ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"01" квітня 2008 р. Справа № 13/126-АП-08

Господарський суд Херсонської області у складі судді Закуріна М. К. при секретарі Фінаровій О.Л., розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Херсоні справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Мир Строй-Ки"

до Державної податкової інспекції у м.Херсоні

про визнання нечинним податкового повідомлення-рішення від 21.01.2008 р. № /0,

за участі представників сторін:

позивача –Головатенко К.К., Гніденко М.Ю.,

відповідача –Тосік Н.І., Герасименко Н.В.,

в с т а н о в и в:

Відповідно до позовної заяви позовні вимоги ґрунтуються на незаконності податкового повідомлення-рішення з тих підстав, що за ним неправомірно відмовлено у бюджетному відшкодуванні з податку на додану вартість в розмірі 177462 грн, оскільки, на думку позивача, ним подано податкову декларацію в грудні 2007 року за результатами листопада 2007 року, що не суперечить положенням підпункту „а” підпункту 7.7.11. пункту 7.7. статті 7 Закону України „Про податок на додану вартість”, за яким не має права на отримання бюджетного відшкодування лише особа, яка була зареєстрована як платник цього податку менш ніж за 12 календарних місяців до місяця, за наслідками якого подається заява на бюджетне відшкодування (крім нарахування податкового кредиту внаслідок придбання або спорудження (будівництва) основних фондів за рішенням Кабінету Міністрів України), а також, яка мала обсяги оподатковуваних операцій за останні 12 календарних місяців менші, ніж заявлена сума бюджетного відшкодування (крім нарахування податкового кредиту внаслідок придбання або спорудження (будівництва) основних фондів). За твердженнями позивача названі 12 місяців необхідно обраховувати починаючи відлік від жовтня 2007 року та назад до листопада 2006 року включно. А безпосередньо в цей період позивач мав обсяги оподатковуваних операцій в сумі 1 107 918 грн.

Відповідачем зазначені вимоги не визнаються з посиланням на правомірність оскаржуваного рішення з тих підстав, що позивач посилково сприймає період обрахунку названих вище 12 місяців, які, за твердженнями відповідача, необхідно обраховувати починаючи від вересня 2007 року та назад до жовтня 2006 року включно, оскільки розрахунок суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість за листопад 2007 року складається з суми податкового кредиту попереднього податкового періоду, яка й була сплачена позивачем саме у попередньому податковому періоді постачальникам товарів –цим періодом є жовтень 2007 року.

Крім викладеного з матеріалів справи слідує, що 18 грудня 2007 року ТОВ „Мир Строй-Ки” до податкової інспекції у м. Херсоні подано податкову декларацію з податку на додану вартість та розрахунок суми бюджетного відшкодування за звітний податковий період –листопад 2007 року (а.с. 19-21). Згідно до цих документів позивачем зазначено суму бюджетного відшкодування в розмірі 177 462 грн (рядки 25, 25.1. декларації та рядок 4 розрахунку).

В свою чергу, податковою інспекцією з 15 по 18 січня 2008 року проведено виїзну позапланову перевірку позивача з питань достовірності нарахування суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість за листопад 2007 року, про що складено акт перевірки № 169/23-7/34370029 від 18.01.2008 р. (а.с. 7-18). За змістом даного акту перевірки податковою інспекцією встановлено, що позивач згідно до положень підпункту 7.7.11. пункту 7.7. статті 7 Закону України „Про податок на додану вартість” не має права на отримання бюджетного відшкодування за наслідками листопада 2007 року в сумі 177 462 грн, оскільки заявлена до відшкодування за листопад 2007 року сума є результатом попереднього звітного періоду –жовтня 2007 року, а тому останні 12 календарних місяців, які маються на увазі у вказаному вище підпункті 7.7.11., необхідно обраховувати від жовтня 2007 року, тобто з жовтня 2006 року по вересень 2007 року включно. Саме в цей період обсяг оподатковуваних операцій платника податків складав: в травні 2007 р. –14 990 грн; в червні 2007 року –13 790 грн; у вересні 2007 р. –58 111 грн, а всього 86891 грн, що є меншою сумою ніж задекларована до відшкодування –177 462 грн.

За наслідками проведеної перевірки та складеного акту відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення № /0 від 21 січня 2008 року (а.с. 6), яким позивачу відмовлено у наданні бюджетного відшкодування з податку на додану вартість в розмірі 177 462 грн та зменшено на цю суму показники в його картці особового рахунку.

Платників податку на додану вартість, об’єкти, базу та ставки оподаткування, перелік неоподатковуваних та звільнених від оподаткування операцій, особливості оподаткування експортних та імпортних операцій, поняття податкової накладної, порядок обліку, звітування та внесення податку до бюджету визначено положеннями Закону України „Про податок на додану вартість”.

Безпосередньо пунктом 7.7. статті 7 цього Закону встановлено порядок визначення суми податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або відшкодуванню з Державного бюджету України (бюджетному відшкодуванню), та строки проведення розрахунків. Зокрема, сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов’язання звітного податкового періоду та сумою податкового кредиту такого звітного податкового періоду. При позитивному значенні суми, розрахованої згідно з підпунктом 7.7.1 цього пункту, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені законом для відповідного податкового періоду. При від’ємному значенні суми, розрахованої згідно з підпунктом 7.7.1 цього пункту, така сума враховується у зменшення суми податкового боргу з цього податку, що виник за попередні податкові періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до закону), а при його відсутності - зараховується до складу податкового кредиту наступного податкового періоду. Якщо у наступному податковому періоді сума, розрахована згідно з підпунктом 7.7.1 цього пункту, має від’ємне значення, то: а) бюджетному відшкодуванню підлягає частина такого від’ємного значення, яка дорівнює сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів (послуг) у попередніх податкових періодах постачальникам таких товарів (послуг); б) залишок від’ємного значення після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду. Платник податку може прийняти самостійне рішення про зарахування належної йому повної суми бюджетного відшкодування у зменшення податкових зобов’язань з цього податку наступних податкових періодів. Зазначене рішення відображається платником податку у податковій декларації, яку він подає за наслідками звітного періоду, в якому виникає право на подання заяви про отримання бюджетного відшкодування згідно з нормами цієї статті. При прийнятті такого рішення зазначена сума не враховується при розрахунку сум бюджетного відшкодування наступних податкових періодів. Платник податку, який має право на одержання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення повної суми бюджетного відшкодування, подає відповідному податковому органу податкову декларацію та заяву про повернення такої повної суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації. До декларації додаються розрахунок суми бюджетного відшкодування, копії погашених податкових векселів (податкових розписок), у разі їх наявності, та оригіналів п’ятих основних аркушів (примірників декларанта) вантажних митних декларацій, у разі наявності експортних операцій. Протягом 30 днів, наступних за днем отримання податкової декларації, податковий орган проводить документальну невиїзну перевірку (камеральну) заявлених у ній даних. За наявності достатніх підстав вважати, що розрахунок суми бюджетного відшкодування було зроблено з порушенням норм податкового законодавства, податковий орган має право протягом такого ж строку провести позапланову виїзну перевірку (документальну) платника для визначення достовірності нарахування такого бюджетного відшкодування. Якщо за наслідками документальної невиїзної (камеральної) або позапланової виїзної перевірки (документальної) податковий орган виявляє невідповідність суми бюджетного відшкодування сумі, заявленій у податковій декларації, то такий податковий орган у разі з’ясування внаслідок проведення таких перевірок факту, за яким платник податку не має права на отримання бюджетного відшкодування, надсилає платнику податку податкове повідомлення, в якому зазначаються підстави відмови у наданні бюджетного відшкодування.

Поряд з викладеним за підпунктом 7.7.11. названої статті 7 Закону не мають права на отримання бюджетного відшкодування (серед інших випадків) особи, які були зареєстровані як платник цього податку менш ніж за 12 календарних місяців до місяця, за наслідками якого подається заява на бюджетне відшкодування (крім нарахування податкового кредиту внаслідок придбання або спорудження (будівництва) основних фондів за рішенням Кабінету Міністрів України), та мали обсяги оподатковуваних операцій за останні 12 календарних місяців менші, ніж заявлена сума бюджетного відшкодування (крім нарахування податкового кредиту внаслідок придбання або спорудження (будівництва) основних фондів).

З викладеної правової норми слідує, що зазначені 12 календарних місяців визначаються до місяця, за наслідками якого подається заява на бюджетне відшкодування.

В даному випадку початок обрахунку цих 12 місяців і є, фактично, спірним, а тому судом констатується, що згідно до пунктів 1.5. та 1.8. статті 1 Закону України „Про податок на додану вартість” звітним (податковим) періодом є період, за який платник податку зобов’язаний проводити розрахунки податку та сплачувати його до бюджету, а бюджетним відшкодуванням є сума, що підлягає поверненню платнику податку з бюджету у зв’язку з надмірною сплатою податку у випадках, визначених цим Законом. Поряд з цим, відповідно до підпункту 7.8.1. пункту 7.8. статті 7 названого Закону податковим періодом є один календарний місяць.

Позивачем спірну суму бюджетного відшкодування відображено в податковій декларації, поданій за результатами листопада 2007 року, як звітного податкового періоду, проте, як слідує з пункту 3 Розрахунку суми бюджетного відшкодування (а.с. 21) 177462 грн є сумою податкового кредиту попереднього податкового періоду, фактично сплаченою отримувачем товарів (послуг) у попередньому податковому періоді постачальникам таких товарів (послуг), а тому 12 календарних місяців підлягають визначенню саме до місяця, в якому платником податків фактично сплачено податковий кредит, тобто до жовтня 2007 року, а саме з вересня 2007 року та назад до жовтня 2006 року включно.

Як слідує з акту перевірки позивач за цей період мав обсяги оподатковуваних операцій в сумі 86891 грн, а саме: в травні 2007 р. –14 990 грн; в червні 2007 року –13 790 грн; у вересні 2007 р. –58 111 грн.

Отже, обсяги оподатковуваних операцій позивача за останні 12 календарних місяців до звітного податкового періоду є меншими, ніж заявлена сума бюджетного відшкодування, а тому позовні вимоги задоволенню не підлягають, оскільки згідно до частини 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов’язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За таких обставин, спірне рішення відповідає діючому законодавству, у зв’язку з чим сплачений позивачем судовий збір відноситься на нього.

На підставі зазначених правових норм й керуючись статтями 158-163, пунктом 3 Прикінцевих та Перехідних положень КАС України,

п о с т а н о в и в :

1.          В задоволенні позовних вимог відмовити.

2.          Роз’яснити сторонам, що дана постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не буде подано. Якщо буде подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не буде подана у строк, встановлений цим Кодексом, постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи. Заява про апеляційне оскарження постанови суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України - з дня складення в повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Дата підпису постанови –1 квітня 2008 року

Суддя М.К. Закурін