08.06р. рішенням № 395, виконавчий комітет Одеської міської ради ( а не КП “ Одеське МБТІ та реєстрації об'єктів нерухомості”) з посиланням тільки на своє рішення від 29.06.05р. № 259 видає 28.02.07 свідоцтво про право власності на домоволодіння по вул. Пушкінська, 10 в м. Одесі, згідно з яким цей об'єкт належить територіальній громаді м. Одеси в особі міської Ради.

В процесі розгляду апеляційної скарги представники Одеського міськвиконкому і КП “ Одеське МБТІ та реєстрації об'єктів нерухомості” не змогли пояснити підстави оформлення такого свідоцтва саме виконавчим комітетом, а також послатися на правовстановлюючі документи, на підставі яких право власності зареєстровано за Одеською міською радою.

КП “Одеське МБТІ та реєстрації об'єктів нерухомості”, яке, за поясненням представника, готувало проект рішення і документи на оформлення свідоцтва про право власності, такі правовстановлюючі документи не має.

Господарський суд дійшов правильного висновку, що при здійсненні розмежування загальнодержавної та комунальної власності територіальна громада м. Одеси не отримала у встановленому чинним законодавством порядку у комунальну власність будівлю № 10 по вул. Пушкінській в м. Одесі, а отже, і не набула права комунальної власності на неї, але при цьому визнав, що Одеська обласна Рада, як орган місцевого самоврядування, що представляє спільні інтересі територіальних громад сіл, селищ, міст також не може здійснювати управління спільним комунальним майном до того, як це майно буде у встановленому порядку набуте у комунальну власність територіальної громади м. Одеси з подальшим його об'єднанням на договірних закладах.

За висновками суду, при відсутності права комунальної власності на майно, що належить територіальним громадам сіл,селищ, та міст - не може існувати спільної комунальної власності, управління якою віднесено до компетенції районних та обласних Рад.

Закон України "Про місцеве самоврядування" передбачає, що територіальна громада - це жителі, які об'єднані постійним мешканням в межах села, селища і міста. Територіальним громадам належить право комунальної власності на рухоме і нерухоме майно. Ст. 60 цього Закону встановлює, що районні та обласні ради від імені територіальних громад сіл, селищ, міст здійснюють управління їх спільною власністю. П. 10 р. 5 Закону встановлено, що майно, передане до комунальної власності областей і районів є спільною власністю територіальних громад сіл, селищ, міст, управління яким відповідно до Конституції України здійснюють районні і обласні ради, але ці положення закону не були враховані господарським судом.

Згідно зі ст. 84 ГПК України, роз'яснень, що містяться в п. 1,6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 29.12.76р. № 11 “Про судове рішення”, з відповідними змінами, рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних відносин.

Обґрунтованим визнається рішення, прийняте на підставі повного з'ясування та дослідження всіх обставин, що мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпаними, відповідають дійсності і підтверджуються доказами, що надані сторонами та при необхідності витребувані від підприємств та організацій незалежно від їх участі у справі.

Мотивувальна частина рішення повинна містити встановлені судом обставини, які мають значення для справи, їх юридичну оцінку, а також оцінку всіх доказів, посилання на закон та інші нормативні акти матеріального права, на підставі яких визначено право і обов'язки сторін у спірних правовідносинах.

Прийняте господарським судом рішення в даній справі таким вимогам не відповідає, оскільки мотивувальна частина рішення складається лише із теоретичних викладок щодо понять комунального майна територіальних громад міст і областей.

Поза увагою суду залишилися наявні в матеріалах справи докази, їх правова оцінка. в т.ч. наявність охоронно-орендного договору від 03.07.93р., укладеного між Управлінням архітектури та містобудування Одеської облдержадміністрації та АКБ “Порто-Франко” на підставі розпорядження виконавчого комітету Одеської обласної Ради від 31.01.92р №20-р “Про передачу у користування пам'ятки містобудування та архітектури” діючого на даний час.

Всупереч вимогам ст. 33 ГПК України відповідачем не було надано суду доказів на підтвердження обґрунтованості своїх заперечень, у зв'язку з чим не доведено їх підставність.

За таких обставин висновок суду про відсутність підстав для задоволення позовних вимог є неправильними.

Доказам у справі в їх сукупності господарський суд оцінки не надав і постановив рішення, яке не відповідає матеріалам справи і вимогам чинного законодавства, а тому ухвалене ним судове рішення підлягає скасуванню, а позовні вимоги —задоволенню.

Керуючись ст. 99,101-103-105 ГПК України, колегія суддів

постановила:

Рішення господарського суду Одеської області від 21.01.08р. у справі № 6/289-07-7387 —скасувати, позов задовольнити.

Визнати недійсним та скасувати свідоцтво про право власності від 28.02.07 № Я Я Я 988974, видане Одеській міській Раді на домоволодіння, розташоване в м. Одесі, вул Пушкінська, 10.

Визнати право власності на домоволодіння, розташоване в м. Одеса, вул. Пушкінська, 10 за територіальними громадами сіл, селищ, міст Одеської області в особі обласної Ради.

Постанова в порядку ст.105 ГПК України набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова апеляційної інстанції може бути оскаржена у касаційному порядку.

Головуючий суддя                                                             Т.А. Величко

Судді                                                                                          Л.І. Бойко

А.М. Жукова