ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2008 р.

№ 31/189

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Перепічая В.С.(головуючого),

Вовка І.В.,

Гончарука П.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Закритого акціонерного товариства ”Облрембуд” на ухвалу Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 22 жовтня 2007 року у справі № 31/189 за позовом Закритого акціонерного товариства ”Облрембуд” до Обласного комунального закладу ”Нікопольський протитуберкульозний диспансер” про стягнення заборгованості, -

Встановив:

У травні 2005р. Закрите акціонерне товариство ”Облрембуд” звернулось до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Обласного комунального закладу ”Нікопольський протитуберкульозний диспансер” про стягнення заборгованості у розмірі 19008 грн. за договором підрядних робіт від 16 листопада 2002р.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 15 червня 2005р. позов задоволено.

Постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 1 грудня 2005р. рішення господарського суду Дніпропетровської області від 15 червня 2005р. скасовано, в позові відмовлено.

У вересні 2007р. ЗАТ “Облрембуд” звернулось до апеляційного суду з заявою про перегляд постанови Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 1 грудня 2005р. за нововиявленими обставинами, посилаючись на те, що висновки апеляційного суду про те, що на час укладення договору від 6 листопада 2002р. відповідач не мав статусу юридичної особи, а сам договір є неукладеним є помилковим та спростовується отриманими позивачем доказами.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 22 жовтня 2007р. заяву ЗАТ “Облрембуд” про перегляд постанови Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 1 грудня 2005р залишено без задоволення, а постанову без змін.

Доповідач: Гончарук П.А.

У касаційній скарзі позивач, посилаючись на порушення та неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права просить скасувати постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 1 грудня 2005р. та ухвалу Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 22 жовтня 2007р., та залишити в силі рішення господарського суду Дніпропетровської області від 15 червня 2005р.

Заслухавши пояснення представників сторін, вивчивши матеріали справи, обговоривши доводи касаційної скарги, суд вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до статті 112 Господарського процесуального кодексу України господарський суд може переглянути прийняте ним судове рішення, яке набрало законної сили, за нововиявленими обставинами, що мають істотне значення для справи і не могли бути відомі заявникові.

Як зазначено у пункті 5 постанови Пленуму Верховного Суду України “Про практику перегляду судами у зв’язку з нововиявленими обставинами рішень, ухвал і постанов у цивільних справах, що набрали законної сили” від 27 лютого 1981 року № 1, не можуть бути визнані нововиявленими нові, тобто такі, що виникли чи змінилися після постановлення рішення, обставини, а також обставини, на які посилалася особа, яка брала участь у справі, у своїх поясненнях, касаційній скарзі або які могли бути встановлені при виконанні судом вимог процесуального законодавства.

Не можуть вважатись нововиявленими обставини, що встановлюються на підставі доказів, які не були своєчасно подані сторонами; у разі подання таких доказів у процесі перегляду судового рішення за правилами розділу ХІІІ ГПК України господарський суду має прийняти ухвалу про залишення судового рішення без змін. Виникнення нових або зміна обставин після вирішення спору не можуть бути підставою для зміни або скасування судового рішення.

У якості нововиявлених обставин заявник послався на те, що на час укладення договору відповідач був юридичною особою, оскільки статут Диспансеру було затверджено ще у 1996р.

Суд апеляційної інстанції, посилаючись на те, що питання щодо статусу відповідача з’ясовувалось під час розгляду даної справи як в суді першої інстанції так і в суді апеляційної інстанції, при цьому позивач в порушення ст.ст. 33, 34 ГПК України не виконав свого обов’язку та не подав суду доказів наявності у відповідача статусу юридичної особи, дійшов висновку, що обставини на які посилається позивач не є нововиявленими обставинами, а є доказами не поданими позивачем у справі, у зв’язку з чим заяву про перегляд постанови суду апеляційної інстанції слід залишити без задоволення.

Щодо доводів позивача про те, що апеляційним судом зроблений неправильний висновок про неукладення договору від 6 грудня 2002 р., суд апеляційний інстанції дійшов вірного висновку, що дані доводи позивача взагалі ним не обгрунтовані.

Дані висновки суду відповідають встановленим обставинам справи, грунтуються на нормах матеріального та процесуального права, доводи касаційної скарги їх не спростовують, а тому підстав для зміни чи скасування ухвали суду другої інстанції не вбачається.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1117, 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України –

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Закритого акціонерного товариства ”Облрембуд” залишити без задоволення, а ухвалу Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 22 жовтня 2007 року у справі № 31/189 –без змін.

Головуючий           Перепічай В.С.

Судді Вовк І.В.

Гончарук П.А.