ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" березня 2008 р. Справа № 47/28-08

вх. № 750/5-47

Суддя господарського суду Светлічний Ю.В.

при секретарі судового засідання Малахова О.В.

за участю представників сторін:

позивача - Гребельний В.А. за довіреністю від 20.02.2008р.; відповідача - Курінна Х.М. за довіреністю від 11.02.2008р.

розглянувши справу за позовом Закритого Київського акціонерного Товариства "Скломонтаж", м. Київ

до Первомайського Державного підприємства "Хімпром", м. Первомайський

про стягнення 14311,32 грн.

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить суд стягнути з відповідача заборогваність у сумі 9927,0грн., пеню та штрафні санкції у сумі 4384,32грн., що виникли внаслідок неналежного виконання відповідачем зобов"язань за договором №Х-3 від 22.12.2004р.

Відповідач надав через канцелярію господарського суду 11.03.2008р. відзив на позовну заяву в якому визнає позовні вимоги в частині стягнення основної заборгованості, а в частині стягнення штрафних санкцій не згоден з підстав зазначених у відзиві, посилаючись на те, що відносно відповідача було порушено справу про банкрутство (№Б-39/57-05).

Розглянувши матеріали справи та вислухавши пояснення представників сторін господарським судом встановлено, що між позивачем та відповідачем було укладено договір підряду № Х-3 від 22.12.2004р. строком дії до 31.12.2005р. Відповідно до умов даного договору замовник доручає виконання ремонтно-монтажних робіт з капітального ремонту склянних трубопроводів у цеху №101 ДП "Хімпром", а підрядник у свою чергу зобов"язується виконати обумовлені роботи, згідно кошторису (узгоджений між сторонами), який є невід"ємною частиною цього договору.

Як вбачається з матеріалів справи позивач у березні 2006р. виконав капітальний ремонт склянних трубопроводів у цеху №101 ДП "Хімпром", вартістю робіт 13927,00грн., що підтверджується актом прийому-передачі виконаних робіт.

Відповідач за виконані позивачем роботи розрахувався лише частково, а саме 25.12.2006р. сплатив 4000,00грн.

Таким чином заборгованість відповідача перед позивачем після часткової сплати за виконані роботи становить у розмірі 9927,00грн.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Зобов'язання виникають з підстав, зазначених у статті 11 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ст.526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Як вбачається з матеріалів справи сума заборгованості відповідачем не сплачена. За таких обставин та враховуючи доведеність факту порушення відповідачем умов діючого законодавства, суд знаходить позовні вимоги обґрунтованими і підлягаючими задоволенню в сумі основної заборгованості у розмірі 9927,00грн.

Відповідно до ч.2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов"язання, на вимогу кредитора зобов"язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Зважаючи на вищевикладене, позовні вимоги позивача в частині стягнення інфляційних у розмірі 2418,89грн. та 3% річних, що становить суму у розмірі 520,14грн. підтверджуються матеріалами справи та відповідають діючому законодавству, у зв’язку з чим підлягають задоволенню, оскільки інфляційні втрати пов'язані з інфляційними процесами в державі та за своєю правовою природою є компенсацією за понесені збитки, спричинені знеціненням грошових коштів, а три проценти річних - платою за користування коштами, що не були своєчасно сплачені боржником, то ні три проценти річних, ні індекс інфляції не можна розцінювати як заходи відповідальності за порушення зобов'язань та в зв"язку з цим відносити до санкцій у розумінні ст. 12 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" неможна.

Як вбачається з матеріалів справи відповідачем було надано ухвалу господарського суду Харківської області від 11.09.2007р. по справі №Б-39/57-05 "Про введення санації боржника і призначення керуючого санацією", згідно якої господарським судом було накладено мораторій на задоволення вимог кредиторів Первомайського ДП "Держпром".

Під час дії мораторію суд заборонив нарахування неустойки (штрафу, пені) за невиконання або неналежне виконання грошових зобов"язань та зобов"язань відносно сплати податків та зборів (обов"язкових платежів). Вказана норма передбачає конкретний проміжок часу, протягом якого не нараховувується неустойка (штраф, пеня) і цей проміжок часу тільки відповідає строку дії мораторію на задоволення вимог кредиторів, але ніяк не пов'язаний з його суттю, що розкривається в статті 1 Закону про банкрутство.

Зважаючи на вищевикладене господарський суд вважає, що нараховані позивачем фінансові санкції (пеня) у розмірі 1445,29грн. в період дії мораторію суперечать вимогам чинного законодавства України, у зв"язку з чим не підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України державне мито у розмірі, передбаченому статтею 3 Декрету Кабінету Міністрів України “Про державне мито”, що становить 128,66грн. та згідно зі статтею 44 Господарського процесуального кодексу України, Постановою Кабінету Міністрів України від 29.03.2002р. № 411 судові витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у сумі 106,08гривень слід покласти на відповідача з вини якого спір доведено до суду.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 11, 509, 526, ч.2 ст. 625 Цивільного кодексу України, статтею 3 Декрету Кабінету Міністрів України “Про державне мито”, Постановою Кабінету Міністрів України від 29.03.2002р. № 411, статтями 1, 12, 33, 43, 44, 49, ст.ст. 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Стягнути з Первомайського державного підприємства "Хімпром" (64104, Харківська область, м. Первомайське, р/р 45 в АК "Старокиївський банк" м. Київ, МФО 321477, код 00203341) на користь Закритого Київського акціонерного товариства "Скломонтаж" (04074, м. Київ, вул. Коноплянська, 18, р/р2848 в КМВ ПІБ, МФО 322250, код 01414005) основної заборгованості у розмірі 9927,00грн., 3% річних у розмірі 520,14грн., інфляційних у розмірі 2418,89грн., держмита у розмірі 128,66грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у розмірі 106,08грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

3. В решті частини позову у сумі 1445,29грн. відмовити.

Повний текст рішення підписано 11.03.2008р.

Суддя Светлічний Ю.В.