ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

17 березня 2008 р.

№ 10/194/07

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого - судді

суддів

Кривди Д.С.,

Жаботиної Г.В.,

Уліцького А.М.,

перевіривши матеріали касаційної скарги

Підприємства “Універмаг “Чаплинської райспоживспілки”

на рішення

господарського суду Запорізької області від 30.03.2007 року

у справі

№10/194/07 господарського суду Запорізької області

за позовом

ФГ “СФГ Нива”

до

Української товарної біржі

про

визнання договору дійсним та визнання права власності,

ВСТАНОВИВ:

Касаційна скарга Підприємства “Універмаг “Чаплинської райспоживспілки” не відповідає вимогам ст.111 Господарського процесуального кодексу України з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст. 46 ГПК України державне мито сплачується в доход державного бюджету в порядку і розмірі, встановлених законодавством України. Порядок і розмір сплати державного мита в Україні встановлено Декретом Кабінету Міністрів України “Про державне мито”.

У відповідності до п.2 ст.3 зазначеного Декрету державне мито із апеляційних і касаційних скарг на рішення та постанови, а також заяв про перегляд їх за нововиявленими обставинами сплачується у розмірі 50 відсотків ставки, що підлягає сплаті при поданні позовної заяви, а із спорів майнового характеру –50 відсотків ставки, обчисленої виходячи з оспорюваної суми. Із позовних заяв майнового характеру державне мито справляється у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 6 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і не більше 1500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; із позовних заяв немайнового характеру –5 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до пункту 33 Інструкції Про порядок обчислення та справляння державного мита, розробленої на виконання Декрету Кабінету Міністрів України “Про державне мито”, затвердженої наказом Головної державної податкової інспекції України від 22 квітня 1993 року № 15, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 19 травня 1993 року за №50 з позовних заяв, що носять одночасно майновий і немайновий характер, державне мито сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового характеру, і за ставками, встановленими для позовних заяв немайнового характеру.

Оскаржуючи прийнятий у справі судовий акт, Підприємство “Універмаг “Чаплинської райспоживспілки” у касаційній скарзі просить скасувати рішення господарського суду Запорізької області від 30.03.2007р. і направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції. Тобто, заявник фактично просить переглянути зазначений судовий акт у повному обсязі, який включає як майнові так і немайнові вимоги.

За таких обставин, додану до матеріалів касаційної скарги квитанцію №ПН7152 від 20.02.2008 про перерахування скаржником державного мита в сумі 42,50грн. за подання касаційної скарги не може бути визнане судом належним доказом сплати державного мита у встановленому законодавством розмірі, оскільки мито обраховано помилково, і є підставою для повернення касаційної скарги у відповідності з пунктом 4 частини 1 статті 1113 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст.86, 111, п.4 ч.1 ст.1113 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Підприємства “Універмаг “Чаплинської райспоживспілки” на рішення господарського суду Запорізької області від 30.03.2007 року у справі №10/194/07 повернути скаржнику без розгляду.

Головуючий Д.Кривда

Судді                                                                                  Г.Жаботина

А.Уліцький