АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.09.2008
№ 32/164

Київський апеляційний господарський суд у
складі колегії суддів:

головуючого:          Ропій
Л.М.

суддів:            Буравльова С.І.

Попікової
О.В.

при секретарі:           Бабенко Т.І.

За участю представників:

від позивача - Чемерис В.В. (довіреність б/н
від 01.03.2008р.);

від відповідача - Безносик А.О. (довіреність
№225-КР-676 від21.07.2008 р.);

від третьої особи - 1. Цимбаліст В.В.
(довіреність № 155/1/11-5027

від
06.09.2007 р.);

2. ОСОБА_2
(довіреність № 4160 від 13.12.2006 р.);

розглянувши у відкритому судовому засіданні
апеляційну скаргу Громадської організації "Інститут економіко-соціальних
проблем "Республіка"

на рішення Господарського суду м.Києва від
11.06.2008

у справі № 32/164 (Хрипун О.О.)

за позовом                               Громадської
організації "Інститут економіко-соціальних проблем "Республіка"

до                                                   Київської
міської ради

3-ті особи, які не заявляють

самостійних вимог на

предмет спору                     1. Комунальне підприємство
"Київжитлоспецексплуатація"                                          2.
ОСОБА_1

про
визнання недійсними рішень та зобов"язання продовжити дію договору
оренди

Відповідно до розпорядження Голови
Київського апеляційного господарського суду від 08.09.2008 р. № 01-23/1/6
розгляд справи здійснюється колегією суддів у складі: головуючої судді Ропій
Л.М., суддів: Буравльова С.І., Попікової О.В.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду
м.Києва від11.06.2008р. у справі №32/164 в позові відмовлено повністю.

Не погоджуючись з вищевказаним
рішенням позивач звернувся до Київського апеляційного господарського суду з
апеляційною скаргою, в якій просить рішення господарського суду першої
інстанції скасувати повністю та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити.
При цьому позивач зазначає, що 24.10.2006 р. він звернувся з клопотанням до
Головного управління комунальної власності м. Києва про продовження строку дії
договору оренди на новий строк і надав повний комплект необхідних документів, що
стало підставою для розгляду цього питання на сесії Київради 14.06.2007 р.,
ніяких пропозицій про зміни умов договору оренди від Київради до позивача не
надходило.

Також, позивач зазначає, що
14.06.2007 р. Київрада розглянула заяву позивача про переукладення договору на
новий термін, відмовила оскаржуваним рішенням № 789/1450, і винесла питання на
конкурс, того ж дня Київрада ухвалила рішення № 785/1446 про передачу спірних
приміщень в оренду третій особі-2 на тих самих умовах, на яких позивач продовж
десяти років орендував ці приміщення і належним чином виконував всі обов'язки.

Відповідач надав відзив на
апеляційну скаргу, в якому просить залишити апеляційну скаргу без задоволення,
а рішення господарського суду першої інстанції без змін. При цьому відповідач
зазначає, що дія договору оренди закінчилась і, оскільки Київська міська рада
не приймала рішення про продовження дії договору оренди, то правових підстав
для продовження договору оренди не має.

Також відповідач зазначає, що
відповідно до ст. 16, 60 Закону України ”Про місцеве самоврядування в Україні”
Київська міська рада від імені територіальної громади м. Києва здійснює права
суб'єкта права комунальної власності, здійснює правомочності щодо володіння,
користування та розпорядження об'єктами права комунальної власності
територіальної громади м. Києва, в тому числі може здавати їх в оренду. У
відповідності зі ст. 118 Закону України ”Про Державний бюджет України на 2007
рік”, Закону України ”Про місцеве самоврядування в Україні” та Закону України
”Про оренду державного та комунального майна” Київська міська рада прийняла
оспорювані рішення. Таким чином, відповідач вважає, що рішення Київської
міської ради прийняті в межах повноважень Київської міської ради та відповідно
до чинного законодавства України.

Третя особа-1 надала відзив на
апеляційну скаргу, в якому просить залишити апеляційну скаргу без задоволення,
а рішення господарського суду першої інстанції без змін. При цьому третя
особа-1 зазначає, що згідно з вимогами ч. 2 ст. 17 Закону України ”Про оренду
державного та комунального майна” третя особа-1 надіслала на адресу позивача
заяву від 02.11.2006 р. (вих. № 155/05-3021) про закінчення дії договору оренди
та пред'явила вимогу про звільнення орендованих приміщень з передачею їх третій
особі-1 за актом. Однак позивач орендоване нежиле приміщення не звільнив і
продовжує його використовувати без законних підстав. Дані факти встановлені та
підтверджуються рішенням Господарського суду м. Києва від 23.10.2007 р. у
справі № 2/327, залишеним без змін постановою Київського апеляційного
господарського суду від 20.12.2007 р. Зазначеним рішенням Господарського суду
м. Києва від 23.10.2007 р. № 2/327 встановлено факт припинення строку дії
договору оренди.

Також третя особа-1 зазначає те, що
п. 9.3. договору оренди визначено, що після закінчення строку дії договору його
дія може бути продовжена на підставі рішення Київської міської ради. Рішенням
Київської міськради від 14.06.2007 р. № 789/1450 ”Про продовження термінів дії
договорів оренди та надання дозволів на укладання договорів оренди” позивачу
було відмовлено у продовженні терміну дії договору оренди нежилого приміщення в
будинку № 12 літ. Б на вул. Горького. Дане рішення прийняте в межах повноважень
відповідача та визначеної законом компетенції, як особи, яка здійснює від імені
та в інтересах територіальної громади м. Києва права суб'єкта комунальної
власності згідно вимог закону.

Третя особа-2 надала відзив на
апеляційну скаргу, в якому просить залишити апеляційну скаргу без задоволення,
а рішення господарського суду першої інстанції без змін. При цьому третя
особа-2 зазначає, що умовами договору оренди встановлено, що його термін дії
закінчується 25.10.2006 р. Переважне право позивача на подальше продовження
строку дії цього договору оренди виникло у нього до закінчення договору оренди
та/або протягом розумного строку при його закінченні. Проте, позивач не
скористався наданим йому матеріальним законом правом, оскільки матеріали справи
свідчать про відсутність нового договору або іншого документу, який свідчив про
те, що сторонами погоджено умови щодо орендної плати та інші умови, що, у свою
чергу, у відповідності до абзацу 3 ч. 1 ст. 777 ЦК України є підставою для
припинення переважного права позивача на укладення договору оренди на новий
строк, так як позивач втратив таке право. В свою чергу, оскаржувані рішення
відповідача за цим позовом були прийняті 14.06.2007 р., тобто майже через вісім
місяців після припинення строку чинності попереднього договору оренди. Крім
того, позивача було належним чином повідомлено про припинення строку дії
договору оренди орендодавцем (КП ”Київжитлоспецексплуатація”), у оперативному
управлінні якого знаходяться орендовані за договором оренди приміщення, та про
необхідність звільнити ці приміщення.

Також третя особа-2 зазначає, що відповідно
до ст. 5 Закону України ”Про оренду державного та комунального майна”, ст. 60
Закону України ”Про місцеве самоврядування” на Київську міську раду покладено
повноваження щодо погодження питання передачі в оренду майна, яке знаходиться у
комунальній власності м. Києва. Таким чином, третя особа-2 вважає, що
відповідач наділений законом відповідним правом на прийняття оскаржуваних за
цим позовом рішень, так як у відповідності до ст. 19 Конституції України органи
державної влади та місцевого самоврядування можуть діяти у спосіб та в межах
визначених законами України.

Крім того, третя особа-2 зазначає,
що відповідно до ст. 28 Закону України ”Про статус народного депутата України”
народному депутату місцеві органи виконавчої влади чи органи місцевого самоврядування,
в управлінні яких знаходиться відповідно державна власність чи комунальна
власність територіальної громади, зобов'язані надати окреме технічно обладнане
службове приміщення в обласному центрі або (за заявою народного депутата) в
районах, містах області, яка закріплена за народним депутатом депутатською
фракцією (групою), з розташуванням у ньому постійного робочого місця
помічника-консультанта народного депутата з наступним відшкодуванням витрат в
установлених межах і за рахунок бюджетних призначень на забезпечення діяльності
Верховної Ради України.

Згідно з ч. 2 ст. 101 ГПК України,
апеляційний господарський суд не зв'язаний з доводами апеляційної скарги і
перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у
повному обсязі.

При розгляді апеляційної скарги,
апеляційним господарським судом були заслухані пояснення представників сторін
та третіх осіб, досліджені наявні матеріали справи та встановлено наступне.

Позивач звернувся до господарського
суду першої інстанції з позовом про визнання недійсними (нечинними) та
скасування рішення Київської міської ради від 14.06.2007 р. № 789/1450 ”Про
продовження термінів дії договорів оренди та надання дозволів на укладання
договорів суборенди” в частині відмови позивачу продовжити договір оренди на
новий строк та рішення Київської міської ради від 14.06.2007 р. № 785/1446 ”Про
передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду державним та
комунальним підприємствам (установам, організаціям)” в частині надання в оренду
приміщення площею 131,90 кв. м., за адресою: вул. Горького, 12, літ. Б, під
громадську приймальню народного депутата України ОСОБА_1на 2 роки 364 дні;
спонукання відповідача продовжити дію договору оренди або переукласти договір
оренди з позивачем на спірне приміщення строком на 2 роки 364 дні на умовах, що
були погоджені рішенням Київської міської ради № 785/1446 від 14.06.2007 р. для
громадської приймальні народного депутата України ОСОБА_1

Рішенням господарського суду першої
інстанції в позові відмовлено повністю.

Апеляційний господарський суд не
вбачає підстав для скасування вказаного рішення господарського суду першої
інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 5 ст. 16 Закону
України ”Про місцеве самоврядування в Україні” від імені та в інтересах територіальних
громад права суб'єкта комунальної власності здійснюють відповідні ради.

Згідно із ч. 2 ст. 327 ЦК України
управління майном, що є у комунальній власності, здійснюють безпосередньо
територіальна громада та утворені нею органи місцевого самоврядування.

Частиною 5 ст. 60 вказаного Закону
передбачено повноваження органів місцевого самоврядування від імені та в
інтересах територіальних громад здавати об'єкти права комунальної власності в
оренду відповідно до цього Закону.

Відповідно до ст. 5 Закону України
”Про оренду державного та комунального майна” орендодавцями, зокрема, є органи,
уповноважені органами місцевого самоврядування управляти майном, - щодо
цілісних майнових комплексів підприємств, їх структурних підрозділів та
нерухомого майна, яке перебуває у комунальній власності.

27.12.2005 р. між ГО ”Інститут
економіко-соціальних проблем ”Республіка” (далі позивач) та КП
”Київжитлоспецексплуатація” (далі третя особа-1) був укладений договір №
01/2248 оренди нерухомого майна (нежилих будівель, споруд, приміщень)
комунальної власності територіальної громади міста Києва (далі договір оренди),
за умовами якого третя особа-1, як орендодавець, на підставі рішення Київської
міської ради від 27.10.2005 р. № 265/3726 додаток 2 пункт 6, передав, а
позивач, як орендар, прийняв в оренду нежиле приміщення, загальною площею
131,90 кв. м. (п. 2.1.), за адресою: вул. Горького, буд. 12, літ. Б для
розміщення громадської організації (п. 1.1.).

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону
України ”Про оренду державного та комунального майна” термін договору оренди
визначається за погодженням сторін.

Частиною 4 ст. 284 ГК України
передбачено, що сторони по договору визначають строк його дії.

Пунктом 9.1. договору оренди
сторони визначили, що цей договір вступає в силу з моменту підписання його
сторонами і діє з 27.10.2005 р. по 25.10.2006 р.

Згідно із ч. 2 ст. 17 Закону
України ”Про оренду державного та комунального майна” у разі відсутності заяви
однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного
місяця після закінчення терміну дії договору він вважається продовженим на той
самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Відповідно до ст. 764 ЦК України
якщо наймач продовжує користуватися майном після закінчення строку договору
найму, то, за відсутності заперечень наймодавця протягом одного місяця, договір
вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором.

Із приписів вищенаведених норм
випливає, що орендар може скористатися своїм переважним правом на продовження
договору оренди на той самий термін і на тих самих умовах тільки у разі
відсутності заяви орендодавця про закінчення терміну договору, надісланої
орендарю в межах встановленого місячного строку після закінчення терміну
договору.

Як вбачається із наявного в матеріалах
справи рішення Господарського суду м. Києва від 23.10.2007 р. у справі № 2/327
за позовом Комунального підприємства ”Київжитлоспецексплуатація” до Громадської
організації ”Інститут економіко-соціальних проблем ”Республіка” про виселення
та повернення нежилого приміщення, залишеним без змін постановою Київського
апеляційного господарського суду від 20.12.2007 р., позивач (третя особа-1 у
даній справі) з дотриманням вимог ч. 2 ст. 17 Закону України ”Про оренду
державного та комунального майна” направив відповідачу (позивач у даній справі)
вимогу № 155/05-3021 від 02.11.2006 р. про закінчення дії договору оренди та
необхідність звільнення приміщення з передачею його позивачу за актом.

Також постановою Київського
апеляційного господарського суду від 20.12.2007 р. у справі № 2/327 за позовом
Комунального підприємства ”Київжитлоспецексплуатація” до Громадської
організації ”Інститут економіко-соціальних проблем ”Республіка” про виселення
та повернення нежилого приміщення встановлено, що, оскільки позивач (третя
особа-1 у даній справі) у встановленому чинним законодавством порядку попередив
відповідача (позивач у даній справі) про припинення дії договору оренди,
рішення Київради про надання відповідачу (позивач у даній справі) дозволу на
продовження дії договору оренди в матеріалах справи відсутнє, то відповідно до
п. 2 ст. 26 Закону України ”Про оренду державного та комунального майна” та п.
2 ст. 291 ГК України, якими встановлено, що договір оренди припиняє свою дію в
разі закінчення строку, на який його було укладено, договір оренди припинив
свою дію 25.10.2006 р.

Відповідно до ч. 2 ст. 35 ГПК
України факти, встановлені рішенням господарського суду (іншого органу, який
вирішує господарські спори) під час розгляду однієї справи, не доводяться знову
при вирішенні інших спорів, в яких беруть участь ті самі сторони.

Отже, з наведеного слідує, що третя
особа-1 у встановленому чинним законодавством порядку попередила позивача про
припинення дії договору оренди і договір оренди припинив свою дію 25.10.2006 р.
у зв'язку із закінченням строку, на який його було укладено.

Крім того, слід зазначити, що
пунктами 5.4. та 9.3 договору оренди передбачено, що після закінчення строку
дії цього договору його дія може бути продовжена на підставі рішення Київської
міської ради.

Однак із матеріалів справи не
вбачається, що після закінчення строку дії договору оренди Київська міська рада
прийняла рішення про продовження його дії, натомість до матеріалів справи
позивачем додано рішення Київської міської ради № 789/1450 від 14.06.2007 ”Про
продовження термінів дії договорів оренди та надання дозволів на укладення
договорів суборенди” (а. с. 54), яким відмовлено позивачу у продовженні дії
договору оренди, у зв'язку з проведенням конкурсу (п. 49 додатку 1).

Виходячи із викладеного, апеляційний
господарський суд погоджується із висновком господарського суду першої
інстанції про те, що вимога позивача про спонукання відповідача продовжити дію
договору оренди або переукласти договір оренди строком на 2 роки 364 дні
задоволенню не підлягає, оскільки продовження строку дії договору оренди є
правом сторони, а не обов'язком.

Щодо вимоги позивача про визнання
недійсними (нечинними) та скасування рішення Київської міської ради від
14.06.2007 р. № 789/1450 ”Про продовження термінів дії договорів оренди та
надання дозволів на укладання договорів суборенди” в частині відмови позивачу
продовжити договір оренди на новий строк та рішення Київської міської ради від
14.06.2007 р. № 785/1446 ”Про передачу майна територіальної громади міста Києва
в оренду державним та комунальним підприємствам (установам, організаціям)” в
частині надання в оренду приміщення площею 131,90 кв. м., за адресою: вул.
Горького, 12, літ. Б, під громадську приймальню народного депутата України
ОСОБА_1на 2 роки 364 дні, апеляційний господарський суд зазначає наступне.

Згідно із вимогами ст. 20 ГК
України права та законні інтереси суб'єктів господарювання та споживачів
захищаються шляхом: визнання повністю або частково недійсними актів органів
державної влади та органів місцевого самоврядування, актів інших суб'єктів, що
суперечать законодавству, ущемляють права та законні інтереси суб'єктів
господарювання або споживачів; визнання недійсними господарських угод з
підстав, передбачених законом.

Підставами для визнання акта
недійсним є невідповідність його вимогам чинного законодавства та/або
визначеній законом компетенції органу, який видав цей акт. Обов'язковою умовою
визнання акта недійсним є також порушення у зв'язку з прийняттям відповідного
акта прав та охоронюваних законом інтересів підприємства чи організації -
позивача у справі (п. 2 Роз'яснення Вищого господарського суду України від
26.01.2000 р. № 02-5/35).

Позивач просить визнати недійсними
(нечинними) та скасувати рішення Київської міської ради від 14.06.2007 р. №
789/1450 ”Про продовження термінів дії договорів оренди та надання дозволів на
укладання договорів суборенди” в частині відмови позивачу продовжити договір
оренди на новий строк та рішення Київської міської ради від 14.06.2007 р. №
785/1446 ”Про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду
державним та комунальним підприємствам (установам, організаціям)” в частині
надання в оренду приміщення площею 131,90 кв. м., за адресою: вул. Горького,
12, літ. Б, під громадську приймальню народного депутата України ОСОБА_1на 2
роки 364 дні. Підставою для їх скасування позивач зазначає те, що зазначені
рішення прийняті всупереч вимогам чинного законодавства та порушують переважне
право позивача на оренду зазначеного приміщення.

Відповідно до ч. 3 ст. 17 Закону
України ”Про оренду державного та комунального майна” після закінчення договору
оренди орендар, який належним чином виконує свої обов'язки, має переважне
право, за інших рівних умов, на продовження договору оренди на новий термін.

Згідно із ст. 777 ЦК України
наймач, який належно виконує свої обов'язки за договором найму, після спливу
строку договору має переважне право перед іншими особами на укладення договору
найму на новий строк. Наймач, який має намір скористатися переважним правом на
укладення договору найму на новий строк, зобов'язаний повідомити про це
наймодавця до спливу строку договору найму у строк, встановлений договором, а
якщо він не встановлений договором, - в розумний строк. Умови договору найму на
новий строк встановлюються за домовленістю сторін. У разі недосягнення
домовленості щодо плати та інших умов договору переважне право наймача на
укладення договору припиняється.

Із приписів вищенаведених норм
випливає, що за інших рівних умов та у разі належного виконання своїх
обов'язків по договору оренди, орендар може реалізувати своє переважне право на
укладення договору оренди на новий строк, однак умови договору оренди, який
укладається на новий строк, не обов'язково мають бути ідентичними тим, що були
передбачені попереднім договором, а заново погоджуються (переглядаються)
сторонами; у разі ж недосягнення домовленості між сторонами щодо нових умов
договору орендар втрачає своє переважне право на укладення договору оренди на
новий строк; переважне право орендаря на укладення договору оренди на новий
строк не встановлює обов'язку для орендодавця укладати зазначений договір.

Статтею 118 Закону України ”Про
Державний бюджет України на 2007 рік” встановлено, що в 2007 році передача в
оренду державного та комунального майна здійснюється виключно на конкурсних
засадах; договори оренди державного та комунального майна, укладені до 1 січня
2007 року (крім договорів на оренду державного та комунального майна, укладених
бюджетними установами, Пенсійним фондом України та його органами, а також щодо
цілісних майнових комплексів), у шестимісячний термін підлягають обов'язковому
перегляду відповідно до встановленої норми.

Як вбачається із п. 49 додатку № 1
до рішення Київської міської ради від 14.06.2007 р. № 789/1450 в графі
”примітка” зазначено, що позивачу відмовлено в продовженні договору оренди на
той самий строк і на тих самих умовах з підстав проведення конкурсу, що згідно
із ч. 3 п. 5.5. рішення Київської міської ради від 28.09.2006 № 34/91 ”Про
затвердження Порядку передачі майна територіальної громади міста Києва в
оренду, Методики розрахунку орендної плати за користування майном
територіальної громади міста Києва”, є підставою для відмови в укладенні
(продовженні) договорів комунального майна.

Враховуючи викладене, дослідивши
матеріали справи, апеляційний господарський суд встановив, що рішення Київської
міської ради від 14.06.2007 р. № 789/1450 та від 14.06.2007 р. № 785/1446
відповідають вимогам чинного на час їх прийняття законодавства.

Відповідно до ст. 33 ГПК України
кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на
підставу своїх вимог і заперечень. Виходячи з цього, саме позивач повинен
довести, що оскаржувані ним рішення Київської міської ради прийняті всупереч
вимогам чинного законодавства та порушують переважне право позивача на оренду
зазначеного приміщення, чого позивач не зробив.

Доводи позивача, викладені в
апеляційній скарзі, апеляційним господарським судом також не приймаються до
уваги і не можуть бути підставою для скасування рішення, оскільки не вбачається
наявності обставин, що свідчили б про порушення господарським судом першої
інстанції норм матеріального та процесуального права.

З врахуванням наведеного,
апеляційний господарський суд, з'ясувавши всі обставини справи, дослідивши всі
докази по справі, дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення
апеляційної скарги та скасування рішення господарського суду першої інстанції.

Враховуючи викладене, керуючись
ст.ст. 99, 101, 103, 105 ГПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Рішення Господарського суду м.Києва
від11.06.2008р. у справі №32/164 залишити без змін, апеляційну скаргу без
задоволення.

Справу № 32/164 повернути до
Господарського суду м. Києва.

Головуючий суддя
Ропій  Л.М.

Судді                                                                                          Буравльов
С.І.

Попікова  О.В.