ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2008 р.

№ 7/449

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів :

головуючого

Овечкіна В.Е.,

суддів

Чернова Є.В., Цвігун В.Л.,

за участю представників:

позивача

- Матвійчук О.В., Мельник М.С.,

відповідача

третьої особи

прокуратури

- не з'явився,

- не з'явився,

- не з'явився,

розглянувши у відкритому

судовому засіданні

касаційні скарги

Національної академії наук України (далі – НАН України)

та Інституту хімії поверхні ім.О.О.Чуйка НАН України

на постанову

від 26.12.2007 Київського апеляційного господарського суду

у справі

№7/449

за позовом

ТОВ "АПЛ-ГРУП"

до

(третя особа

за участю прокуратури м.Києва

Інституту хімії поверхні ім.О.О.Чуйка НАН України

- НАН України)

про

зобов'язання звільнити земельну ділянку

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду м.Києва від 15.10.2007 (суддя Шабунін С.В.), залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 26.12.2007 (судді: Мартюк А.І., Зубець Л.П., Лосєв А.М.), позов задоволено –на підставі ст.ст.16,395,396,415 ЦК України та ст.152 Земельного кодексу України зобов'язано Інституту хімії поверхні ім.О.О.Чуйка НАН України звільнити земельну ділянку площею 1746 кв.м., розташовану за адресою: м.Київ, провулок Ярославський,1/3 літ.Л, кадастровий №:85:321:008, від будь-якого майна, яке належить відповідачу на праві власності, користування, оперативного управління або інших підставах, та повернути самочинно зайняту земельну ділянку позивачу.

Рішення мотивоване тими обставинами, що позивач є єдиним законним орендарем вказаної земельної ділянки на підставі договору оренди від 27.12.2006 №795, укладеного з Київською міською радою, та вправі вимагати усунення будь-яких перешкод у користуванні нею. Відповідачем не доведено знаходження на спірній земельній ділянці належних йому об'єктів нерухомого майна.

Інститут хімії поверхні ім.О.О.Чуйка НАН України в поданій касаційній скарзі просить рішення та постанову скасувати, прийняти нове рішення про відмову в позові, посилаючись на порушення та неправильне застосування судами норм матеріального та процесуального права, а саме ст.ст.1-4 Закону України "Про особливості правового режиму майнового комплексу Національної академії наук України та ст.27 ГПК України. Зокрема, скаржник вважає, що оскаржуване рішення стосується прав та законних інтересів Національної академії наук України, Кабінету Міністрів України, Київської міської ради та прокуратури, які не були залучені до участі у справі, а договір оренди земельної ділянки від 27.12.2006 №795 укладено між ТОВ "АПЛ-ГРУП" та Київською міською радою з порушенням вимог ст.15 Закону України "Про оренду землі" в частині фальсифікації додатків (кадастровий план земельної ділянки, акт визначення меж земельної ділянки на місцевості), що є його невід'ємною частиною, а тому має бути визнаний недійсним.

Національна академія наук України в поданій касаційній скарзі просить рішення та постанову скасувати, справу передати на новий розгляд до господарського суду м.Києва, посилаючись на порушення та неправильне застосування судами норм матеріального та процесуального права, а саме ст.ст.1-4 Закону України "Про особливості правового режиму майнового комплексу Національної академії наук України, постанови КМ України від 08.11.2007 №1314 "Про затвердження Порядку списання об'єктів державної власності" та ст.ст.24,101 ГПК України. Зокрема, скаржник вважає, що оскаржуване рішення стосується прав та законних інтересів Національної академії наук України, яка не була залучена до участі у справі у якості співвідповідача, як органу управління державним майном. Звільнення земельної ділянки шляхом знесення об'єктів нерухомого майна державної власності, які знаходяться у віданні НАН України, можливе лише за умови дотримання процедури, визначеної постановою КМ України від 08.11.2007 №1314 "Про затвердження Порядку списання об'єктів державної власності".

Колегія суддів, перевіривши фактичні обставини справи на предмет правильності застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального і процесуального права, здійснюючи касаційний перегляд судових рішень у справі в рамках предмета даного спору і заслухавши пояснення присутніх у засіданні представників позивача, дійшла висновку, що касаційні скарги підлягають відхиленню, а оскаржувана постанова –залишенню без змін з наступних підстав.

Залишаючи без змін первісне рішення про задоволення позову апеляційний господарський суд виходив з того, що позивач є єдиним чинним та законним користувачем земельної ділянки на підставі рішення Київської міської ради від 28.09.2006 №92/149 та договору оренди земельної ділянки від 27.12.2006 №795 укладеного між ТОВ "АПЛ-ГРУП" та Київською міською радою від 11.12.2006, а тому відповідно до ст.ст.395,396,415 ЦК України та ч.2 ст.152 Земельного кодексу України вправі вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою. ТОВ "АПЛ-ГРУП" є власником розташованих на спірній земельній ділянці нежилих приміщень площею 681,3 кв.м, які придбано товариством на підставі договору купівлі-продажу від 07.09.2005 №1068, а виходячи з даних листа КП "Київське МБТІ" від 18.10.2005 №35923 за адресою: м.Київ, провулок Ярославський,1/3 літ.Л, інших об'єктів нерухомості, крім належних позивачу нежилих приміщень, не зареєстровано. Відповідачем не доведено знаходження на спірній земельній ділянці належних йому об'єктів нерухомого майна на праві власності, праві користування чи інших правах, а відповідно до ч.2 ст.331 ЦК України право власності на нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації.

Посилання відповідача на наявність зведених у 1988 році тимчасових будівель площею 501,78 кв.м. на чергових планах єдиного реєстру земельних ділянок за 2004 та 2005 роки, не підтверджені документально.

Колегія погоджується з висновками судів попередніх інстанцій з огляду на таке.

Відповідно до ч.2 ст.152 Земельного кодексу України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою.

Судами з достовірністю встановлено, а скаржниками не спростовано факти знаходження земельної ділянки площею 1746 кв.м. по провул.Ярославський,1/3 літ.Л, в м.Києві (кадастровий №:85:321:008) у користуванні легітимного орендаря-позивача на підставі рішення Київської міської ради від 28.09.2006 №92/149 та договору оренди земельної ділянки від 27.12.2006 №795, укладеного між ТОВ "АПЛ-ГРУП" та Київською міською радою від 11.12.2006, та відсутності у відповідача та третьої особи правовстановлюючих документів на вказану земельну ділянку. Судами також встановлено знаходження на спірній земельній ділянці належних позивачу на праві власності нежилих приміщень площею 681,3 кв.м, які придбано товариством на підставі договору купівлі-продажу від 07.09.2005 №1068, та недоведеність знаходження на цій земельній ділянці належних відповідачу чи іншим особам будь-яких об'єктів нерухомого майна, які пройшли державну реєстрацію, як того вимагає п.3 ч.2 ст.331 ЦК України.

Касаційна інстанція погоджується з висновком суду апеляційної інстанції про те, що зведені у 1988 році та розташовані на орендованій позивачем земельній ділянці тимчасові будівлі відповідача площею 501,78 кв.м. унеможливлюють реалізацію товариством прав землекористувача щодо користування земельною ділянкою на власний розсуд згідно цільового призначення (будівництво, експлуатація та обслуговування житлового будинку відповідно до рішення Київської міської ради від 28.09.2006 №92/149), виробничої необхідності, особистих потреб тощо.

Наявні ж заперечення відповідача зводяться передусім до посилань на необхідність надання переваги одним доказам (акт введення будівель в експлуатацію від 30.05.1988р., чергові кадастрові плани від 13.01.2044 та від 27.04.2005 тощо) перед іншими доказами (рішення Київської міської ради від 28.09.2006 №92/149, договір оренди земельної ділянки від 27.12.2006 №795 та додатки до нього, договір купівлі-продажу нежилих приміщень від 07.09.2005 №1068), однак, згідно імперативних вимог ч.2 ст.1117 Господарського процесуального кодексу України касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні та постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази.

З цих же підстав відхиляються доводи скаржника щодо недостовірності відомостей, вміщених у вищезгаданих оцінених судом письмових доказах.

Окрім того, порушені відповідачем з цього приводу питання про недостовірність наданих позивачем письмових доказів, фальсифікацію додатків до договору оренди земельної ділянки від 27.12.2006 №795 (кадастровий план земельної ділянки, акт визначення меж земельної ділянки на місцевості) мають розглядатися виключно компетентними правоохоронними органами в рамках кримінального, а не господарського судочинства.

Колегія також не вбачає підстав для залучення до участі у даній справі Кабінету Міністрів України, Київської міської ради та прокуратури, оскільки даний спір виник з земельних правовідносин, пов'язаних з передачею в оренду позивачу в земельної ділянки, що належить до комунальної власності м.Києва, зв'язку з чим оскаржуваними рішеннями не зачіпаються повноваження Кабінету Міністрів України в сфері регулювання земельних відносин, визначені ст.13 Земельного кодексу України. Підстави для залучення до участі у даній справі Київської міської ради також відсутні, оскільки оспорювання (оскарження) рішення Київської міської ради від 28.09.2006 №92/149 може бути лише предметом іншого позовного провадження. Касаційні скарги не містять жодних вказівок щодо незаконності зазначеного рішення. В свою чергу, прокуратура м.Києва, в разі наявності відповідних підстав, не позбавлена права захистити права та охоронювані законом інтереси держави, способами, передбаченими Законом України "Про прокуратуру".

Що стосується без доказових тверджень відповідача про укладення договору оренди земельної ділянки від 27.12.2006 №795 та договору купівлі-продажу нежилих приміщень від 07.09.2005 №1068 з порушенням вимог чинного законодавства, то з матеріалів справи не вбачається, судом не встановлено та скаржниками не доведено визнання цих правочинів недійсними у встановленому порядку.

Недоречними визнаються посилання третьої особи в обгрунтування своїх заперечень на постанову КМ України від 08.11.2007 №1314 "Про затвердження Порядку списання об'єктів державної власності", яка не має зворотної дії до спірних земельних правовідносин, які відповідно до ст.18 Закону України "Про оренду землі" виникли з моменту державної реєстрації (27.12.2006р.) договору оренди земельної ділянки від 27.12.2006 №795, укладеного між ТОВ "АПЛ-ГРУП" та Київською міською радою від 11.12.2006. Тим більше, що навіть оскаржуване рішення прийнято господарським судом м.Києва ще до набрання чинності постановою КМ України від 08.11.2007 №1314.

З цих же підстав безпредметними вважаються посилання третьої особи на ст.24 ГПК України в обгрунтування необхідності залучення до участі у справі у якості співвідповідача, як органа управління державним майном, уповноваженим приймати рішення про списання державного майна, що знаходиться у віданні НАН України.

Касаційна інстанція відхиляє помилкові посилання НАН України на порушення судом апеляційної інстанції ст.101 ГПК України шляхом залучення НАН України в якості третьої особи на стадії апеляційного перегляду справи, оскільки відповідно до ст.99 ГПК України апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції, в тому числі правом залучати третіх осіб без самостійних вимог на предмет спору (ст.27 ГПК України).

Зважаючи на вищенаведене, колегія не вбачає підстав для скасування оскаржуваної постанови.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст.1115,1117-11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України,

ПОСТАНОВИВ:

Постанову Київського апеляційного господарського суду від 26.12.2007 у справі №7/449 залишити без змін, а касаційні скарги Національної академії наук України та Інституту хімії поверхні ім.О.О.Чуйка НАН України –без задоволення.

Головуючий, суддя           В.Овечкін

Судді: Є.Чернов

В.Цвігун