ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2008 р.

№ 36/6

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів :

головуючий суддя

Муравйов О.В.

судді

Полянський А.Г.

Фролова Г.М.

розглянувши

касаційну скаргу

МП ВКП "Шар"

на

постанову Київського апеляційного господарського суду від 17.07.2008 р.

у справі

№ 36/6 господарського суду м. Києва

за позовом

МП ВКП "Шар"

До

треті особи

Комунального підприємства "Житловик"

1.          Дочірнє підприємство "Екос" АТХК "Київміськбуд"

2.          Київська міська рада

про

стягнення 68 392 грн.

За участю представників сторін:

позивача –Сергеєв В.О. дов. від 17.11.2008 р.

відповідача –не з'явились,

третьої особи -1- не з'явились,

третьої особи -2- не з'явились

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 14.04.2008 р. (суддя - Трофименко Т.Ю.) в позові відмовлено.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 17.07.2008 р. (судді - Буравльов С.І., Калатай Н.Ф., Попікова О.В.) рішення Господарського суду міста Києва від 14.04.2008 р. залишено без змін.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції та постановою апеляційної інстанції, МП ВКП "Шар" звернулось до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення та постанову, мотивуючи скаргу порушенням і неправильним застосуванням судами норм матеріального та процесуального права та прийняти нове рішення про задоволення позову.

Відзиву на касаційну скаргу від відповідача не надходило.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши доводи касаційної скарги, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Вищого господарського суду України прийшла до висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи із наступного.

Відповідно до п. 1 ст. 1119 ГПК України касаційна інстанція за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити постанову апеляційного господарського суду без змін, а скаргу без задоволення.

Касаційна скарга залишається без задоволення, коли суд визнає, що постанову апеляційного господарського суду прийнята з дотриманням вимог матеріального та процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи, між ДП "Екос" АТХК "Київміськбуд" та Концерном "Шар" було укладено договір № 342 від 01.01.2004 р. оренди нежитлових приміщень по вул. Ломоносова, 34/2, загальною площею 137,2 кв.м. для використання під офіс.

Згідно звіту про незалежну оцінку невід'ємних поліпшень орендованого майна Концерном "Шар" були зроблені поліпшення зазначеного нежитлового приміщення вартістю 68 392 грн.

30.10.2006 р. між Концерном "Шар" та МПВКП "Шар" було укладено договір про відступлення права вимоги, згідно якого Концерн "Шар", як первісний кредитор, передав, а МПВКП "Шар", як новий кредитор, прийняв на себе право вимоги першого і стає кредитором по договору оренди № 342 від 01.01.2004 р.

Розпорядженням Київської міської державної адміністрації № 390 від 21.03.2005 р. "Про передачу житлового фонду, службового житла, зовнішніх інженерних мереж, відокремлених об'єктів комунального призначення та обладнання об'єктів енергопостачання комунальної власності територіальної громади міста Києва", було передано у господарське відання житловий фонд, службове житло комунальної власності територіальної громади міста Києва, що закріплені на праві повного господарського відання за АТХК "Київміськбуд", згідно із додатками 1,2 до КП "Житловик".

АТХК "Київміськбуд" передало КП "Житловик" у господарське відання жилий будинок № 34 корп. 2 на вул. Ломоносова загальною площею 2 879,4 кв. м., з вбудованим нежилим приміщенням площею 137,2 кв. м., орендоване Концерном "Шар" за договором оренди № 49 від 01.01.2004 р.

Попередніми судовими інстанціями встановлено, що відповідно до умов договору оренди, Концерн "Шар" має право переобладнувати орендовані приміщення для своїх потреб або здійснювати поліпшення приміщення тільки за письмовою згодою ДП "Екос" АТХК "Київміськбуд" (п.4.3.) та Концерн "Шар" зобов'язаний здійснювати поточний ремонт орендованих приміщень за власний рахунок, нести відповідальність за збереження орендованого приміщення та інженерного обладнання, що міститься в орендованому приміщенні.

01.11.2006 р. між КП "Житловик" та МПВКП "Шар" був укладений попередній договір № 58 оренди нерухомого майна (нежилих будівель, споруд, приміщень) комунальної власності територіальної громади м. Києва.

Згідно акту прийому-передачі звільнених орендованих приміщень від 01.11.2006 р., КП "Житловик" прийняло приміщення у задовільному стані та були відсутні претензії з приводу технічного стану приміщення.

Відповідно до умов договору № 58 за клопотанням МПВКП "Шар" відповідним рішенням Київради на період виконання капітального ремонту чи переобладнання об'єкту оренди МПВКП "Шар" може бути надана пільгова орендна плата (п. 3.7. та п. 5.3.).

Відповідно до ст. 778 ЦК України, наймач може поліпшити річ, яка є предметом договору найму, лише за згодою наймодавця. Якщо поліпшення можуть бути відокремлені від речі без її пошкодження, наймач має право на їх вилучення. Якщо поліпшення речі зроблено за згодою наймодавця, наймач має право на відшкодування вартості необхідних витрат або на зарахування їх вартості в рахунок плати за користування річчю. Якщо в результаті поліпшення, зробленого за згодою наймодавця, створена нова річ, наймач стає її співвласником. Частка наймача у праві власності відповідає вартості його витрат на поліпшення речі, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо наймач без згоди наймодавця зробив поліпшення, які не можна відокремити без шкоди для речі, він не має права на відшкодування їх вартості.

Згідно ч. 3 ст. 773 ЦК України, наймач має право змінювати стан речі, переданої йому у найм, лише за згодою наймодавця.

Відповідно до ст. ст. 33, 34 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

В порушення вказаних вимог позивачем не надано було доказів прийняття Київрадою рішення про надання МПВКП "Шар" пільгової орендної плати та дозволу на проведення косметичного ремонту, про яке просило МПВКП "Шар" у Головного управління комунальної власності м. Києва листом № 8 (а.с. 95).

Як правомірно було відзначено судом апеляційної інстанції, відповідно до наказу державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 24.06.2004 р. № 117 "Про затвердження правил визначення вартості робіт з ремонту устаткування та обладнання, які виконуються на об'єктах ЖКГ", вартість ремонту визначається на підставі кошторисного розрахунку та зведенням витрат. Кошторис повинен включати в себе заробітну плату робітників, вартість експлуатації машин та механізмів, вартість матеріалів, виробів і конструкцій, вказується дата, станом на яку приймаються поточні ціни на трудові та матеріально-технічні ресурси.

Судом встановлено що МПВКП "Шар" такої кошторисної документації не розробляв і не з ким не погоджував.

Слід зазначити, що відповідно до умов договору № 58 МПВКП "Шар" не має права без письмової згоди КП "Житловик" проводити переобладнання, перепланування, ремонт об'єкту оренди, вести будівельні роботи на прибудинковій території. Дозвіл на виконання таких робіт оформлюється листом КП "Житловик", в якому зазначається про надання дозволу, погодження проекту, кошторису витрат та термін на виконання робіт ( п. 7.3.).

Однак визначені пунктом 7.3. договору № 58 документи, Концерном "Шар" чи МПВКП "Шар" які надавались до КП "Житловик" в матеріалах справи відсутні, також не надані документи, на підставі яких проводився ремонт, про що обґрунтовано зазначено апеляційним господарським судом.

Відповідно до п. 7.6. договору № 58 вартість поліпшень об'єкту оренди, зроблених МПВКП "Шар" без згоди КП "Житловик", які не можна відокремити без шкоди для об'єкту оренди, компенсації не підлягає. МПВКП "Шар" вправі залишити за собою проведені ним поліпшення об'єкту оренди, здійснені за рахунок власних коштів, якщо вони можуть бути відокремлені від об'єкту оренди без заподіяння йому шкоди. Поліпшення об'єкту оренди виконані МПВКП "Шар" за власні кошти, згідно з вимогами п. п. 7.3. і 7.4. цього договору, які неможливо відокремити від об'єкту оренди без заподіяння йому шкоди, залишаються у комунальній власності територіальної громади міста Києва.

Згідно ст. 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

З матеріалів справи вбачається, що у звіті про незалежну оцінку невід'ємних поліпшень орендованого майна (а.с.11), наданий МПВКП "Шар" в обґрунтування своїх вимог, не зазначено часу проведення поліпшень, не вказано які роботи проведені з поліпшенням орендованого майна, які пов'язані з особливостями власної діяльності орендаря, а такі роботи як вирівнювання підлоги, укладення паркету на підлозі, фарбування стін, поклейка шпалер, становлення унітазу є поточним ремонтом.

Враховуючи викладене та те, що сторони відмовились від проведення судової експертизи, апеляційними господарським судом правомірно було зазначено про неповність звіту про незалежну оцінку невід'ємних поліпшень орендованого майна.

За таких обставин, попередні судові інстанції дійшли обґрунтованого висновку про недоведеність підстав для задоволення позовних вимог МП ВКП "Шар".

Перевіривши у відповідності до ч. 2 ст. 1115 ГПК України юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення у рішенні місцевого господарського суду та постанові апеляційного господарського суду, колегія суддів дійшла висновків про те, що суди в порядку ст. ст. 43, 47, 43, 99, 101 ГПК України всебічно, повно і об’єктивно розглянули в судовому процесі всі обставини справи в їх сукупності, дослідили подані сторонами в обґрунтування своїх вимог і заперечень докази; належним чином проаналізували відносини сторін.

На підставі встановлених фактичних обставин, місцевим господарським судом з’ясовано дійсні права і обов'язки сторін, правильно застосовано матеріальний закон, що регулює спірні правовідносини та обґрунтовано відмовлено у позові.

Відповідно до ч. 1 ст. 101 ГПК України, повторно розглядаючи справу, апеляційний суд повно з’ясував обставини, які мали значення для правильного розгляду поданої апеляційної скарги. Висновки апеляційного суду ґрунтуються на доказах, наведених в постанові суду, та відповідають положенням чинного законодавства. Як наслідок, прийнята апеляційним господарським судом постанова відповідає положенням ст. 105 ГПК України та вимогам, що викладені в постанові Пленуму Верховного Суду України від 29.12.1976 р. № 11 “Про судове рішення” зі змінами та доповненнями.

Згідно з положеннями ч. 2 ст. 1115 ГПК України та частин 1, 2 статті 1117 ГПК України, касаційна інстанція на підставі вже встановлених фактичних обставин справи перевіряє судові рішення виключно на предмет правильності юридичної оцінки обставин справи та повноти їх встановлення в рішенні та постанові господарських судів. Касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази.

Твердження оскаржувача про порушення і неправильне застосування апеляційним господарським судом норм матеріального та процесуального права при прийнятті постанови не знайшли свого підтвердження, в зв’язку з цим підстав для зміни чи скасування законного та обґрунтованого судового акту колегія суддів не вбачає.

Відповідно до ст.ст. 85, 1115 Господарського процесуального кодексу України в судовому засіданні за згодою присутнього представника позивача оголошена вступна та резолютивна частини постанови.

Керуючись ст. ст. 1115, 1117, п. 1 ст. 1119, 11111 ГПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Малого приватного виробничо-комерційного підприємства "Шар" залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду міста Києва від 14.04.2008 року та постанову Київського апеляційного господарського суду від 17.07.2008 року у справі № 36/6 залишити без змін.

Головуючий суддя Муравйов О.В.

Судді Полянський А.Г.

Фролова Г.М.