ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
РІШЕННЯ

Іменем України

01.12.2008

Справа №2-2/1381-2006

За позовом ТОВ «Друкарське агенстово «Контракт» (м. Феодосія, вул. Войкова, буд. 5, кв.3)

до відповідача ВАТ «Крименерго» (м. Сімферополь, вул. Київська, 74/6)

про стягнення 3 258 156,46 грн.

Суддя Толпиго В.І.

ПРЕДСТАВНИКИ:

Від позивача : Моісеєв - представник

Від відповідача : Троценко – представник, довіреність у справі.

Суть спору:

Позивач - ТОВ «Друкарське агентство «Контракт» звернулось до Господарського суд АРК із позовною заявою до відповідача - ВАТ «Крименерго» про стягнення 3 258 156,46 грн. збитків згідно незадоволеної відповідачем претензії від 06.10.2000 р. № 232.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що для придбання борошномельного агрегату «Харків'янка - 800 плюс» позивач 24.10.1997р. уклав договір № 39 з Промінвестбанком України про надання кредиту та 07.02.1998р. - кредитний договір № 7 від 20.02.1998р на закупку зерна. В забезпечення належного виконання зобов'язань по кредитному договору позивач передав в залог Промінвестбанку автомобільний транспорт і незавершене будівництво будівлі «Центр культурного обміну». При здійсненні підприємницької діяльності позивач весь прибуток планував направити на повернення кредитних коштів. Для здійснення підприємницької діяльності з випуску борошна позивачеві необхідно було отримувати від відповідача додатковий об’єм електричної енергії, понад об’єму, який відповідач поставляв за договором від 14.05.1996р. через мережі Феодосійського центру оптово - роздрібної плодоовочевої торгівлі через трансформаторну підстанцію ТП-244. Позивач направив листом від 17.11.1997р. №231 на адресу Феодосійських електричних мереж – структурного підрозділу ВАТ «Крименерго» - заявку на збільшення об’єму відпуску електроенергії на 1998 р. і листом №257 від 23.12.1997р. заявку на збільшення потужності споживання електроенергії на 1998р. у зв'язку з придбанням і установкою в січні 1998р. борошномельного агрегату «Харків'янка - 800 плюс». Відповідач правочин на поставку збільшеного об'єму електроенергії не уклав, необґрунтовано пропонував позивачу виконання нових технічних умов. Тільки 29.12.1998р. Феодосійські районні мережі включили електрообладнання мукомельного виробництва в дислокацію електрообладнання, яке дозволено для підключення до електромережі по договору № 349 від 14.05.1996р. Постановою Територіального відділення Антимонопольного комітету України в АР Крим від 30.06.1999р. № 0517 відповідач був оштрафований за порушення антимонопольного законодавства. Позивач вважає, що відповідач при наявності технічної можливості на збільшення об'єму електроенергії нав'язав позивачу виконання технічних умов по виконанню комплексу робіт, проведення яких, за думкою позивача, не було викликано технічною необхідністю. У результаті дій відповідача позивач не зміг здійснити плату за кредитом та заставлене майно позивача було продано з аукціону. Позивач вважає, що майно було продано за цінами нижчими балансової вартості. Відповідачу було направлено претензію компенсувати вартість різниці між ціною реалізації та балансової вартості, яка складає 3 258 156,46 грн., на що отримано відмову листом від 07.11.2000р. № 2621. Відмова відповідача сплатити суму, вказану в претензії, стала підставою для звернення із позовною заявою до суду.

07 червня 2001р. на адресу господарського суду від відповідача надійшов відзив від 01.06.2001р. № 1240, у якому вказано на те, що згідно листа Українського університету харчових технологій від 23.03.1998р., надано висновок про неможливість вивчення реальних навантажень споживачів, коефіцієнтів різночасності максимумів, неможливо дати відповідь щодо можливості збільшити навантаження ТП-244. Відповідач вважає, що з його боку не було ніяких протиправних дій відносно спричинення збитку позивачу.

04 лютого 2008 р. на адресу господарського суду від відповідача надійшов відзив, у якому він не погоджується із позовними вимогами позивача на підставі того, що позивачем не доведена провина енергопостачальника та зв'язок між подіями, які привели до спричинення збитків позивачу.

Заявою № 122 від 04.02.2008р. позивач уточнив позовні вимоги про стягнення шкоди нанесеного позивачу неправомірними діями відповідача. У цієї заяві позивач просить прийняти до розгляду позовну заяву в інший редакції, а саме:

Позивач зазначає, що 24.10.1997р. позивач уклав договір № 39 з Промінвестбанком України про надання кредиту для придбання борошномельного агрегату «Харків’янка - 800 плюс» та монтажу його на території виробничо – господарської бази позивача в січні 1998р. та кредитний договір № 7 від 20.02.1998р. на поповнення оборотних коштів для закупки зерна, в забезпечення належного виконання зобов’язань перед банком по кредитним договорам позивач передав банку в залог свою власність – автомобільний транспорт і незавершене будівництво будівлі «Центр культурного обміну». Для виконання своєї інвестиційної програми позивач мав виробничі площі, автомобільний транспорт, добру репутацію перед банком для одержання кредиту, наявність договору на поставку та монтаж борошномельного агрегату в січні 1998 р., можливість бистрого початку реалізації інвестиційної програми, наявність реальної можливості одержання додаткових об’ємів електроенергії для забезпечення роботи борошномельного виробництва згідно з вимогами законодавства про електроенергетику, однак відповідач протягом 1998р. не задовольнив заявку позивача на одержання додаткового об’єму електроенергії по договору № 349 від 14.04.1996р. Як вважає позивач, відповідач мав реальну можливість задоволення заявки позивача, а саме: відповідач поставляє електроенергію позивачу через трансформаторну підстанцію ТП-244, яка належить Феодосійському центру оптово – роздрібної плодоовочевої торгівлі, від ТП до виробничої бази позивача є кабельна лінія протягом 130 метрів, яка є власністю позивача, кабель дозволяє передати електроенергію не тільки потужністю в 380 вольт, але і потужністю в 6000 вольт, що дає можливість приєднання позивача до ТП-244 кабелем потужністю 6 квт. ТП-244 має два трансформатора потужністю 250 квт., один із них повністю не навантажений, а другій трансформатор відключений і не використовується багато років, що підтверджено власником ФЦ ОРПТ листом № 170 від 24.07.1998р. Невикористана потужність на ТП-244 складає більш чим 250 квт, а позивач просив збільшити потужність на 72 квт., що підтверджує реальну можливість відповідача своєчасно задовольнити заявку позивача на поставку додаткових об’ємів електроенергії. Відповідач міг дати згоду позивачу на установку на виробничої базі власної трансформаторної підстанції, видати позивачу технічні умови і дозволити підключити її до ліній на 6 квт, яки підходять до ТП-244. Позивач вважає, що відповідач не мав право видати позивачу технічні умови посилення чужої власності – ТП-244, яка є власністю ФЦ ОРТП. Листом № 107 від 17.04.1998р. позивач звернувся до відповідача з вимогами видати ТУ на установку своєї ТП згідно з заявкою № 34 від 12.02.1998. Відповідач листом від 26.05.1998р. направив нові ТУ № 31, але заміст дозволу на підключення на ТП-244 шляхом перекидання кабелю, необґрунтоване зобов’язав позивача проложити нові силові лінії протягом більш одного кілометру і завантаженістю, яка значно перевищує необхідну. Позивач зазначає, що його доводи про можливість підключення додаткової потужності на ТП-244 також обґрунтуються експертними висновками різних установ. Також позивач вказує, що відповідач був зобов'язаний забезпечити заявку відповідача протягом одного місяця шляхом укладання договору, вирішити питання подачі електроенергії через мережі ФЦ ОРПТ, пропонувати позивачу варіанти поставки електроенергії, відповідач грубо порушив законодавство про електроенергетику, що привело к зриву інвестиційної програми позивача, порушив право власності позивача на його економічний інтерес по веденню бізнесу, у зв'язку з чим позивач просить стягнути майнову шкоду в сумі, пред'явленої у позові.

Заявою № 128 від 31.03.2008р. позивач уточнив позовні вимоги та просить стягнути 1433918,50 грн. збитків разом з упущеною вигодою і 300 000 грн. моральної шкоди. Розмір збитків встановлений позивачем із наступного розрахунку: збитки від неодержаного доходу від роботи борошномельного комбінату за період з лютого 1998р. і до кінця 1999р. складає 110365,55грн. (без рахунку індексу інфляції); зайво перерахована сума за користування кредитом 112813,25грн.; витрати за оформлення нотаріальної надписи, експертної оцінки майна - 4079,68грн., всього збитки на ненадання електроенергії складають 227258,48грн., а з рахунком індексу інфляції відносно до цін січня 2001 р. – 325070,53грн. Неодержаний прибуток з січня 2000р. по січень 2001р. за рахунком індексу інфляції - 412649,64грн. Сумарний розмір збитків за 1998 -2000р.р. відносно цін січня 2001р. становить 737720,17грн. (325070.53 грн. + 412649,64 грн.) З рахунком індексу інфляції з січня 2001р. по лютий 2008р. розмір збитків розрахований позивачем на суму 1 433 918,50грн. (737720,17грн. х 1,943716). Вимоги про стягнення моральної шкоди в сумі 300 000,00грн. позивач пояснює тим, що відповідач умисно спотворив данні про навантаження ТП-244, розробив для позивача технічні умови, яки неможливо було виконати, не надав у порушення законодавства додатковий об'їм електроенергії, по вині відповідача ліквідовані робочі міста, вказані дії відповідача привели до припинення господарської діяльності позивача, у позивача був гарний імідж, протягом п'яти місяців позивач розробив інвестиційний проект, придбав борошномельний агрегат, закупив сировину та вирішив питання збиту, позивач мав значні активи техніки та основних засобів, що неможливо поновити, т. к. засновник і генеральний директор став інвалідом 2 групи; в 1999р. позивач пропонував відповідачу викупити борошномельний агрегат з правом оренди виробничої потужності, що зменшило би втрати позивача, відповідач відмовився від придбання обладнання та не брав участь в аукціонах при продажі майна позивача.

06 травня 2008р. на адресу господарського суду від відповідача надійшло доповнення до відзиву, у якому вказується на те, що стягнення з відповідача моральної шкоди у розмірі 300 000,00грн. є необґрунтованим, тому що вказані позовні вимоги вже були предметом судового розгляду та з цього приводу є рішення від 12.5.1999р. по справі №2-8/2586, яким у позові було відмовлено.

11 червня 2008р. на адресу господарського суду надійшли заперечення на відзиви відповідача, викладені позивачем у заявах № 133 від 10.06.2008р. і № 135 від 07.05.2008р., зокрема, позивач вважає, що рішення по справі АС АРК № 2-82586 від 12.05.1999р. було винесено за позовом позивача по іншому предмету та по іншим підставам, підставою подачі позову у справі № 2-82586 було порушення відповідачем умов договору № 349 від 14.05.1996р.

Заявою № 140 від 21.07.2008р. позивач подав суду пояснення по справі, в яких зазначає, що відповідач наніс шкоду позивачу шляхом незаконного позбавлення позивача вільного розпорядження своєю власністю, а також позбавлення позивача одержати дохід від користування своїми ресурсами, не уклав договір на поставку додаткового об'єму електроенергії протягом місяця з моменту одержання заявки, потужність ТП-244 дозволяла передавати необхідний об'їм електроенергії, видача ТУ № 31 по установки власного ТП позивачем носило навмисний характер, що підтверджується листом ФЕС № 2187 від 31.08.199р.

Клопотанням № 141 від 25.07.2008р. позивач просить суд дати оцінку наступним доводам і доказам позивача: відповідач не звертався до організації, яка передає електроенергію позивачу - ФЦ ОТРПТ по питанню поставки додаткових об'ємів електроенергії, після одержання заяви не дав відповідь у 10 - денний строк, у випадку відсутності підстав посилення потужності ТП і зміни схеми електропостачання позивача, не має необхідності видавати ТУ, відповідач видав ТУ в порушення нормативних строків і на посилення чужих мереж, не інформував позивача про можливість задоволення його заявки на одержання електроенергії шляхом забезпечення зменшення вартості електроенергії для позивача.

Відповідач позовні вимоги не визнав за мотивами, викладеними у відзивах, основними із яких є то, що потужність ТП-244 по фактичної договірної потужності споживачів на момент подачі заявки позивачем, не дозволяла збільшити об'єм подачі електроенергії без посилення потужності трансформаторів ТП - 244, рішенням ГС АРК від 13.06 - 17.06.2005р. у справі № 2-238343.2-2005, Постановою Севастопольського апеляційного господарського суду від 24.10.2005р., Постановою Вищого господарського суду України від 04.04.2006р., Постановою Верховного суду України від 08.06.2006р. були задоволені позовні вимоги ВАТ «Крименерго» про визнання недійсної постанови Територіального відділення антимонопольного комітету України в АР Крим № 0517 від 30.06.1999р. про застосування штрафних санкцій за порушення антимонопольного законодавства, пов'язаному з видачею позивачу нових ТУ, що свідчить про відсутність противоправних дій ВАТ «Крименерго» відносно заподіяння збитків позивачу та причинного зв'язку між неможливістю збільшення потужності ТП-244 і продажем позивачем майна, відносно вимог про стягнення моральної шкоди в сумі 300000грн. відповідач пояснює, що позивач раніше звертався в суд с такими вимогами, згідно рішенню АС АРК від 12.05.1999р. у справі № 2-82586 . Постанови АС АРК від 30.12.1999р. про перевірку рішення у порядку надзору. Постановою ВАС № 04-1/2-15/44 від 26.07.2000р. позивачу у стягненні моральної шкоди у сумі 300 000 грн. було відмовлено.

Заперечення на відзиви відповідача, викладені позивачем у заявах № 133 від 10.06.2008р. і № 135 від 07.05.2008р., зокрема, позивач вважає, що рішення по справі АС АРК № 2-82586 від 12.05.1999р. було винесено за позовом позивача по іншому предмету та по іншим підставам, підставою подачі позову у справі № 2-82586 було порушення відповідачем умов договору № 349 від 14.05.1996р.

21 жовтня 2008 р. представник позивача у судовому засіданні надав суду пояснення, яким просить задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, оскільки позивач вважає, що його заявка на збільшення потужності споживання електроенергії через ТП-244 забезпечена ресурсами та не може представляти проблеми, тому відповідач своїми діями здійснив умисні дії з перешкоди позивачеві в отриманні ним запрошуваних об'ємів електроенергії.

05 листопада 2008 р. представник позивача надав суду заперечення на відзив відповідача, у якому вказує на те, що представник відповідача не вірно оцінює вимоги законодавства у сфері електроенергетики.

21 листопада 2008 року у судовому засіданні представник позивача надав суду документ №153 від 20.11.2008р «Запитання до відповідача та завершальні пояснення позивача», у якому ставить певні питання до відповідача, а також зробив висновки по справі, такі як: відповідач на заявку позивача№123 від 23.12.1997р видав ТУ №160 від03.02.2008р на чужі мережі – ФЦ ОРПТ не маючи на це законних підстав; відповідач сховав від позивача фактичні дані по енергоспоживанню від ТП-244, що сказалося на можливості позивача збільшити потужність; відповідач необґрунтовано не дав дозвіл позивачу на збільшення потужності та інш. висновки.

У судовому засіданні оголошувалась перерва на 01.12.2008р, після перерви судове засідання було продовжене за участю представників відповідача Троценко та Карасьова, довіреності у справі, представник позивача у судове засідання не з’явився.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників відповідача, дослідивши матеріали справи, суд встановив:

Суд вважає необхідним дотримуватися принципів судочинства, що встановлені ст. 129 Конституції України, нормами якої вказано, що основними засідками судочинства є зокрема, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Тобто суд вважає потрібним застосувати принцип змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів.

Відповідно до ст.ст. 33,34 ГПК| України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Дослідивши представлені докази, суд дійшов до висновку, що позов не підлягає задоволенню виходячи з наступного:

14 травня 1996р. між ТОВ “Друкарське агентство “Контракт”, як абонентом, та ДАЕК “Крименерго”, як електропостачальною організацією, правонаступником якого є відповідач, укладений договір №349 про користування електричною енергією. (т.2 а. с. 26-27).

Величина споживання електричної енергії й потужності визначена сторонами в додатку №1 до договору.

Так, на 1997 рік загальний обсяг відпустку електричної енергії й потужності був

встановлений у розмірі 74,5 кВт/годину (т.2 а. с. 29), на 1998 рік - - 53 кВтгодину (т.2 а. с.28).

Відповідно до дислокації струмоприймачів по виробничій базі ТОВ ДА «Контракт» по вул.Кірпічна дозволено до використання потужність, яку встановлено в розмірі 39,5 кВт/годину.

Відповідно додатку № 4 до договору № 349 від 14.05.1996р. ТОВ Друкарське агентство «Контракт» по вул. Кірпічна користувався електромережами Феодосійського центра оптово-роздрібної плодоовочевої торгівлі із присвоєнням 3 категорії струмоприймачів по надійності електропостачання.

Межею відповідальності за стан і обслуговування електроустановок зазначена трансформаторна підстанція ТП-244, що належить Феодосійському центру оптово-роздрібної плодоовочевої торгівлі. Електроенергія надходила на адресу ТОВ ДА «Контракт» від даної трансформаторної підстанції із присвоєнням З категорії струмоприймачів по надійності електропостачання (т.2 а. с. 40).

Згідно дислокації струмоприймачів по виробничій базі ТОВ ДА «Контракт» по вул.Кірпічна дозволена до використання потужність у розмірі 39,5 кВтгодину (т.2 а. с. 38).

Феодосійський центр оптово-роздрібної плодоовочевої торгівлі у свою чергу одержує електричну енергію від відповідача відповідно до договору № 210 від 19.08.1996р. (т.2 а. с. 11-18).

Листом № 231 від 17.11.1997р. позивач направив відповідачеві розрахунок споживання електроенергії для збільшення лімітів на 1998 рік, у зв'язку з вводом в експлуатацію нових виробничих потужностей до 52 кВт. (т.1 а. с. 11).

Листом № 257 від 23.12.1997р. позивач - ТОВ ДА «Контракт» звернувся у Феодосійські електричні мережі із клопотанням дати згоду на збільшення потужності у зв'язку з тим, що в січні 1998р. буде змонтований борошномельний агрегат «Харків'янка - 800 плюс» із установленою потужністю 52 кВт./годину. До листа були прикладені Технічні умови від 11.02.1992р., заявка й акт розмежування балансової приналежності (т.1 а. с. 12).

Заявкою до листу № 257 від 23.12.1997р. позивач просив видати технічні умови на збільшення потужності електроспоживання до 72 кВт із зазначенням строку вводу в експлуатацію борошномельного агрегату «Харків'янка - 800 плюс» у 1 кварталі 1998р. й зазначенням технології перерви в подачі електроенергії до одного дня (т.2 а. с. 7).

Листом за № 64 від 10.03.1998р. "Про видачу тимчасових технічних умов на збільшення потужності" ТОВ ДА "Контракт" повідомило Феодосійські електричні мережі про підтвердження своєї заявки на збільшення потужності й для одержання тимчасових технічних умов гарантувало виконання в строк постійних технічних умов, погоджених з ТОВ, а також просило повідомити які необхідно зробити дії для одержання постійних технічних умов.

Листом за № 69 від 17.03.1998р. "Про видачу технічних умов" ТОВ ДА "Контракт" просило видати Технічні умови з урахуванням даних розрахунку електричних навантажень ТП – 244 м. Феодосії, виконаного "Кримтурпроектом".

Протягом 1998 року ВАТ «Крименерго» в особі Феодосійських електричних мереж кілька разів видавалися ТОВ ДА "Контракт" Технічні умови, однак, жоден з варіантів споживачем не було погоджено, а саме: за № 4 від 03.02.1998р, № 9 від 18.03.1998р, № 10 від 23.03.1998р, №31 від 17.04.1998р.

Листом № 107 від 17.04.1998р. (т.2 а. с. 49) позивач - ДА «Контракт» у зв'язку з незгодою власника ТА -244 - ФЦОРПТ з ТУ на підключення нової електроустановки позивача, просив у негайному порядку видати нові ТУ. Нові ТУ № 31 були видані відповідачем листом № 963 від 26.05.1998р. (т.1 а. с. 41).

Однак, позивач не погодився з новими ТУ, у своїх доводах вважає їх складними до виконання, ставлять позивача у важке фінансове становище, позивач наполягає на тому, що відповідач був зобов'язаний забезпечити приєднання нової установки позивача -Борошномельного агрегату до ТП -244.

Відповідно до пункту 1.2 Правил користування електричною енергією, затверджених Постановою Національної комісії з питань регулювання електроенергетики України №28 від 31.07.1996р. (редакція, чинна на момент виникнення спірних відносин) договірною величиною споживання електроенергії є погоджена в договорі між електропостачальною організацією й споживачем кількість енергії за відповідний розрахунковий період.

Таким чином, величина споживання електроенергії й потужність є договірними величинами, які були узгоджені позивачем і ТОВ ДА "Контракт" у додатку № 1 до договору №349 від 14.05.1996р.

Згідно з пунктом 1.2 Правил, електропостачальна організація - суб'єкт підприємницької діяльності, що має ліцензію НКРЕ на право здійснення підприємницької діяльності по постачанню електричної енергії.

Електропередавальна організація - суб'єкт підприємницької діяльності, що одержав від НКРЕ ліцензію на право здійснення підприємницької діяльності з передачі електричної енергії місцевими (локальними) мережами, які перебувають у його власності або повному господарському віданні (На перехідний період електропередавальною організацією є Державна акціонерна електропостачальна компанія та (або) основний споживач, до мереж якого приєднані електромережі субспоживачів) (пункт 1.2 Правил користування електричною енергією).

Споживач електричної енергії - це промислові й прирівняні до них підприємства, організації, установи, електрифікований залізничний і міський транспорт, комерційні й сільськогосподарські виробники, невиробничі підприємства, організації, установи, які приєднані до електричних мереж і використовують електроенергію за допомогою наявних струмоприймачів.

Субспоживач - споживач, якому електрична енергія постачається електропостачальною організацією через мережі електропередавальних організацій та основного споживача, до мереж якого він приєднаний.

Таким чином, ВАТ «Крименерго» в особі Феодосійських електричних мереж є електропостачальною організацією, в той час як Феодосійський центр оптово-роздрібного торговельного підприємства (основний споживач) є електропередавальною організацією, а Товариство з обмеженою відповідальністю Друкарське агентство "Контракт", відповідно, є субспоживачем.

Згідно з пунктом 1.9 Правил укладання, зміна, розірвання або продовження договору на користування електричною енергією здійснюється тільки відповідно до вимог чинного законодавства та даних Правил.

Згідно з пунктом 2.1 Правил користування електричною енергією технічні умови видаються у випадках: приєднання нових електроустановок; збільшення електричної потужності; змін вимог до надійності електропостачання споживачів.

Згідно листу НКРЕ від 03.07.98. № 12-2 /133 (т.2 а. с. 9) при відсутності у основного споживача кваліфікаційного персоналу він може одержати допомогу на видачу ТУ від своєї енергопостачальної організації.

При цьому, технічні умови видаються електропередавальною організацією до мереж якої приєднуються нові або додаткові потужності.

Для ТОВ ДА "Контракт" електропередавальною організацією є Феодосійський центр оптово-роздрібного торговельного підприємства, як основний споживач, - власник ТП -244, від якого одержує електричну енергію ТОВ ДА «Контракт».

При зверненні споживача із запитом на одержання технічних умов на підключення нових електроустановок, збільшення потужності або зменшення вимог до надійності електропостачання в підприємстві електричних мереж, останнє розглянувши заявку й реальні можливості підключення до своїх мереж даного споживача видає відповідні технічні умови.

У випадку відсутності такої можливості або виходячи з економічної доцільності підключення споживача, останній, як електропередавальна організація для свого субспоживача, повинен одержати технічні умови в електричних мережах свого району (міста) на посилення своєї мережі у зв'язку із збільшенням навантаження свого субспоживача.

Видача технічних умов субспоживачу повинна проводитися власником мереж за узгодженням з РЕМ. При відсутності у основного споживача кваліфікованого електротехнічного персоналу він може на договірних умовах одержувати допомогу в цьому питанні від своєї електропостачальної організації.

Феодосійський центр оптово-роздрібного торговельного підприємства звернувся до Феодосійської електромережі з листом №111 від 21.01.1998р. (т.2 а. с. 8), в якому у зв'язку з відсутністю кваліфікованого персоналу просив підготувати й видати технічні умови ТОВ ДА "Контракт" з обов'язковим узгодженням із Феодосійським центром оптово-роздрібного торговельного підприємства, при цьому просив врахувати потужність ФЦ ОРПТ, МП «Капран», побуту, а також зазначив, що другій трансформатор не введений у експлуатацію з 1972 р. і вимагається його ревізія.

Технічні умови видані відповідачем позивачеві листом № 16020 від 03.02.2008. (т.1 а. с. 14, т.2 а. с. 45-48).

Отже, доводи позивача, що відповідач видав технічні умови на чужу власність, не можуть бути прийняти до уваги, тому що технічні умови видані відповідачем за дорученням і власника ТП-244.

Як зазначене вище, в 1998 році позивач планував введення в експлуатацію нового струмоприймача - джерела споживання електроенергії - борошномельного агрегату «Харків'янка - 800 плюс» із установленою потужністю 72 кВт і споживаною потужністю 52кВт/годину.

Однак, виробнича база ТОВ ДА "Контракт", що розміщена по вул. Кірпічна дозволяє використати потужність на 1998р, розмір якої встановлено 39,5 кВт годин. Приєднання нової електроустановки й збільшення електричної потужності є законною підставою для видачі технічних умов, кожна з яких є самостійною підставою.

Згідно з пунктом 2.5 Правил виконання технічних умов на підключення є обов'язковим для всіх споживачів.

Таким чином, одержання технічних умов для підключення до електроспоживання борошномельного агрегату «Харків'янка - 800 плюс» було для ТОВ ДА "Контракт" також обов'язковим.

Зазначене свідчить про те, що відповідач не мав право видавати технічні умови на підключення до мереж, які йому не належать. Крім того, ВАТ "Крименерго" в особі Феодосійських електричних мереж, розробляв технічні умови у зв'язку із звертанням до нього основного споживача - Феодосійського центру оптово-роздрібного торговельного підприємства і субспоживача - ТОВ ДА "Контракт" із проханням та заявкою видати технічні умови.

Статтею 35 Господарського процесуального кодексу України закріплено, що факти, встановлені рішенням господарського суду (іншого органу, який вирішує господарські спори) під час розгляду однієї справи, не доводяться знову при вирішенні інших спорів, в яких беруть участь ті самі сторони.

У відповідності зі ст..42 Господарського кодексу України підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб'єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Отже, здійснюючи підприємницьку діяльність, позивач самостійно несе ризик.

Господарським судом АР Крим, під час розгляду справи №2-23/8343.2-2005 за позовом від 30.06.1999. № 05-07 ВАТ «Крименерго» до Антимонопольного комітету України в АР Крим у повному обсязі досліджені фактичні обставини, що мали наслідком направлення спірної претензії. Рішенням Господарського суду у справі №2-23/8343.2-2005 від 13.06 – 17.06.2005р., залишеному без змін Постановою Севастопольського апеляційного господарського суду від 24.10.2005р., вказані судові рішення першої та апеляційної інстанцій залишені без змін Вищим господарським судом України (Постанова від 04.04.2006р.) та Ухвалою Верховного суду України від 08 червня 2006 р. про відмову в порушенні касаційного провадження з перегляду постанови Вищого господарського суду України від 04 квітня 2006 р. (т.2 а. с. 78-108), встановлено, що саме ТОВ ДА "Контракт" відмовився від погодження наданих варіантів технічних умов, тому спрямована на адресу ВАТ “Крименерго” претензія від 06.10.2000р. №232 є безпідставною.

Стаття 22 ЦК України передбачає, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. При цьому збитками є: 1)втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини (ч.1, ч.2 ст.1166 ЦК України).

Учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов’язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб’єкту, права або законні інтереси якого порушено, під збитками розуміються витрати, зроблені управленою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною ( ст. 224 ГК України).

До складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються у тому числі: додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб'єктам), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов'язання другою стороною (ч.1ст.225 ГК України).

Особа, що порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявністю її провини, якщо інше не встановлене договором або законом, особа є невинною, якщо доведе, що прийняла всі залежні від неї заходи по належному виконанню зобов'язання, відсутність своєї провини доводить особа, що порушила зобов'язання (ст. 614 ЦК України).

Відповідальність є наслідком правопорушення, склад якого утворюють суб'єкт, об'єкт, суб'єктивна сторона, об'єктивна сторона. Суб'єктом є боржник, об'єктом правопорушення є зобов'язальні правовідносини, в які вступили кредитор і боржник. Суб'єктивну сторону цивільного правопорушення утворює провина. Об'єктивну сторону правопорушення створюють: - наявність збитків, протиправність поведінки боржника, що виразилася в невиконанні або неналежному виконанні узятого зобов'язання, причинний зв'язок між протиправною поведінкою боржника і збитками.

Отже, за загальними принципами відповідальності за надання шкоди, підставою для її відшкодування є наявність певних умов в їх сукупності, а саме протиправна поведінка особи, що заподіяла шкоду, пряма шкода спричинена цією поведінкою, вина особи та причинно - наслідковий зв'язок між протиправною поведінкою та заподіяною шкодою.

Відповідно до ст. 33 ГПК| України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, однак позивач не довів суду спричинення відповідачем збитків.

У діях відповідача відсутній склад цивільного правопорушення, передбачений ст..1166 Цивільного кодексу України.

Позивач не довів суду, що заявлена до стягнення сума збитків могла бути його реальним доходом, оскільки він не довів той факт, що якби відповідач уклав з позивачем правочин на збільшення об'єму електроенергії, то ТОВ «ДА «Контракт» обов'язково отримав би реальний доход та не поніс збитки, тобто не довів розмір реальних збитків.

Не доведена і протиправність поведінки відповідача, оскільки, як вже зазначалося, відповідач не мав право видавати технічні умови на підключення до мереж, які йому не належать.

Отже, позивач не довів наявність провини відповідача, не довів наявність причинно - наслідкового зв'язку між поведінкою відповідача і збитками.

В ході розгляду спору відповідач доказав суду відсутність своєї провини.

Як вже зазначалося, в ході розгляду спору судом не встановлена провина відповідача та у позивача відсутні підстави для стягнення моральної шкоди, оскільки відповідно до ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, заподіяна фізичною або юридичною особою неправомірними рішеннями, діями або бездіяльністю відшкодовується особою, що заподіяла її, при наявності її провини.

Отже вимога позивача про стягнення 300 000 грн. моральної шкоди також не підлягає задоволенню.

Витрати по оплаті держмита, інформаційно-технічних послуг відносяться на позивача.

За згодою представників позивача в засіданні суду були оголошені вступна та резолютивна частини рішення.

Повний текст рішення підготовлений і підписаний 05.12.2008р.

Керуючись ст.ст. 49,75,77,82,84,85 Господарського процесуального кодексу України, суд

–

В И Р І Ш И В:

У позові відмовити.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Толпиго В.І.