ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.07.2008 р.                                                                      Справа №16/74

за позовом Дочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України", вул. Шолуденка, 1, м. Київ, 04116

до Комунального підприємства "Житлово-комунальний комбінат", вул. Шевченка, 15, с.Розсошенці, Полтавський район, Полтавська область,38751

про стягнення 264633,76 грн.

Суддя Тимощенко О.М.

Представники до перерви 01.07.08р.

від позивача: Єнік Є.В., дов. №246/10 від 29.12.07р.

від відповідача: Роман О.І., розпор. №7 від 07.12.01р.

Після перерви 10.07.08р:

від позивача: Нестерчук А.П., дов. №229/10 від 29.12.07р.

від відповідача: не з'явився

У судовому засіданні 01.07.08р. оголошувалася перерва до 10.07.08р. згідно ст.77 ГПК України. У судовому засіданні 10.07.08р. було оголошено вступну та резолютивну частини рішення відповідно до ст. 85 ГПК України.

СУТЬ СПОРУ: розглядається позовна заява про стягнення 264 366,76 грн. заборгованості, в т.ч. 180025,88 грн. - сума основного боргу за договором від 30.12.2005р., 16073,79 грн. пені, 57809,33 грн. - індекс інфляції, 10 457,76 грн. - 3% річних.

Позивач на задоволенні позову наполягає.

Відповідач письмовий відзив на позов не надав. У судовому засіданні 01.07.08р. представник Відповідача заперечував проти суми боргу та повідомляв про часткове його погашення, проте жодних доказів цього не надав; для надання Відповідачу можливості подати до суду докази у обґрунтування його заперечень суд оголошував перерву у судовому засіданні. Відповідач жодних додаткових доказів не надав, явку представника у судове засідання після перерви - 10.07.08р. не забезпечив.

З огляду на викладене, суд розглядає справу за наявними у ній матеріалами згідно ст.75 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив:

30 грудня 2005 року між сторонами був укладений договір на постачання природного газу №06/05-2314 ТЕ-24. Згідно з цим договором, Позивач зобов'язувався передати Відповідачу у 2006 році природний газ: протягом січня-квітня 2006 року - 900,0 тисяч куб.м., та протягом жовтня-грудня 2006 року - 670,0 тис. кубм. природного газу (відповідно до додаткової угоди №2 від 13.10.06р.), а Відповідач - прийняти та оплатити природний газ.

Приймання-передача газу, поставленого у відповідному місяці, оформлюється актом приймання-передачі газу, в якому зазначаються фактичні обсяги спожитого та транспортованого газу. Акт приймання-передачі є підставою для остаточних розрахунків (п.3,3, 3.4 договору).

Даний договір набирає чинності з 01.01.06р. і діє до 31 грудня 2006р. (з урахуванням додаткової угоди №2).

Як стверджує позивач, він свої зобов'язання згідно даного договору виконав, передавши Відповідачу протягом січня-квітня 2006 року та жовтня-грудня 2006 року природний газ, що підтверджується Актами прийому-передачі природного газу (копії - в матер.справи).

Відповідно до вимог п.6.1 договору на постачання природного газу №06/05-2314 ТЕ-24 від 30.12.2005р. оплата за газ здійснюється Покупцем грошовими коштами у такому порядку:

- перша оплата в розмірі 34 (тридцять чотири) відсотки від вартості запланованих місячних обсягів постачання та транспортування газу проводиться не пізніше 10 числа поточного місяця;

- подальші оплати проводяться плановими платежами по 33 (тридцять три) відсотки від вартості запланованих місячних обсягів постачання та транспортування газу до 20 та 30 (31) числа поточного місяця.

Остаточний розрахунок за фактично спожиті та про транспортовані обсяги газу здійснюється на підставі акту приймання-передачі газу до 10 числа місяця, наступного за місяцем поставки газу.

Як стверджує Позивач, Відповідач належним чином не виконав свої зобов'язання по договору в частині оплати отриманого газу, тобто, на момент звернення з позовом до суду сума основного боргу Відповідача перед Позивачем становить, згідно наданого розрахунку, 180025 грн. 88 коп.

На підставі п.7.2 договору №06/05-2314 ТЕ-24 від 30.12.2005р., за несвоєчасну оплату спожитого газу Відповідач зобов'язаний сплатити на користь Позивачу пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу, за кожен день прострочення платежу.

У відповідності до п.7.5 договору пеня нараховується Постачальником протягом шести місяців, що передують моменту звернення з позовом.

За період з 28.09.2007р. по 28.03.2008р., Позивач нарахував і просить стягнути з відповідача 16073,79 грн. пені.

Крім того, на підставі ст.625 ЦК України, якою передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних з простроченої суми, якщо законом або договором не встановлений інший розмір відсотків. Позивач також нарахував та просить стягнути з відповідача 57809,33 грн. інфляційних та 10457,76 грн. річних.

Таким чином, загальна сума, заявлена до стягнення становить 264366,76 грн.

Згідно ст.11 ЦК України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст.626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст.629 ЦК України). Відповідно до ст.631 ЦК України, строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права та виконати обов'язки відповідно до договору.

Згідно ст.526 ЦК України зобов'язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог , що звичайно ставляться.

Суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах ставляться.

Згідно ст.610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, встановлених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.525 Цивільного кодексу України).

Згідно ст.530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно повинно бути виконане у встановлений строк (термін).

У відповідності до ст.ст. 547-548 ЦК України правочин щодо забезпечення виконання зобов'язання вчинюється у письмовій формі. Виконання зобов'язання (основного зобов'язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ст.549 ЦК).

Згідно до ч.7 ст.231 Господарського кодексу України розмір штрафних санкцій, що застосовуються у внутрішньогосподарських відносинах за порушення зобов'язань, визначається відповідним суб'єктом господарювання - господарською організацією.

Відповідно до ст.625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних з простроченої суми, якщо законом або договором не встановлений інший розмір відсотків.

Згідно ст.33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Відповідач не скористався правами, наданими йому ГПК України, доказів у обґрунтування своїх заперечень проти суми позову не надав.

На підставі матеріалів справи суд дійшов до висновку, що позовні вимоги є правомірними, обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню. Судові витрати, понесені Позивачем, відповідно до ст.49 ГПК України підлягають відшкодуванню за рахунок Відповідача .

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 33, 43, 49, 75, 77, 82-85 ГПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

1. Позовні вимоги задовольнити.

2.Стягнути з Комунального підприємства "Житлово-комунальний комбінат", вул. Шевченка, 15, с.Розсошенці, Полтавський район, Полтавська область,38751, п/р №8419 ПОФ АППБ "Аваль", МФО 331605, на користь Дочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України", вул. Шолуденка, 1, м. Київ, 04116 , р/р №14 в ГОУ ПІБ України, МФО 300012, - 180025,88 грн. основного боргу, 16073,79 грн. пені, 57809,33 грн. інфляційних, 10457,76 грн. річних, 2644,00 грн. державного мита, 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Видати наказ після набрання рішення законної сили.

3. Копії рішення направити сторонам.

Суддя                                                                      Тимощенко О.М.

повний текст рішення підписано 15.07.08р.