ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
---------------------------------------------------------------------------------------------------------------------
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

Справа №09/3863а

"09" вересня 2008 р.,  11 год.
20 хв.
м. Черкаси

Господарський суд
Черкаської області в складі головуючого - судді Курченко Н.М.,

при секретарі -Мирошниченко Б.В.

за участю  представника відповідача -Цокал С.М.  за довіреністю, розглянувши у відкритому
судовому засіданні в м. Черкаси адміністративну справу за позовом підприємця
ОСОБА_1, смт. Лисянка Лисянського району Черкаської області до Державної
податкової інспекції у Лисянському районі про скасування рішень від 30 травня
2008 року № № , , -

ВСТАНОВИВ :

Подано адміністративний позов, у
якому позивач просить визнати незаконними та скасувати рішення відповідача від
30.05.2008 року № про застосування штрафних санкцій в сумі 9,34 грн.
за порушення ст. 3 Закону України «Про патентування певних видів
підприємницької діяльності» №98/96-ВР
від 23.03.96 року (далі -ЗУ «Про патентування») (далі -перше спірне
рішення) та № про застосування штрафних санкцій в сумі 1420,00 грн.
за порушення п.п. 1, 2 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та
послуг»№1776-ІІІ від 01.06.2000 р. (далі -ЗУ «Про РРО») (далі - друге спірне
рішення).

Позовні вимоги мотивовані тим, що:

- перевірка позивача була проведена
безпідставно, оскільки він є платником єдиного податку і відповідно до п.6 ст.9
ЗУ «Про РРО»реєстратори розрахункових операцій не застосовуються при продажу
товарів (наданні послуг) суб'єктами підприємницької діяльності - фізичними
особами, оподаткування доходів яких здійснюється відповідно до законодавства з
питань оподаткування суб'єктів малого підприємництва (в тому числі шляхом
отримання свідоцтва про сплату єдиного податку);

- перевірка проведена з
порушенням  норм ст. 11-1 Закону України
«Про державну податкову службу в України»;

- згідно п.6 Указу Президента
України «Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб'єктів
малого підприємництва»платники єдиного податку не є платниками плати за патенти
згідно із ЗУ «Про патентування», отже вимоги цього Закону позивачем не
порушені.

Відповідач
у письмових запереченнях позовні вимоги не визнав повністю, посилаючись
на те, що ЗУ «Про РРО»є спеціальним законом з питань дотримання порядку
проведення розрахункових операцій суб'єктами підприємницької діяльності і
податковим органам надано право контролю щодо дотримання вимог цього Закону,
тому службові особи ДПА в Черкаській області, які проводили перевірки, діяли
правомірно. Пункт 6 ст.9 ЗУ «Про РРО»дозволяє платникам єдиного податку не
використовувати РРО, за умови ведення такими особами книг обліку доходів і
витрат у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України за поданням
державного органу, уповноваженого провадити державну регуляторну політику.
Відповідно до п.5 ст. 3 ЗУ «Про РРО»позивач зобов'язаний був використовувати
книгу обліку розрахункових операцій та розрахункову книжку. Перевіркою
встановлено, що позивач здійснює торгівельну діяльність з продажу моторних
мастил без придбання торгового патенту, тому до нього обґрунтовано застосовані
штрафні (фінансові) санкції.

Позивач у судове засідання не
з'явився, надіслав заяву від 02 вересня 2008 року про розгляд справи без його
участі за наявними матеріалами, яка задоволена судом.

У судовому засіданні представник
відповідача позов не визнав, з підстав викладених у письмових запереченнях.

Заслухавши пояснення представника
відповідача, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

25 квітня 2008 року головою ДПА в
Черкаській області затверджений план проведення перевірок застосування
реєстраторів розрахункових операцій, торгових патентів та правил реалізації і
зберігання алкогольних напоїв та тютюнових виробів на травень 2008 року, на
підставі якого видані направлення від 21.05.2008 року №003164 та №003167 на
проведення планової перевірки підприємця ОСОБА_1

Відповідно до виданих направлень
службовими особами ДПА в Черкаській області 22 травня 2008 року у автомагазині,
розміщеному  за адресою: смт. Лисянка,
вул. Почтова, у якому здійснює підприємницьку діяльність позивач, проведено
перевірку щодо контролю за здійсненням розрахункових операцій у сфері
готівкового та безготівкового обігу, за результатами якої  складений акт №020103 (далі -акт перевірки).

В акті перевірки вказано на те, що
при проведенні перевірки встановлено факт реалізації товарів, а саме: 2 каністр
моторного мастила по ціні за 1 каністру 142,00 грн., на загальну суму 284,00
грн. Продавець (підприємець ОСОБА_1) отримав готівку в сумі 300,00 грн., видав
товар, здачу, але розрахункову операцію через РРО не провів та не видав
відповідний розрахунковий документ (чек), РРО на торговому об'єкті відсутній.
Перевіркою встановлено, що підприємець ОСОБА_1 в автомагазині здійснює
торгівельну діяльність (моторні мастила) без придбання відповідного патенту.
Таким чином, порушено п.п.1,2 ст. 3 ЗУ «Про РРО», ст. 3 ЗУ «Про патентування».

На підставі зазначеного акту
перевірки відповідачем 30.05.2008 року прийняте рішення № про
застосування до позивача штрафних (фінансових) санкцій на підставі п. 1 ст. 17
ЗУ «Про РРО»в сумі 1420,00 грн. за порушення п.п. 1, 2 ст. 3 ЗУ «Про РРО»та
рішення № про застосування до позивача штрафних (фінансових) санкцій
на підставі п.1 ст. 8 ЗУ «Про патентування»в сумі 9,34 грн. за порушення п. 1
ст. 3 ЗУ «Про патентування». Розрахунок штрафних (фінансових) санкцій у
рішеннях відсутній.

У зауваженнях до акту перевірки
позивач вказав, що чек не пробив через відсутність касового апарату.

Оцінюючи докази у справі в їх
сукупності, суд вважає позовні вимоги підлягаючими частковому задоволенню, з
огляду на наступне.

Стаття 11 ЗУ «Про державну
податкову службу в Україні»передбачає право органів державної податкової служби
у випадках, в межах компетенції та у порядку, встановлених законами України,
здійснювати контроль за додержанням порядку проведення готівкових розрахунків
за товари (послуги) у встановленому законом порядку, застосовувати до платників
податків фінансові (штрафні) санкції, стягувати до бюджетів та державних
цільових фондів суми недоїмки, пені у випадках, порядку та розмірах,
встановлених законами України.

У статті 11-1 ЗУ  «Про державну податкову службу в
Україні»зазначено, що перевірки в межах повноважень податкових органів,
визначених Законом України «Про застосування реєстраторів розрахункових
операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», є позаплановими.

Статтею 11-2 ЗУ «Про державну
податкову службу в Україні»встановлено, що посадові особи органу державної
податкової служби вправі приступити до проведення планової або позапланової
виїзної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим та
іншими законами України, та за умови надання платнику податків під розписку:

1) направлення на перевірку, в
якому зазначаються дата його видачі, назва органу державної податкової служби,
мета, вид (планова або позапланова), підстави, дата початку та дата закінчення
перевірки, посади, звання та прізвища посадових осіб органу державної
податкової служби, які проводитимуть перевірку. Направлення на перевірку є
дійсним за умови наявності підпису керівника органу державної податкової
служби, скріпленого печаткою органу державної податкової служби;

2) копії наказу керівника
податкового органу про проведення позапланової виїзної перевірки, в якому
зазначаються підстави проведення позапланової виїзної перевірки, дата її
початку та дата закінчення.

Ненадання цих документів платнику
податків або їх надання з порушенням вимог, встановлених частиною першою цієї
статті, є підставою для недопущення посадових осіб органу державної податкової
служби до проведення планової або позапланової виїзної перевірки.

Згідно ст. 15 ЗУ «Про РРО»контроль
за додержанням суб'єктами підприємницької діяльності порядку проведення
розрахунків за товари (послуги), інших вимог цього Закону здійснюють органи
державної податкової служби України шляхом проведення планових або позапланових
перевірок згідно із законодавством України.

Відповідно до ст. 16 ЗУ «Про
РРО»контролюючі органи мають право відповідно до законодавства здійснювати
планові або позапланові перевірки осіб, які підпадають під дію цього
Закону.  Планова перевірка здійснюється
органами, уповноваженими законом нараховувати або стягувати податки і збори
(обов'язкові платежі) з осіб, що використовують спрощену систему оподаткування
згідно з пунктами 5 - 9 статті 9 цього Закону. Така перевірка здійснюється не
частіше одного разу за наслідками звітного календарного року, але не раніше
строків, визначених законодавством для подання річного податкового звіту
(декларації) такими особами з такого податку.

Згідно до ч. 3 ст. 9 ЗУ «Про
патентування» контроль за дотриманням вимог цього Закону здійснюється
державними податковими органами та органами Міністерства внутрішніх справ
України.

Отже,  ДПА в Черкаській області правомірно та в
межах повноважень затверджений план проведення перевірок застосування
реєстраторів розрахункових операцій, торгових патентів та правил реалізації і
зберігання алкогольних напоїв та тютюнових виробів на травень 2008 року, на
виконання якого видані направлення на планову перевірку щодо контролю за
здійсненням розрахункових операцій у сфері готівкового та безготівкового обігу
і використанням торгових патентів у автомагазині позивача, його службові особи
обґрунтовано провели перевірку.

Відповідно до ст.218 Господарського
кодексу України (далі -ГК України) підставою господарсько-правової
відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у
сфері господарювання.

Відповідно до ст. 238 ГК України за
порушення встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської
діяльності до суб'єктів господарювання можуть бути застосовані уповноваженими
органами державної влади або органами місцевого самоврядування адміністративно-господарські
санкції, тобто заходи організаційно-правового або майнового характеру,
спрямовані на припинення правопорушення суб'єкта господарювання та ліквідацію
його наслідків. Види адміністративно-господарських санкцій, умови та порядок їх
застосування визначаються цим Кодексом, іншими законодавчими актами.
Адміністративно-господарські санкції можуть бути встановлені виключно законами.

З вищенаведених доказів та
матеріалів справи вбачається,  що за
спірними рішеннями другого відповідача до позивача були застосовані
адміністративно-господарські санкції у вигляді штрафу за непроведення
розрахункової операції через реєстратор розрахункових операцій, у разі
нероздрукування відповідного розрахункового документа, що підтверджує виконання
розрахункової операції, або проведення її без використання розрахункової книжки
(п.п.1,2 ст. 3 ЗУ «Про РРО»); за здійснення торгівельної діяльності без
одержання відповідного торгового патенту (ст. 3 ЗУ «Про патентування).

Відповідно до ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства України (далі скорочено - КАС України) кожна
сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В
адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності
суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого
рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує
проти адміністративного позову.

Правопорушення, за які застосовані
за спірними рішенням штрафні (фінансові) санкції, суд вважає частково не
доведеними, виходячи з наступного.

По першому спірному рішенню:

01 січня 2008 року Державною
податковою інспекцією у Лисянському районі було видано підприємцю ОСОБА_1
свідоцтво про сплату єдиного податку  НОМЕР_1,
де визначний вид діяльності «торгівля», місце здійснення діяльності -смт.
Лисянка.

Відповідно пункту 6 до Указу
Президента України від 03 липня 1998 року №727/98 «Про спрощену систему
оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого підприємництва» (із змінами
і доповненнями) суб'єкт малого підприємництва, який сплачує єдиний податок, у
тому числі, не є платником плати за патенти згідно із Законом України «Про
патентування деяких видів підприємницької діяльності».

Оскільки позивач є платником єдиного
податку, то дія ЗУ «Про патентування»в частині необхідності придбання торгового
патенту на нього не поширюється.

Таким чином, відсутній склад
правопорушення, за яке до позивача застосовані штрафні (фінансові) санкції
першим спірним рішенням, отже воно є протиправним та підлягає скасуванню.

По другому спірному рішенню:

Правові засади застосування
реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування
та послуг  визначаються нормами Закону
України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі,
громадського харчування та послуг»(ЗУ «Про РРО»).

Відповідно до ст. 1 ЗУ «Про
РРО»реєстратори розрахункових операцій застосовуються фізичними особами -
суб'єктами підприємницької діяльності або юридичними особами (їх філіями,
відділеннями, іншими відокремленими підрозділами) (далі - суб'єкти
підприємницької діяльності), які здійснюють операції з розрахунків в готівковій
та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних
чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі,
громадського харчування та послуг, а також уповноваженими банками та суб'єктами
підприємницької діяльності, які виконують операції купівлі-продажу іноземної
валюти. Встановлення норм щодо застосування або незастосування реєстраторів
розрахункових операцій в інших законах не допускається.

Згідно п. 6 ст.9 реєстратори
розрахункових операцій та розрахункові книжки не застосовуються при продажу
товарів (наданні послуг) суб'єктами підприємницької діяльності - фізичними
особами, оподаткування доходів яких здійснюється відповідно до законодавства з
питань оподаткування суб'єктів малого підприємництва (в тому числі шляхом
отримання свідоцтва про сплату єдиного податку), якщо такі суб'єкти не
здійснюють продаж підакцизних товарів (крім пива на розлив), за умови ведення
такими особами книг обліку доходів і витрат у порядку, визначеному Кабінетом
Міністрів України за поданням державного органу, уповноваженого провадити
державну регуляторну політику.

Відповідно до пункту 7 Указу
Президента України від 03 липня 1998 року №727/98 «Про спрощену систему
оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого підприємництва» (із змінами
і доповненнями) дія цього Указу не поширюється на фізичних осіб - суб'єктів
підприємницької діяльності, які займаються підприємницькою діяльністю без
створення юридичної особи і здійснюють торгівлю лікеро-горілчаними та
тютюновими виробами, пально-мастильними матеріалами.

Перевіркою встановлений продаж
позивачем у його автомагазині моторного мастила, отже при його продажу за
відсутності касового апарату, розрахункова операція підлягала реєстрації шляхом
видачі покупцю розрахункової квитанції.

Відповідно до п.п. 1, 2, 5 ст. 3 ЗУ
«Про РРО»суб'єкти підприємницької діяльності, які здійснюють розрахункові
операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних
карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у
сфері торгівлі, громадського харчування та послуг зобов'язані:

- проводити розрахункові операції на
повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у
встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори
розрахункових операцій з роздрукуванням відповідних розрахункових документів,
що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених
цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку
розрахункових книжок;

-
видавати особі, яка отримує або повертає товар, отримує послугу або
відмовляється від неї, розрахунковий документ встановленої форми на повну суму
проведеної операції.

- у разі незастосування
реєстраторів розрахункових операцій у випадках, визначених цим Законом,
проводити розрахунки з використанням книги обліку розрахункових операцій та
розрахункової книжки з додержанням встановленого порядку їх ведення, крім
випадків, коли ведеться облік через електронні системи прийняття ставок, що
контролюються у режимі реального часу Державним казначейством України;

В порушення зазначених норм ЗУ «Про
РРО»позивач не використовує книгу обліку розрахункових операцій та розрахункову
книжку, розрахунковий документ не видав.

Згідно п.1 ст. 17. ЗУ «Про РРО»за
порушення вимог цього Закону до суб'єктів підприємницької діяльності, які
здійснюють розрахункові операції за товари (послуги), за рішенням відповідних
органів державної податкової служби України застосовуються фінансові санкції
у  п'ятикратному розмірі вартості
проданих товарів (наданих послуг), у разі непроведення розрахункових операцій через
реєстратори розрахункових операцій, у разі нероздрукування відповідного
розрахункового документа, що підтверджує виконання розрахункової операції, або
проведення її без використання розрахункової книжки.

Отже, суд вважає доведеним склад
правопорушення, за яке до позивача застосовані штрафні (фінансові) санкції
другим спірним рішенням, тому воно є правомірним.

Відповідно до ч.1 ст. 2 КАС України
завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів
фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин
від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування,
їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних
управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання
делегованих повноважень.

Частиною 1 статті 9 КАС України
встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності,
відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування,
їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З огляду на викладене, суд вважає,
що перше спірне рішення є протиправним та підлягає скасуванню, а друге спірне
рішення є правомірним і підлягає залишенню в силі.

Керуючись ст. ст. 94, 160-163 КАС
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити
частково.

Скасувати рішення Державної
податкової інспекції у Лисянському районі від 30 травня 2008 року № .

В решті позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної
сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, яка
підлягає поданню до Київського апеляційного адміністративного суду через
господарський суд Черкаської області протягом десяти днів з дня складення
постанови у повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову подається протягом
двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя
Н.М.Курченко

Постанова складена у повному обсязі 10
вересня 2008 року.