ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

20.10.08                                                                                           Справа № 2/70

Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії

головуючого –судді - О.Л. Мирутенко

суддів - Г.М. Гнатюк

- Н.М. Кравчук

Розглянувши апеляційну скаргу ВАТ «Сарненський завод мостових технологічних конструкцій»

на рішення господарського суду Рівненської області від 19.08.2008 року.

у справі № 2/70

за позовом: прокурора Сарненського району в інтересах держави в особі КП «Сарнитеплосервіс»Сарненської міської ради

до: ВАТ «Сарненський завод мостових технологічних конструкцій»

про: стягнення 149335,95 грн.

за зустрічним позовом: ВАТ «Сарненський завод мостових технологічних конструкцій»

до: КП «Сарнитеплосервіс»

про: стягнення 111384 грн.

З участю представників :

від прокуратури –Коваль Р.Р. –службове посвідчення №245

від позивача –не з’явився.

від відповідача –Пашковська Л.В. –представник (довіреність №б/н від 15.10.2008р.)

Встановив :

Рішенням господарського суду Рівненської області від 19.08.2008р., суддя Савченко Г.І.,

первісний позов було задоволено. Стягнуто з відповідача ВАТ "Сарненський завод мостових технологічних конструкцій" на користь комунального підприємства "Сарнитеплосервіс" -136550 грн. 39 коп. основного боргу, 4246 грн. збитків від інфляції, 4935 грн. 23 коп. пені, а всього 145732 грн. 15 коп. В задоволенні зустрічного позову ВАТ "Сарненський завод мостових технологічних конструкцій" про стягнення з комунального підприємства "Сарнитеплосервіс" 111384 грн. орендної плати було відмовлено. Стягнуто з відповідача ВАТ "Сарненський завод мостових технологічних конструкцій" до державного бюджету України 1457 грн. 32 коп. державного мита та 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справ у судах

З даним рішенням не погодився відповідач за первісним позовом - ВАТ «Сарненський завод мостових технологічних конструкцій»і оскаржив його в апеляційному порядку з тих підстав, що воно винесене з неповним з’ясуванням обставин, що мають значення для справи, зокрема в частині стягнення з нього плати за опалення адміністративного приміщення та висновки суду не відповідають обставинам справи.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши докази, заслухавши пояснення представника апелянта та прокуратури, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити повністю, а рішення господарського суду Рівненської області від 19.08.2008р. у справі №2/70 скасувати, враховуючи наступне.

Відповідно до ст.. 104 ГПК України, підставами для скасування рішення місцевого господарського суду є невідповідність висновків, викладених в рішенні, обставинам справи та неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права. Порушення або неправильне застосування норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення лише за умови, якщо це порушення призвело до прийняття неправильного рішення.

Як вбачається із матеріалів справи, 15 жовтня 2007р. між КП «Сарнитеплосервіс»та ВАТ «Сарненський завод мостових технологічних конструкцій»був укладений договір №45 на відпуск теплової енергії.

Згідно п. 1.1 даного договору КП «Сарнитеплосервіс»зобов’язувалось відпускати споживачеві - ВАТ «Сарненський завод мостових технологічних конструкцій»теплову енергію, а споживач зобов’язувався здійснювати оплату за спожиту енергію на умовах даного договору.

Згідно п. 1.4 договору теплова енергія подається споживачу до гуртожитку за адресою м. Сарни, вул.. Пирогова, 4, та вул.. Київська, 33.

Згідно п. 2.1. тарифи на послуги централізованого опалення становлять 4,78 грн./кв. метр загальної площі для споживачів другої та третьої групи в опалювальний період (для гуртожитків). (а.с. 11-12).

Дані обставини не заперечуються позивачем - КП «Сарнитеплосервіс».

Згідно розрахунку позивача за первісним позовом за теплову енергію станом на 26 червня 2008р. за період з 01.10.2007р. по 25.06.2008р. заборгованість ВАТ «Сарненський завод мостових технологічних конструкцій»по оплаті за теплову енергію (гуртожиток) становить 67689,13 грн. (а.с. 7).

Як вбачається із рахунку № 45 виставленим КП «Сарнитеплосервіс»до відповідача за первісним позовом 23.06.2008р. за опалення гуртожитку по вул.. Пирогова, 4 та гуртожитку по вул.. Київська, 33, за березень 2008р. ВАТ «Сарненський завод мостових технологічних конструкцій»по платіжному дорученню від 27.06.2008р. було сплачено на рахунок позивача 15787,13 грн. (а.с. 44).

Отже, заборгованість ВАТ «Сарненський завод мостових технологічних конструкцій»перед КП «Сарнитеплосервіс»за опалення гуртожитків згідно договору №45 від 15.10.2007р. станом на подання позову складала 51902 грн.

Що ж стосується позовних вимог КП «Сарнитеплосервіс»про стягнення з відповідача оплати за опалення адмінприміщення, то вони апеляційним судом визнаються безпідставними, оскільки в договорі №45 від 15.10.2007р. сторони не вказували такий об’єкт теплопостачання як адмінкорпус ВАТ «Сарненський завод мостових технологічних конструкцій». Інших договорів позивач - КП «Сарнитеплосервіс»суду не надав. Посилання позивача на акт про пуск теплоносія в адміністративно-побутове приміщення заводу від 08.02.2008р. не є належним доказом по справі, оскільки даний акт належним чином не оформлений, не містить печатки споживача - ВАТ «Сарненський завод мостових технологічних конструкцій». Таким чином, позивач - КП «Сарнитеплосервіс», всупереч вимог ст..33 ГПК України, не довів суду обставини, на які він посилається як на підставу своїх позовних вимог, а саме подання теплової енергії до адмінкорпусу відповідача.

Як вбачається з матеріалів справи, до 1999 року котельня ВАТ "Сарненський завод мостових технологічних конструкцій" опалювала частину житлового фонду міста та промислову зону станції Сарни.

В грудні-січні 1998-1999 років Львівська залізниця на станції Сарни побудувала свою котельню для опалення промислової зони станції, а в лютому 1999 року передала новозбудовану котельню на баланс ДП “Сарникомуненергія” для опалення житлового фонду міста, що до цього опалювалась котельнею заводу. Так як новозбудована котельня не мала своїх тепломереж для опалення житлового фонду, то згідно рішення міської ради було вирішено тимчасово врізатись в тепломережі заводу. Роботу котельні заводу було зупинено.

Тобто, з 1999 року, спочатку ДП “Сарникомуненергія” потім КП “Сарникомуненергія”, а на даний час КП “Сарнитеплосервіс” використовує теплові мережі заводу, не маючи на те згоди власника і не заключаючи договорів оренди, що змушувало завод звертатись з відповідним позовом до господарського суду.

В подальшому, за домовленістю між керівництвом КП “Сарникомуненергія” і правління заводу, до лютого 2007 року, за використання тепломереж, заводу надавалась теплова енергія в адміністративно-побутовий корпус (контору) заводу.

З лютого 2007 року теплова енергія в адміністративно-побутовий корпус не надавалась, а теплові мережі використовувались КП «Сарнитеплосервіс» без оплати.

Нормою ст. 56 Закону України “Про власність” передбачено, що жоден державний орган не має права втручатись у здійснення власником правомочностей щодо володіння, користування й розпорядження своїм майном.

У своїй відповіді на претензію за № 27 від 11.01.2008 на суму 30801,00 грн. правління заводу пропонувало КП “Сарнитеплосервіс” заборгованість по сплаті за теплову енергію зарахувати в рахунок погашення заборгованості по сплаті за оренду теплових мереж. Одночасно, пропонувало заключити договір оренди, або викупити теплові мережі заводу і додавало калькуляцію на оренду теплових мереж.

Як встановлено апеляційним судом, КП “Сарнитеплосервіс” використовує теплові мережі ВАТ «Сарненський завод мостових технологічних конструкцій»без згоди власника. Позивач за зустрічним позовом неодноразово звертався до відповідача - КП «Сарнитеплосервіс»з пропозиціями зарахувати заборгованість по оплаті за теплову енергію в рахунок погашення заборгованості по сплаті за оренду теплових мереж

У своєму листі-повідомленні за № 148 від 15.01.2008 КП “Сарнитеплосервіс” повідомляло, що погоджується розглянути пропозицію заводу заключити договір оренди або договір купівлі-продажу теплової мережі довжиною 510 м.п.

Згідно калькуляції за фактичне використання тепломереж ВАТ «Сарненський завод мостових технологічних конструкцій»та розрахунку суми боргу заборгованість КП “Сарнитеплосервіс” перед ним становить 111384 грн.

КП “Сарнитеплосервіс” не спростовувало жодними доказами використання тепломереж відповідача за первісним позовом у власних цілях. Крім того, як встановлено судом першої інстанції та підтверджено в апеляційному суді ВАТ «Сарненський завод мостових технологічних конструкцій»вживалось ряд заходів для укладення договору оренди теплових мереж, а позивач за первісним позовом всіляко ухилявся від укладення даного договору та продовжує самовільно, без згоди власника, використовувати його майно - тепломережі.

За таких обставин справи апеляційний суд приходить до висновку, що позивачем за зустрічним позовом - ВАТ «Сарненський завод мостових технологічних конструкцій»доведено належним чином факт неправомірного використання його тепломереж КП «Сарнитеплосервіс», а тому зустрічні позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі

З огляду на викладене, колегія суддів апеляційного суду вважає, що рішення суду першої інстанції винесене з неповним з’ясуванням обставин, що мають значення для справи з неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, а тому підлягає скасуванню.

Первісні позовні вимоги КП “Сарнитеплосервіс” підлягають частковому задоволенню, а саме на суму 51902 грн.

За зустрічним позовом слід стягнути з КП «Сарнитеплосервіс» на користь ВАТ «Сарненський завод мостових технологічних конструкцій» 111384 грн. за фактичне використання тепломереж позивача.

Керуючись ст.ст. 101,103,104,105 ГПК України Львівський апеляційний господарський суд

Постановив:

Апеляційну скаргу ВАТ «Сарненський завод мостових технологічних конструкцій»задовольнити повністю.

Рішення господарського суду Рівненської області від 19.08.2008 року у справі №2/70 скасувати повністю. Постановити нове рішення, яким позов прокурора Сарненського району в інтересах держави в особі КП «Сарнитеплосервіс»Сарненської міської ради задовольнити частково. Стягнути з ВАТ «Сарненський завод мостових технологічних конструкцій» (34500, м. Сарни, вул.17 Вересня, 21, р/р 260024538 в РОФ АППБ "Аваль", МФО 333227, код ЗКПО 13983837) на користь КП «Сарнитеплосервіс» (34500, м. Сарни, Рівненської області, р/р 6636, МФО 333391, в РФ КБ Приватбанк) 51902 грн. суми основного боргу. В задоволенні інших позовних вимоги КП «Сарнитеплосервіс»- відмовити.

Зустрічний позов ВАТ «Сарненський завод мостових технологічних конструкцій»задовольнити повністю. Стягнути з КП «Сарнитеплосервіс» (34500, м.Сарни, Рівненської області, р/р 6636, МФО 333391, в РФ КБ Приватбанк) на користь ВАТ «Сарненський завод мостових технологічних конструкцій» (34500, м.Сарни, вул.17 Вересня,21, р/р 260024538 в РОФ АППБ "Аваль", МФО 333227, код ЗКПО 13983837) 111384 грн. за фактичне використання тепломереж позивача.

Судові витрати покласти на сторони пропорційно до задоволених вимог. Стягнути з КП «Сарнитеплосервіс» (34500, м.Сарни, Рівненської області, р/р 6636, МФО 333391, в РФ КБ Приватбанк) на користь ВАТ «Сарненський завод мостових технологічних конструкцій» (34500, м. Сарни, вул.17 Вересня,21, р/р 260024538 в РОФ АППБ "Аваль", МФО 333227, код ЗКПО 13983837) 405,18 грн. в повернення державного мита за розгляд справи в суді першої інстанції та 930,04 грн. в повернення сплаченого державного мита за подання апеляційної скарги.

Постанову може бути оскаржено в касаційному порядку.

Матеріали справи скерувати в господарський суд Рівненської області.

Головуючий-суддя                                                   О.Л. Мирутенко

Судді:                                                                                  Г.М. Гнатюк

Н.М. Кравчук