ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" листопада 2008 р. Справа № 29/459-08

вх. № 7565/5-29

Суддя господарського суду

при секретарі судового засідання

за участю представників сторін:

позивача - Новіков Ю.В. відповідача - Савченко Д.М.

розглянувши справу за позовом КП "Баст" м. Харків

до ТОВ "Укрнадраресурс", м. Харків

про визнання третейського застереження недійсним

ВСТАНОВИВ:

Позивач просить суд :

1.          Визнати третейське застереження, обумовленеу п. 8.1 розділу 8 договору комісії №КТ - 13/07 від 31 травня 2007року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Укрнадроресурс» і Комунальним підприємством «БАСТ», недійсним.

2.          Ухвалити рішення про заборону видачі виконавчих документів по рішенням прийнятим Постійно діючим Третейським судом при Асоціації «Газові трейдери України» згідно п.8.1 розділу 8 Договору комісії №КТ - 13/07 від 31 травня 2007року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Укрнадроресурс» і Комунальним підприємством «БАСТ».

В обгрунтування свого позову, позивач посилається на норми ст. ч. 2ст. 1, п.1 ст. 4, ч. 1 ст. 5, п.п. 2, 6 ст. 6 Закону України «Про третейські суди», ч. 9 ст. 78 ГК України, ч. 2 ст. 12 ГПК України та вказує, що спори між між Товариством з обмеженою відповідальністю «Укрнадроресурс» і Комунальним підприємством «БАСТ» в порядку, установленому чинним законодавством не підвідомчі Постійно діючому Третейському суду при Асоціації «Газові трейдери України» та не входять до компетенції даного суду, оскільки, позива є комунальним підприємством Харківської міської ради. У зв"язку з чим, такі спори повинні розглядатися в господарському суді по місцю знаходження відповідача.

Відповідач надав суду відзив на позовну заяву, в якому проти позову заперечує повністю.

В судовому засіданні, яке розпочалося 06.11.08 було оголошено перерву до 11.11.08 для надання сторонами додаткових доказів по справі та до 13.11.08 для прийняття рішення.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представників сторін, суд встановив, що 31 травня 2007року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Укрнадроресурс» (Комісіонер) і Комунальним підприємством «БАСТ» (Комітент) укладено договір комісії №КТ-13/07, згідно з яким Комітент доручив, а Комісіонер взяв на себе зобов'язання укласти за винагороду від свого імені та за рахунок Комітента договори, спрямовані на купівлю(поставку) Комітенту в 2007 році природного газу. В договорі комісії №КТ-13/07 в п.8.1. розділу 8 обумовлене третейське застереження в якому говориться про те, що всі спори(розбіжності) пов”язані із укладанням, виконанням та припиненням дії Договору які можуть виникнути при виконанні умов даного договору, повинні вирішуватися шляхом переговорів, а в разі недосягнення згоди - в Постійно діючому Третейському суді при Асоціації «Газові трейдери України» в порядку, установленому чинним законодавством України, Положенням та Регламентом Постійно діючого Третейського суду при Асоціації «Газові трейдери України».

Відповідно до ч. 2 ст. 1 Закону України «Про третейські суди», до третейського суду за угодою сторін може бути переданий будь-які спір, що виникає з цивільних та господарських правовідносин, крім випадків, передбачених законом.

Відповідно до п. 1 ст. 4 Закону України «Про третейські суди», третейські суди діють за принципом законності;

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про третейські суди», юридичні та фізичні особи мають право передати на розгляд третейського суду будь-якій спір, який виникає з цивільних і господарських правовідносин, крім випадків, передбачених законом. Спір може бути переданий на розгляд третейського суду за наявності між сторонами третейської угоди, яка відповідає вимогам цього Закону;

Відповідно до п. 2 ст. 6 Закону України «Про третейські суди», третейським судам не підвідомчі справи у спорах, що виникають при укладенні, зміні, розірванні та виконанні господарських договорів, пов'язаних із задоволенням державних потреб;

Відповідно до п. 6 ст. 6 Закону України «Про третейські суди», третейським судам не підвідомчі справи, однією із сторін в яких є орган державної влади, орган місцевого самоврядування, державна установа чи організація, казенне підприємство.

Так, пункт 2 ст. 6 Закону України «Про третейські суди», на який посилається позивач, встановлює неможливість передачі на розгляд третейського суду спору, що виникає при укладенні, зміні, розірванні та виконанні господарських договорів, пов'язаних із задоволенням державних потреб. Однак, згідно з положеннями статті 1 Закону України «Про закупівлю товарів, робіт і послуг за державні кошти» (який діяв під час укладенні та виконання спірного Договору комісії від 31.05.07 р.),:

-          замовник - розпорядник державних коштів, який здійснює закупівлю в порядку, визначеному цим Законом, при цьому замовником вважається суб'єкт, тендерний комітет якого проводить процедуру закупівлі та який одночасно укладає з переможцем договір про закупівлю, крім випадків здійснення закупівлі товарів на засадах міжвідомчої координації;

-          державна закупівля - придбання замовником товарів, робіт і послуг за державні кошти у порядку, встановленому цим Законом;

-          учасник процедури закупівлі - фізична чи юридична особа (резидент або нерезидент), що підтвердила намір взяти участь у процедурі закупівлі та подає чи подала тендерну пропозицію;

-          торги (тендер) - здійснення конкурентного відбору учасників з метою визначення переможця торгів (тендера) згідно з процедурами (крім процедури закупівлі в одного учасника), встановленими цим Законом;

-          договір про закупівлю - письмова угода між замовником та учасником-переможцем процедури закупівлі, яка передбачає надання послуг, виконання робіт або набуття права власності на товар за відповідну плату.

Таким чином, вказаним законом встановлено відповідні процедури та порядок укладання договору з поставки товарів, робіт і послуг за державні кошти, у т.ч. шляхом проведення тендеру і т.і.

Як пояснили представники сторін суду, договір комісії № КТ-13/07 від 31.05.07 р. не був укладений з дотриманням процедур, встановлених вказаним законом, та не є договором з поставки товарів за державні кошти.

Що стосується посилання позивача на пунк 6 статті 6 Закону України «Про третейські суди», то ця норма передбачає, що третейські суди не вправі розглядати справи, однією із сторін в яких є орган державної влади, орган місцевого самоврядування, державна установа чи організація, казенне підприємство.

Однак, як вбачається з довідки ЄДРПОУ, Комунальне підприємство «БАСТ» не є органом державної влади, органом місцевого самоврядування, державною установою чи організацією або казенним підприємством.

Позивач є комунальним підприємством, щодо можливості якого бути стороною під час розгляду справи третейським судом законом не встановлено жодних обмежень.

Крім того, підстави визнання господарських договорів недійсними визначені статтею 203 ЦК України та статтею 207 ГК України, і жодна з підстав, передбачених вказаними нормами, у випадку укладення даного третейського застереження відсутня.

Вказане третейське застереження повністю відповідає вимогам щодо виду і форми третейської угоди, встановленим статтею 12 Закону України «Про третейські суди».

Згідно із частиною 9 статті 78 ГК України, особливості господарської діяльності комунальних унітарних підприємств визначаються відповідно до вимог, встановлених цим Кодексом щодо діяльності державних комерційних або казенних підприємств, а також інших вимог, передбачених законом.

Таким чином, Господарський кодекс України прирівнює особливості регулювання господарської діяльності комунальних і казенних підприємств.

Але при цьому слід звернути увагу на те, що мова у вищевказаній статті йде виключно про особливості господарської діяльності, визначення якої міститься у частині 1 статті 3 ГК України.

Згідно з вказаною нормою, під господарською діяльністю розуміється діяльність суб'єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

Частиною 4 статті 3 ГК України передбачено, що сферу господарських відносин становлять господарсько - виробничі, організаційно - господарські та внутрішньогосподарські відносини.

У частинах 5, 6, 7 статті З ГК України дано визначення кожного з наведених видів господарських відносин.

Таким чином, частина 9 статті 78 ГК України стосується виключно особливостей здійснення саме господарської діяльності комунальних підприємств, чітке визначення якої закріплено у частині 1 статті З ГК України як діяльності, спрямованої на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт і послуг вартісного характеру.

Згідно зі статтею 1 ГК України, цей Кодекс визначає основні засади господарювання в Україні і регулює господарські відносини, що виникають у процесі організації та здійснення господарської діяльності між суб'єктами господарювання та іншими учасниками відносин у сфері господарювання.

Таким чином, Господарський кодекс України не регулює питання, що перебувають за межами предмету регулювання, визначеного у статті 1 цього Кодексу, у тому числі питання, що виникають у зв'язку з розглядом спорів між учасниками господарських відносин. Такі питання врегульовано окремим законом, у тому числі Законом України «Про третейські суди».

Що стосується порядку розгляду спорів третейськими судами, то вказані питання ніяким чином не відносяться до сфери господарської діяльності і не регулюються нормами Господарського кодексу України, у тому числі частиною 9 статті 78 цього Кодексу.

Отже, посилання Позивача на те, що згідно з ч. 9 ст. 78 ГК України правове регулювання господарської діяльності комунальних підприємств прирівняне до казенних, а тому, відповідно до п. 6 ст. 6 Закону України «Про третейські суди», комунальне підприємство, як і казенне, не може бути стороною справи у третейському суді, є безпідставним

Зважаючи на викладене вище, суд визнав позовні вимоги необгрунтованими та такими,що не підлягають задоволенню.

Суд, керуючись ст. ст. 22, 33, 34, 43, 44, 49, 77, 82-85 ГПК України,

ВИРІШИВ:

В позові відмовити повністю.

Рішення підписано 18.11.08.

Суддя