ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

12.02.08 р.                               № 2/3-63

За позовом: Українсько-німецького спільного підприємства “WEBA” у формі Товариства з обмеженою відповідальністю м. Донецьк

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю проектно-будівельного підприємства “Прогрес” м. Донецьк

про: стягнення в розмірі 446610,30 грн.

Суддя господарського суду Донецької області Мартюхіна Н.О.

Українсько-німецьке спільне підприємство “WEBA” у формі Товариства з обмеженою відповідальністю м. Донецьк звернулось до господарського суду Донецької області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю проектно-будівельного підприємства “Прогрес” м. Донецьк про стягнення в розмірі 442190,40 грн. з яких 430190,40 грн. понесені збитки, 12000,00 грн. витрати на проведення експертизи, 4301,90 грн. сплата державного мита, 118, 00 грн. витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Відповідно до ст. 55 ГПК України, у позовах про стягнення грошей ціна позову визначається – стягуваною сумою або сумою, оспорюваною за виконавчим чи іншим документом, за яким стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку.

Згідно п. 6 ст. 57 ГПК України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату державного мита у встановлених порядку і розмірі.

До позовної заяви додане платіжне доручення № 2607 від 25.12.2007 р. про сплату державного мита в розмірі 4301,90 грн.

Відповідно до ст. 44 ГПК України, судові витрати складаються, зокрема з державного мита, сум, що підлягають сплаті за проведення судової експертизи, призначеної господарським судом та витрати на інформаційно-технічне забезпечення.

До ціни позову не входять судові витрати, до яких відносяться державне мито, витрати на інформаційно-технічне забезпечення.

Відповідно до ст. 3 Декрету КМУ “Про державне мито” ставки державного мита встановлюються в таких розмірах із заяв, що подаються до господарських судів із заяв майнового характеру 1 відсоток ціни позову, але не менше 6 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і не більше 1500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Виходячи із розміру позовних вимог, ціною позову є сума понесених заявником збитків – 430190,40 грн. та витрат на проведення експертизи – 12000 грн., які у сумі складають – 442190,40 грн.

У зв’язку з чим, позивачем при обчисленні 1 % державного мита, безпідставно виключено із ціни позову витрати на проведення експертизи 12000 грн.

Додане до позовної заяви платіжне доручення № 2607 від 25.12.2007 р. приписам зазначених норм не відповідає, у зв’язку з чим не може сприйматися судом як належний доказ сплати державного мита у встановленому розмірі.

Відповідно до п. 4 ст. 63 ГПК України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів сплати державного мита у встановлених порядку та розмірі.

На підставі викладеного, керуючись п. 6 ст. 57, п. 4 ст. 63 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Українсько-німецького спільного підприємства “WEBA” у формі Товариства з обмеженою відповідальністю м. Донецьк до Товариства з обмеженою відповідальністю проектно-будівельного підприємства “Прогрес” м. Донецьк про стягнення в розмірі 446610,30 грн., а також додані до неї документи повернути без розгляду.

Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущенного порушення.

Додаток: документи всього на 74 арк.

Суддя Мартюхіна Н.О.