СУД
Постанова

Іменем України

21
липня 2008 року

Справа
№ 2-5/3849.1-2008

Севастопольський
апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого
судді                                                  Борисової
Ю.В.,

суддів                                                                      Черткової
І.В.,

Гоголя Ю.М.,

за
участю представників сторін:

представник
позивача, ОСОБА_2
(повноваження перевірені), Ліквідатор, Відкрите акціонерне товариство
"Армянське спеціалізоване управління № 267 "Механомонтаж";

представник
відповідача, Грешило
Ольга Василівна, довіреність №
1/3476   від 07.07.08,  Армянський міський відділ головного
управління Міністерства внутрішніх справ України в Автономній Республіці Крим;

представник
третьої особа, Гудима
Оксана Леонідівна, довіреність №
7/1439   від 30.07.08,  Головне управління Міністерства внутрішніх
справ України в Автономній Республіці Крим;

представник
третьої особа, Курякін
Микола Іванович, довіреність №  10   від 26.05.08,  Армянська міська Рада;

третя
особа, не з'явився,
ОСОБА_1;

розглянувши
апеляційні скарги Армянської
міської Ради, Армянського міського відділу головного управління Міністерства
внутрішніх справ України в Автономній Республіці Крим та Головного управління
Міністерства внутрішніх справ України в Автономній Республіці Крим на рішення
господарського суду Автономної Республіки Крим (суддя Гаврилюк М.П.) від
20.05.2008 у справі № 2-5/3849.1-2008

за
позовом           відкритого акціонерного товариства
"Армянське спеціалізоване управління № 267 "Механомонтаж" (вул.
Чумакова, 7, Армянськ, Красноперекопський район, Автономна Респ, 96012)

до Армянського міського відділу
головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Автономній
Республіці Крим (вул. Іваніщева, 12,Армянськ, Красноперекопський р-н,96012)

3-ті
особи  Головне управління Міністерства внутрішніх справ
України в Автономній Республіці Крим
(вул. Б. Хмельницького, 4,Сімферополь,95034)

Армянська
міська Рада  (вул. Сімферопольська,
7,Армянськ, Красноперекопський р-н,96012)

ОСОБА_1(АДРЕСА_1)

про
виселення з незаконно займаних приміщень

ВСТАНОВИВ:

Позивач, відкрите акціонерне
товариство «Армянське спеціалізоване управління № 267 «Механомонтаж», звернувся
до господарського суду Автономної Республіки Крим з позовом до відповідача,
Армянського міського відділу Головного Управління Міністерства внутрішніх
справ  України в Автономній Республіці
Крим (далі за текстом - Армянський відділ ГУ МВС України в АР Крим), про
виселення з приміщення (п'ять поверхів п'ятиповерхового будинку загальною
площею 4124 кв.м.), яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 та зобов'язання
відповідача повернути вказане приміщення.

Позовні вимоги мотивовані
тим, що відповідач безпідставно, не маючи на це правовстановлюючих документів,
займає спірне приміщення та відмовляється добровільно його звільнити.

Відповідач позов не визнав
з підстав того, що позивачем, який визнаний в судовому порядку банкрутом,
порушуються норми статті 26 Закону України «Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом», відповідно до якої в ліквідаційну масу
банкрута не можуть бути включені об'єкти житлового фонду, зокрема гуртожиток, у
якому розміщується Армянський відділ ГУ МВС України в АР Крим. За приписами
вказаного Закону, на думку відповідача, спірну будівлю необхідно передати в
комунальну власність територіальної громади без додаткових умов.

Рішенням  господарського суду Автономної Республіки
Крим від 20.05.2008 року у справі № 2-5/3849.1-2008 (суддя Гаврилюк М.П.)
задоволено позов ВАТ "Армянське спеціалізоване управління № 267
"Механомонтаж" до Армянського міського відділу ГУ МВС України в
Автономній Республіці Крим про виселення з незаконно займаних приміщень.

Не погодившись з цим судовим актом,
Армянська міська Рада,  Армянський
міський відділ ГУ МВС України в АР Крим та Головне управління МВС України в АР
Крим звернулися до Севастопольського апеляційного  суду з апеляційними скаргами, в яких просять
рішення суду першої інстанції скасувати, у позові відмовити, оскільки оскаржене
рішення прийнято з порушенням норм чинного законодавства України. На думку
заявників апеляційних скарг, у ліквідатора товариства відсутні підстави для
розпорядження будівлею, розташованою за адресою: АДРЕСА_1, з огляду на приписи
статті 26 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом» та статусу гуртожитку даної будівлі, у зв'язку з чим
відсутні й повноваження щодо подачі позовної заяви про виселення Армянського
міського відділу ГУ МВС України в АР Крим.

Заявники
скарг зазначають, що ліквідатор мав достатньо часу для передачі будівлі до
комунальної власності Армянської територіальної громади, таким чином питання
щодо продовження строку дії договору Армянський міський відділ ГУ МВС України в
АР Крим мав би вже вирішувати із новим власником, тому, бездіяльність
ліквідатора порушує права не тільки відповідача але і місцевої територіальної
громади.

З метою процесуальної доцільності
судова колегія вирішила об'єднати розгляд апеляційних скарг в одному
провадженні, оскільки скаргами оскаржено те ж саме рішення суду першої
інстанції.

Розпорядженням
виконуючого обов'язки голови Севастопольського апеляційного господарського суду
Сотула В.В. від 21.07.2008 року, у зв'язку з зайнятістю в іншому судовому
процесі у складі колегії було замінено суддю Сотула В.В. на суддю Гоголя Ю.М.

В
судовому засіданні 21.07.2008 учасники судового розгляду підтримали свої вимоги
й заперечення у повному обсязі. Представники заявників апеляційних скарг
наполягали, що включення спірного гуртожитку до ліквідаційної маси
підприємства-боржника суперечить законодавству України про банкрутство.
Представник позивача у справі стверджував, що підприємство має законні права на
спірну будівлю й вправі розпоряджатися нею на свій розсуд.

При
повторному розгляді справи в порядку й на підставах статті 101 Господарського
процесуального кодексу України, судова колегія встановила, що 01.01.2004 р. між
ВАТ «Армянське спеціалізоване управління № 267 «Механомонтаж» (орендодавець) і
Армянським міським відділом ГУ МВС України в АР Крим 9 (орендар) укладений
договір оренди приміщень (а.с.9-10).

Відповідно
до п. 1.1. Договору відповідачу перейшло право строкового платного володіння та
користування п'ятиповерховим будинком в цілому, розташованим у АДРЕСА_1,
загальною площею 4124 кв.м.

Пунктом
5.1 Договору встановлено строк його дії, який складає 1 рік - до 01 січня 2005
р. Відповідно до умов Договору оренди орендоване майно повертається
орендодавцеві після закінчення строку оренди за актом прийому-передачі.

Згідно
з пунктом 5.3 Договору у зв'язку зі значним обсягом витрат на ремонт
орендованих приміщень орендарем, у разі дострокового розірвання договору за
ініціативою орендодавця, він зобов'язаний профінансувати у повному обсязі
витрати орендаря на придбання, будівництво або ремонт іншого приміщення для
розташування підрозділів орендаря, загальна площа  яких не повинна бути меншою за площу
орендованих за цим договором приміщень.

З
матеріалів справи вбачається, що позивачем було направлено на адресу
відповідача листа від 20.11.2006 р. вих. № 528 з повідомленням про скінчення
строку договору оренди та вимогою звільнити зайняті приміщення в строк до
01.01.2007 р. Відповідні листи були направлені на адресу прокуратури м.
Армянська та прокуратури АР Крим. Відповідачем зазначений лист був отриманий
27.11.2006 р., про що свідчить відмітка про вручення на поштовому повідомленні
№ 186209.

Після
закінчення строку договору оренди, а саме 01.01.2007 р. позивачем вдруге було
направлено листа від 09.01.2007 р. вих. № 01 з повідомленням про закінчення
строку договору оренди і неможливістю її продовження, та вимогою звільнити
приміщення і повернути їх ВАТ «Армянське спеціалізоване управління № 267
«Механомонтаж».

Оскільки
відповідачем вказані вимоги позивача не виконані, приміщення не звільнено і не
повернуто позивачеві, він звернувся до суду з вимогою про виселення Армянського
міського відділу ГУ МВС України в АР Крим з приміщення (п'ять поверхів
п'ятиповерхового будинку загальною площею 4124 кв.м.), яке розташоване за
адресою: АДРЕСА_1 та зобов'язати його повернути це приміщення.

Переглянувши
матеріали справи, вислухавши пояснення представників сторін, проаналізувавши
доводи апеляційної скарги та заперечення до неї відповідно до вимог статті 101
Господарського процесуального кодексу, судова колегія дійшла висновку, що
оскаржене рішення суду першої інстанції не відповідає вимогам принципу
законності та обґрунтованості судових рішень з огляду на наступні обставини.

Як
встановлено, постановою господарського суду Автономної Республіки Крим від
14.06.2006 р. ВАТ «Армянське спеціалізоване управління № 267 «Механомонтаж»
було визнано банкрутом, відносно товариства відкрито ліквідаційну процедуру та
призначено ліквідатора (а.с.19).

Відповідно
до статті 1 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання
його банкрутом» банкрутство - визнана господарським судом неспроможність
боржника відновити свою платоспроможність та задовольнити визнані судом вимоги
кредиторів не інакше як через застосування ліквідаційної процедури. Ліквідація
-  припинення діяльності суб'єкта
підприємницької діяльності, визнаного господарським судом банкрутом, з метою
здійснення заходів щодо задоволення визнаних судом вимог кредиторів шляхом
продажу його майна, у зв'язку із чим призначається ліквідатор, який забезпечує
задоволення таких вимог у встановленому цим Законом порядку.

Згідно
статті 26 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом» усі види майнових активів (майно та майнові права)
банкрута, які належать йому на праві власності або повного господарського
відання на дату відкриття ліквідаційної процедури та виявлені в ході
ліквідаційної процедури, включаються до складу ліквідаційної маси, за винятком
об'єктів державного житлового фонду, в тому числі гуртожитків, дитячих дошкільних
закладів та об'єктів комунальної інфраструктури, які в разі банкрутства
підприємства передаються в порядку, встановленому законодавством, до
комунальної власності відповідних територіальних громад без додаткових умов і
фінансуються в установленому порядку.

Враховуючи,
що відповідно до статті 317 Цивільного кодексу України змістом права власності
є володіння, користування та розпорядження своїм майном - процедура ліквідації
позбавляє власника права власності боржника на своє майно, у свою чергу
ліквідатор уповноважений здійснювати дії, що направлені на забезпечення
задоволення вимог кредиторів. Право власності у даному випадку припиняється на
підставі статей 104, 346 Цивільного кодексу України.

Отже,
аналіз вищенаведених норм законодавства свідчить про те, що житловий фонд
банкрута у процедурі банкрутства має спеціальний статус, та незважаючи на права
ліквідатора щодо розпорядження майном банкрута, відносно нього (житлового
фонду) ліквідатор не може здійснювати інші розпорядження ніж безоплатна
передача до відповідної територіальної громади безпосередньо після визнанням
судом боржника банкрутом. Тобто з моменту визнання банкрутом останній та його
ліквідатор втрачають право на свій розсуд розпоряджатись житловим фондом.

Відповідно
до документів, наданих суду відповідачем, будівля за адресою: АДРЕСА_1, яка
належить ВАТ «Армянське спеціалізоване управління № 267 «Механомонтаж», є
гуртожитком та відноситься до житлового фонду, а тому повинна бути передана
ліквідатором у власність місцевій територіальній громаді в особі Армянської
міської ради, починаючи з червня 2006 року. Але на протязі більш ніж два роки
ліквідатор позивача вимоги закону не виконав, гуртожиток до комунальної
власності не передав.

Таким
чином, судова колегія вважає неправомірним та необґрунтованим рішення суду
першої інстанції, оскільки у ліквідатора відсутні права на розпорядження
будівлею, що розташована за адресою: АДРЕСА_1, а у зв'язку із чим і
повноважень, щодо подачі позовної заяви на виселення Армянського міського
відділу ГУ МВС України в АР Крим. При цьому, судова колегія відхиляє доводи
представника позивача, що виселення відповідача із орендованої будівлі вплине
на платоспроможність банкрута, оскільки зазначена будівля все рівно повинна
бути безоплатно передана до територіальної громади за процедурою банкрутства на
підставі статті 26 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника
або визнання його банкрутом».

З
урахуванням викладеного, судова колегія вирішила, що вимоги апеляційних скарг
підлягають задоволенню, а рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню. З
огляду на безпідставність заявленого позову, в його задоволенні слід відмовити.

Керуючись
статтями 101, 102, 103 (пункт 2), 104 (частина 1), 105 Господарського
процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги Армянської міської
Ради, Армянського міського відділу головного управління Міністерства внутрішніх
справ України в Автономній Республіці Крим та Головного управління Міністерства
внутрішніх справ України в Автономній Республіці Крим задовольнити.

Рішення господарського суду
Автономної Республіки Крим від 20.05.2008 у справі № 2-5/3849.1-2008 скасувати.

Прийняти нове рішення суду.

У позові відкритого
акціонерного товариства "Армянське спеціалізоване управління № 267
"Механомонтаж" до Армянського міського відділу головного управління
Міністерства внутрішніх справ України в Автономній Республіці Крим про
виселення з незаконно займаних приміщень - відмовити.

Головуючий
суддя
Ю.В. Борисова

Судді
І.В. Черткова

Ю.М. Гоголь