ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2008 р.

№ 20/385

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого, судді                    М.В.Кузьменка,

судді                                        І.М.Васищака,

судді                                        В.М.Палій,

розглянувши касаційну скаргу Відділу державної виконавчої служби

Краматорського міського управління юстиції

на постанову Донецького апеляційного господарського суду від 08.09.2008р.

у справі №20/385

за позовом Дочірнього підприємства "Санаторно-курортний реабілітаційний центр

"Слов'янський курорт" ЗАТ "Укрпрофоздоровниця"

до            Відкритого акціонерного товариства "Донецькобленерго" в особі

Краматорських електричних мереж

про           стягнення 96 571,20 грн.

за скаргою ВАТ "Донецькобленерго" в особі Краматорських електричних мереж

на дії Відділу ДВС Краматорського міського управління юстиції,

за участю представників:

від позивача: не з'явився,

від відповідача: Хомовський С.М., Радіонов Я.С. –довіреність у справі,

від ВДВС: не з'явився,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Донецької області від 25.03.2008р. позовні вимоги Дочірнього підприємства "Санаторно-курортний реабілітаційний центр "Слов'янський курорт" ЗАТ "Укрпрофоздоровниця" до Відкритого акціонерного товариства "Донецькобленерго" в особі Краматорських електричних мереж задоволено повністю: присуджено до стягнення з відповідача 96 571,20 грн. –суми заборгованості за спільне використання технологічних мереж та судові витрати.

На виконання вказаного рішення судом видано наказ від 11.04.2008р. (а.с.83).

06.05.2008р. заступником начальника ВДВС Краматорського міського управління юстиції прийнято постанову про стягнення з боржника –ВАТ "Донецькобленерго" в особі Краматорських електричних мереж виконавчого збору у розмірі 10% від суми боргу, що складає 9765,49 грн., у зв'язку з невиконанням боржником у наданий строк наказу господарського суду Донецької області від 11.04.2008р. Вказана постанова прийнята на підставі ст.46 Закону України "Про виконавче провадження".

Не погоджуючись із зазначеною постановою, боржник –ВАТ "Донецькобленерго" в особі Краматорських електричних мереж звернувся до господарського суду Донецької області зі скаргою на дії Державної виконавчої служби і просить суд її скасувати.

Скарга мотивована тим, що згідно ч.1 ст.46 Закону України "Про виконавче провадження" виконавчий збір стягується у разі невиконання рішення у строк, встановлений для добровільного його виконання. Проте, за твердженням скаржника, виконавче провадження мало бути зупинено на підставі п.15 ст.34 названого Закону, оскільки ВАТ "Донецькобленерго" відповідно до Закону України "Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу, включено до реєстру підприємств паливно-енергетичного комплексу, які є учасниками процедури погашення заборгованості згідно цього Закону.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 03.07.2008р. (суддя Донець О.Є.) у задоволенні скарги відмовлено за відсутністю правових підстав для скасування оскаржуваної постанови.

Постановою Донецького апеляційного господарського суду від 08.09.2008р. (головуючий, суддя Величко Н.Л., судді Мирошниченко С.В., М`ясищев А.М.) ухвалу суду першої інстанції скасовано та визнано такими, що не відповідають ст.ст.4, 5, 45, 46 Закону України "Про виконавче провадження" дії заступника начальника Відділу державної виконавчої служби Краматорського міського управління юстиції Власової А.В. щодо винесення постанови від 06.05.2008р. №08-19-21433 про стягнення виконавчого збору з Відкритого акціонерного товариства "Донецькобленерго" в особі Краматорських електричних мереж при виконанні наказу господарського суду Донецької області №20/385 від 11.04.2008р. Визнано недійсною постанову заступника начальника Відділу державної виконавчої служби Краматорського міського управління юстиції Власової А.В. від 06.05.2008р. №08-19-21433 про стягнення виконавчого збору з Відкритого акціонерного товариства "Донецькобленерго".

Вказана постанова мотивована тим, що виконавче провадження з примусового виконання наказу суду від 11.04.2008р. повинно було бути зупинено у зв'язку з включенням боржника до реєстру підприємств паливно-енергетичного комплексу, які беруть участь у процедурі погашення заборгованості відповідно до Закону України "Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу".

Не погоджуючись з вказаною постановою суду, ВДВС Краматорського міського управління юстиції звернувся до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить суд її скасувати, як таку, що ухвалена з порушенням норм матеріального та процесуального права, та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні скарги.

Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи у касаційній інстанції, обговоривши доводи касаційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування норм матеріального та процесуального права при ухваленні оскаржуваного судового акта, знаходить касаційну скаргу такою, що підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, 06.05.2008р. заступником начальника ВДВС Краматорського міського управління юстиції Власовою А.В. на підставі ст.46 Закону України "Про виконавче провадження" винесена постанова про стягнення виконавчого збору з ВАТ "Донецькобленерго" в особі Краматорських електричних мереж у розмірі 10% від суми боргу, що становить 9765,49 грн.

Колегія суддів вважає передчасним висновок суду апеляційної інстанції про неправомірність прийняття заступником начальника ВДВС вказаної постанови з огляду на таке.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню, у разі невиконання їх у добровільному порядку, регламентуються Законом України “Про виконавче провадження". Вказаний нормативний акт є спеціальним по відношенню до інших нормативних актів при вирішенні питання щодо оцінки дій державного виконавця.

В силу ст.24 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець у 3-денний строк з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. В постанові державний виконавець встановлює строк для добровільного виконання рішення, який не може перевищувати семи днів, а рішень про примусове виселення - п'ятнадцяти днів, та попереджає боржника про примусове виконання рішення після закінчення встановленого строку зі стягненням з нього виконавчого збору і витрат, пов'язаних з провадженням виконавчих дій, передбачених цим Законом.

Згідно ст.30 названого Закону, державний виконавець, починаючи виконувати рішення, повинен пересвідчитися, чи отримана боржником копія постанови про відкриття виконавчого провадження і чи здійснені ним дії, спрямовані на добровільне виконання рішення у встановлений постановою строк відповідно до статті 24 цього Закону.

Відповідно до ч.1 ст.46 Закону, у разі невиконання рішення у строк, установлений для добровільного його виконання, з боржника постановою державного виконавця, яка затверджується начальником відповідного органу державної виконавчої служби, якому він безпосередньо підпорядкований, стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків від фактично стягненої суми або вартості майна боржника, яке передане стягувачу за виконавчим документом.

Правовий аналіз наведених норм свідчить про те, що лише після закінчення встановленого державним виконавцем строку для добровільного виконання рішення, державний виконавець вправі винести постанову про стягнення з боржника виконавчого збору, яка затверджується начальником відповідного відділу державної виконавчої служби, і не пізніше наступного дня надсилається боржникові.

При цьому постанова державного виконавця про стягнення виконавчого збору згідно ст.3 Закону належить до виконавчих документів, що означає загальний порядок її виконання державним виконавцем. Однак, за постановами про стягнення виконавчого збору виконавчі провадження не заводяться, виконавчий збір не береться, а сама постанова приєднується до того виконавчого провадження, щодо якого винесено цю постанову і виконується разом з ним.

Отже постанова про стягнення виконавчого збору є лише підставою для стягнення з боржника виконавчого збору, яка, у свою чергу приймається, а збір стягується від фактично стягнутої суми, тільки у разі невиконання боржником рішення у встановлений державним виконавцем строк для його добровільного виконання.

Обґрунтовуючи скаргу на дії державної виконавчої служби щодо незаконності прийняття постанови про стягнення виконавчого збору, боржник посилається на те, ВДВС у м.Краматорськ повинно було зупинити виконавче провадження та не виносити постанову про стягнення виконавчого збору, оскільки боржник внесений до реєстру підприємств паливно-енергетичного комплексу, які є учасниками процедури погашення заборгованості згідно Закону України "Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу".

Так, відповідно до ст.34 Закону, виконавче провадження підлягає обов'язковому зупиненню у випадку, зокрема, внесення підприємства паливно-енергетичного комплексу до Реєстру підприємств паливно-енергетичного комплексу, які беруть участь у процедурі погашення заборгованості відповідно до Закону України "Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу"

Згідно ст.111 Закону, сторони зобов'язані письмово повідомляти державного виконавця, зокрема, про виникнення обставин, що зумовлюють обов'язкове зупинення виконавчого провадження.

Таким чином, з огляду на заявлені у скарзі вимоги про скасування постанови про стягнення з боржника виконавчого збору та наведені вище статті Закону України "Про виконавче провадження" до предмету доказування у даній справі входить: факт винесення оскаржуваної постанови до закінчення вказаного державним виконавцем строку для добровільного виконання наказу господарського суду Донецької області від 11.04.2008р. у справі №20/385, а також факт належного повідомлення боржником державного виконавця про наявність підстав для зупинення примусового виконання наказу суду від 11.04.2008р. до винесення оскаржуваної постанови.

Так, в силу ч.2 ст.30 Закону, у разі, якщо копія постанови про відкриття виконавчого провадження одержана боржником несвоєчасно, внаслідок чого боржник був позбавлений можливості добровільно виконати рішення у встановлений державним виконавцем строк, за письмовою заявою боржника при підтвердженні факту несвоєчасного одержання вказаної постанови державний виконавець відкладає провадження виконавчих дій у порядку, встановленому статтею 32 цього Закону, та поновлює боржнику строк для добровільного виконання рішення.

Проте, ні суд першої, ні суд апеляційної інстанцій не досліджували ці питання та не витребували у сторін матеріали виконавчого провадження, у тому числі, постанову про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання наказу господарського суду Донецької області від 11.04.2008р. у справі №20/385, в якій має бути встановлений державним виконавцем строк для його добровільного виконання, а також не з'ясовували фактичного отримання цієї постанови боржником.

Між тим, встановлення цих обставин мають істотне значення для оцінки дій заступника начальника державної виконавчої служби щодо винесення оскаржуваної постанови, оскільки при наявності підстав для поновлення державним виконавцем строку для добровільного виконання рішення та відкладення провадження виконавчих дій у разі несвоєчасного одержання боржником копії постанови про відкриття виконавчого провадження, постанова про стягнення виконавчого збору мала бути винесена лише після спливу повторно встановленого строку для добровільного виконання рішення. Отже, з'ясуванню підлягає: чи є в матеріалах виконавчого провадження заява боржника про відкладення виконавчих дій та докази несвоєчасного отримання боржником постанови про відкриття виконавчого провадження.

Вказуючи на наявність підстав для задоволення поданої скарги, суд апеляційної інстанції зазначив, що виконавче провадження з виконання наказу у справі №20/385 підлягало обов'язковому зупиненню.

Проте, посилаючись на наявні у справі листи боржника, в яких він повідомляв ВДВС м.Краматорськ про наявність підстав для зупинення виконавчого провадження, суд апеляційної інстанції не звернув уваги на те, що в цих листах мова йде про інші виконавчі провадження, порушені з примусового виконання інших виконавчих документів (а.с.102-106). Доказів того, що боржник повідомляв відділ державної виконавчої служби про ці обставини за виконавчим провадженням, порушеним саме з примусового виконання наказу господарського суду Донецької області від 11.04.2008р. у справі №20/385, матеріали справи не містять. Але такий обов'язок покладено на боржника статтею 111 Закону України "Про виконавче провадження".

Разом з тим, відповідно до ст.49 Закону, у разі якщо в органі державної виконавчої служби відкрито кілька виконавчих проваджень щодо одного й того самого боржника, вони об'єднуються у зведене виконавче провадження і на майно боржника накладається арешт у межах загальної суми стягнення, виконавчого збору і можливих витрат на виконавче провадження.

Судами не з'ясовано, чи були об'єднані виконавчі провадження щодо відповідача, що б дало підстави вважати вказані вище листи належними доказами повідомлення боржником державного виконавця про виникнення обставин для зупинення виконавчого провадження.

Надаючи оцінку діям заступника начальника ВДВС Краматорського міського управління юстиції суди двох інстанцій наведеного не врахували, а тому ухвалені у даній справі судові акти, є такими, що прийняті у не відповідності з нормами матеріального та процесуального права, а відтак підлягають скасуванню з направленням справи на новий розгляд.

Враховуючи викладене, та керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119- 11111 ГПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

1. Касаційну скаргу Відділу державної виконавчої служби Краматорського міського управління юстиції задовольнити частково.

2. Постанову Донецького апеляційного господарського суду від 08.09.2008р. та ухвалу господарського суду Донецької області від 03.07.2008р. у справі №20/385 скасувати.

3. Справу направити на новий розгляд до господарського суду Донецької області.

Головуючий, суддя                                                            М.В.Кузьменко

Суддя                                                                                І.М.Васищак

Суддя                                                                                В.М.Палій