ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________
УХВАЛА

"20" жовтня 2008 р. Справа № 08/21-08

вх. № 631/3-08

Суддя господарського суду Ковальчук Л.В.

при секретарі судового засідання

за участю представників сторін:

прокурора - не з*явився позивача - Дроб*язко М.С. дов. б/н від 02.01.08р. КП "ХТМ" відповідача - Сенченко В.М. гол. правління, Вержиковська О.М. дов. №22 від 11.03.08р.

розглянувши справу за позовом Прокурор Красноградського району Харківської області м. Красноград в особі Красноградська районна рада, м. Красноград в особі Красноградського підприємства теплових мереж

до ВАТ АФ "Насіння-Красноград" с. Наталіно

про стягнення 6711,02 грн.

ВСТАНОВИВ:

Прокурор Красноградського району Харківської області у позовній заяві просить суд стягнути з відповідача на користь позивача 6711,02 грн. боргу з оплати за послуги теплопостачання, а також покласти на відповідача судові витрати.

11.03.08р. відповідач до суду надав заперечення на позов та просить суд відмовити в задоволенні позову, оскільки сплинув термін позовної давності.

14.04.08р. відповідач через канцелярію суду надав заперечення на позов, в якому не погоджується з позовними вимогами позивача та просить суд відмовити в задоволенні позову в повному об*ємі.

До початку судового засідання сторони звернулись до суду з заявою про фіксацію судового процесу за допомогою ведення протоколу судового засідання в паперовій формі. Вказана заява розглянута та задоволена судом як така, що не суперечить чинному законодавству та не зачіпає інтереси третіх осіб.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін судом встановлено, що між сторонами був укладений договір №30 про постачання теплової енергії від 01.08.01 року.

Відповідно до умов договору Енергопостачальна організація бере на себе зобов*язання постачати Споживачеві теплову енергію в потрібних йому обсягах, а споживач зобов*язався оплачувати одержану теплову енергію за встановленими тарифами (цінами) в терміни, передбачені договором.

Згідно п.2.1. Договору теплова енергія постачається Споживачу в обсягах згідно додатка 1а, 1б до договору у вигляді гарячої води або водяної пари на такі потреби опалення та вентиляцію, гаряче водопостачання, технологічні потреби.

Розрахунки за теплову енергію проводяться споживачем за 15 днів до початку розрахункового періоду.

Різниця між заявленою тепловою енергією та фактично спожитою сплачується до 15 числа місяця, наступного за розрахунковим (п.6.3, п.6.5 Договору).

Додаток 1а до договору стосовно обсягів постачання теплової енергії споживачем не підписані.

Тобто як вбачається з умов договору сторонами не були з*ясовані ні обсяги постачання теплової енергії ні її вартість.

В лютому 2003 року позивачем був наданий рахунок-фактура №1649 від 26.02.03 року за подачу тепла в лютому 2003 року на суму 2157,77 грн., в березні 2003 року відповідачу був наданий рахунок-фактуру №1757 від 31 березня 2003 року на суму 1671,02 грн. в лютому 2007 року був направлений рахунок - фактуру №4354 на суму 2828,23 грн.

Позивачем до суду наданий корінець наряду №4 від 26 березня 2003 року на відключення контори, яке було здійснено 01.04.03 року та корінець наряду №1 від 28.01.07р.

З наданих до матеріалів справи документів вбачається, що березень 2003 року та лютий згідно даних позивача рахується заборгованість в сумі 3828,79 грн.

Вказану суму відповідач повинен був сплатити не пізніше 15 числа наступного за розрахунковим, тобто відповідно до 15 березня та 15 квітня 2003 року.

Згідно ст. 252 ЦК України загальна позовна давність встановлюється у 3 роки.

Трирічний термін позовної давності збіг відповідно в березні та квітні 2006 року, позов до суду переданий в січні 2008 року.

Відповідно п.3 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення, відповідач таку заяву надав через канцелярію суду 14.04.08р. (а.с.84).

За таких обставин, позовні вимоги в частині стягнення 3828,79 грн. не підлягають задоволенню в зв*язку з пропуском позивачем терміну позовної давності.

Відповідно п.2 ст. 180 ГК України господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода.

Пунктом 3 ст. 180 ГК України визначено, що при укладанні господарського договору сторони зобов*язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк договору.

Договором №36 про постачання теплової енергії від 01.08.01 року сторонами не визначено ні ціна по якій постачається теплова енергія та її обсяги, додаткова угода до вищевказаного договору споживачем не підписана, як вбачається з доданих до матеріалів справи документів договір №36 про постачання теплової енергії від 01.08.01р. фактично не був укладений.

Вимога суду стосовно надання доказів узгодження обсягів постачання теплової енергії позивачем до суду не надано.

Відповідно ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ч. 1 ст. 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об*єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Позивачем доказів узгодження з відповідачем обсягів постачання теплової енергії до суду не надано.

Керуючись ст. ст. 33,43,п.5 ст. 81 ГПК України, ст. 180 ГК України, ст. 252 ЦК України, -

УХВАЛИВ:

Позов прокурора залишити без розгляду.

Ухвала підписана _____________

Суддя Ковальчук Л.В.