ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2008 р.

№ 1/233-07

Вищий господарський суду України в складі колегії

суддів:

Грейц К.В. –головуючого,

Бакуліної С.В.,

Глос О.І.,

розглянувши матеріали касаційної скарги

ВАТ "Енергопостачальна компанія "Дніпрообленерго" в особі Криворізьких міських електричних мереж

на постанову

від 27.11.2007

Дніпропетровського апеляційного господарського суду

у справі господарського суду Дніпропетровської області № 1/233-07

за позовом

ВАТ "Енергопостачальна компанія "Дніпрообленерго" в особі Криворізьких міських електричних мереж

до

СПД ФО Омарова С.Б.

про

стягнення 1746,26 грн.

за участю представників:

- позивача

Лелеко В.В.

- відповідача

не з’явились

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 25.07.2007 у справі № 1/233-07 (суддя Рудь І.А.), залишеним без змін постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 27.11.2007 (колегія суддів у складів головуючого судді Прокопенко А.Є., суддів Крутовських В.І., Дмитренко А.К.), в задоволенні позовних вимог Відкритого акціонерного товариства "ЕК "Дніпрообленерго" в особі Криворізьких міських електричних мереж до Суб’єкта підприємницької діяльності –фізичної особи Омарова Сергія Багаудійовича про стягнення заборгованості за спожиту в вересні 2006 року активну електроенергію у сумі 1746,26 грн. відмовлено.

Рішення та постанова у справі мотивовані недоведеністю позовних вимог, адже, позивач в порушення умов договору № 604505 від 10.11.2004 не з'являвся до відповідача для зняття показів приладу обліку спожитої відповідачем електроенергії у встановлений договором строк, тому ним безпідставно здійснено нарахування за період з 01.09.2006 по 30.09.2006 у відповідності з пунктом 6.39 Правил користування електричною енергією за величиною дозволеної потужності струмоприймачів та кількістю годин їх використання без подальшого перерахунку, з додатковим нарахуванням інфляційних втрат, пені та річних.

ВАТ “Енергопостачальна компанія "Дніпрообленерго" в особі Криворізьких міських електричних мереж з рішенням та постановою у справі не згодне, в поданій касаційній скарзі просить їх скасувати, позов задовольнити, посилаючись на порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального права.

Свої вимоги скаржник обґрунтовує тим, що відповідач в порушення пункту 7.6 договору про постачання електричної енергії № 604505 від 10.11.2004 не подавав звітів про використану ним електричну енергію за формою додатку № 5 до вищезазначеного договору, з огляду на що позивач, не маючи даних про фактично спожиту відповідачем електроенергію, на підставі пункту 6.39 Правил користування електричною енергією розрахував обсяг спожитої відповідачем електричної енергії за величиною дозволеної потужності струмоприймачів та кількістю годин їх використання без подальшого перерахунку, звідки сума заборгованості, яку споживач не сплатив у добровільному порядку, склала 1466,82 грн. Також судами не враховано, що пункти додатку № 4 до договору не заповнені сторонами, отже, не можливо вважати, що сторони узгодили між собою порядок фіксування показів приладів обліку.

Представник відповідача своїм процесуальним правом участі в судовому засіданні касаційної інстанції не скористався.

Заслухавши у відкритому судовому засіданні пояснення представника позивача, перевіривши повноту встановлення обставин справи та правильність їх юридичної оцінки в постанові апеляційного та рішенні місцевого господарських судів, колегія суддів Вищого господарського суду України дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судами попередніх інстанцій під час розгляду справи встановлено, що 10.11.2004 між Відкритим акціонерним товариством “Енергопостачальна компанія "Дніпрообленерго" в особі Криворізьких міських електричних мереж та Суб’єктом підприємницької діяльності –фізичною особою Омаровим Сергієм Багаудійовичем укладено договір № 604505 про постачання електричної енергії.

Відмовляючи в задоволенні заявлених позивачем вимог про стягнення з відповідача заборгованості за спожиту активну електричну енергію за період з 01.09.2006 по 30.09.2006 в сумі 1466,28 грн., інфляційних втрат в сумі 130,46 грн., 3% річних в сумі 29,33 грн. та пені в сумі 120,19 грн., суди попередніх інстанцій виходили з наступного.

Заборгованість за спожиту електроенергію нарахована позивачем у відповідності до пункту 6.39 Правил користування електричною енергією, затверджених постановою НКРЕ України від 31.07.1996 №28 (в редакції Постанови НКРЕ України від 17.10.2005 №910) за величиною дозволеної потужності струмоприймачів та кількістю годин їх використання без подальшого перерахунку у зв'язку з відсутністю звітів споживача про фактично спожиту ним кількість електроенергії.

Відповідно п. 2.2.3 договору відповідач зобов'язався оплачувати енергопостачальнику вартість спожитої у розрахунковому періоді електричної енергії згідно з умовами додатку 3 "Порядок розрахунків" та додатку 4 "Графік зняття показів засобів обліку електричної енергії". Розрахунковий період для обліку і розрахунку спожитої електроенергії за показами розрахункових засобів обліку встановлюється з першого числа місяця до такого ж числа наступного місяця.

Пунктом 1 додатку № 4 до договору встановлено, що покази засобів обліку відповідно до Переліку об’єктів і точок комерційного обліку споживача фіксуються першого числа кожного місяця та оформляються актом про фіксацію показів розрахункових засобів обліку електричної енергії на початок і кінець розрахункового періоду у 2-х примірниках, по одному для кожної сторони.

На підставі показів розрахункових засобів обліку електричної енергії та умов додатка № 4 уповноваженими представниками сторін оформляється, зокрема, акт про фіксацію показів розрахункових засобів обліку електричної енергії на початок і на кінець розрахункового періоду ( п. 7.5 договору).

Споживач за даними акту про фіксацію показів розрахункових засобів обліку електричної енергії протягом двох діб після закінчення розрахункового періоду складає і подає енергопостачальнику звіт про використану електроенергію за формою додатку № 5 цього договору (п. 7.6 договору).

Пунктом 4 додаткової угоди від 10.11.2004 сторони встановили, що остаточний розрахунок за фактично спожиту електроенергію у розрахунковому періоді здійснюється споживачем на підставі рахунку, наданого енергопостачальником, протягом 5-ти операційних днів з моменту його отримання, але не пізніше 10 числа місяця наступного за розрахунковим.

Колегія суддів погоджується з висновком суду апеляційної інстанції про те, що передбачений вищезазначеними умовами договору обов'язок сторін зафіксувати покази спожитої споживачем електроенергії відповідним актом, на підставі якого споживач складає звіт для направлення його електропостачальнику, а останній виставляє рахунок на оплату фактично спожитої електроенергії у розрахунковому періоді, не ставиться в залежність від здійснення чи нездійснення споживачем поточної (попередньої) оплати.

При цьому, посилання скаржника на те, що пункти додатку № 4 до договору не заповнені сторонами, в зв’язку з чим не можливо вважати узгодженим порядок фіксування показів приладів обліку, не приймається до уваги колегії суддів, оскільки пунктом 1 додатку № 4 до договору чітко встановлено, що фіксування показів обсягу спожитої відповідачем електроенергії здійснюється 1-го числа кожного місяця за участю представників як енергопостачальної організації так і споживача, перелік об’єктів і точок комерційного обліку споживача зазначений в п. 4 цього додатку, а оскільки прилад обліку знаходиться у споживача, то представник енергопостачальної організації повинен з’явитись до споживача. Зазначений додаток № 4 підписаний сторонами і скріплений печаткою енергопостачальника..

Аналогічна умова міститься і у пункті 6.11 Правил користування електричною енергією, яким встановлено, що остаточний розрахунок споживача за електричну енергію, спожиту протягом розрахункового періоду, здійснюється на підставі виставленого постачальником електричної енергії рахунка відповідно до даних про фактичне споживання електричної енергії, визначеного за показами розрахункових засобів обліку, які фіксуються у терміни, передбачені договором, та/або розрахунковим шляхом у випадках, передбачених цими Правилами.

Покази розрахункових засобів обліку знімаються представником електропередавальної організації (основного споживача) та підтверджуються споживачем відповідно до договору. За домовленістю сторін у договорі може бути передбачений інший порядок зняття показів розрахункових засобів обліку.

Під час визначення суми платежу остаточного розрахунку за поточний розрахунковий період мають бути враховані суми проведеної в попередніх та поточному розрахункових періодах оплати споживання електричної енергії за поточний розрахунковий період.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що позивач не з'являвся до відповідача для зняття показів приладу обліку спожитої відповідачем електроенергії у встановлений договором строк, тому ним безпідставно здійснено нарахування за період з 01.09.2006 по 30.09.2006 у відповідності з пунктом 6.39 Правил за величиною дозволеної потужності струмоприймачів та кількістю годин їх використання без подальшого перерахунку, адже, колегія суддів зазначає, що за приписами цього пункту застосування такого способу розрахунків здійснюється у разі неможливості отримання постачальником електроенергії даних про спожиту електроенергію в зазначений термін (за винятком порушення роботи розрахункового обліку), втім, позивач, порушуючи свої зобов’язання за договором щодо зняття показів приладу обліку спожитої відповідачем електроенергії у встановлений строк –1 числа кожного місяця, не довів неможливості отримання цих даних.

Крім того, колегія суддів звертає увагу, що здійснений позивачем у такій спосіб розрахунок містить суперечливі дані про обсяг спожитої електроенергії, так, у доданому до позовної заяви розрахунку вказано, що загальний обсяг становить 4088 кВт/ч (а.с.21), а у розрахунку суми активної електроенергії по потужності цей обсяг складає 4320 кВт/ч (а.с.55), отже, не можливо вважати, що позивачем доведено і суму позовних вимог.

Враховуючи наведене, колегія суддів погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанцій про безпідставність, необґрунтованість і недоведеність позовних вимог.

Викладене свідчить, що під час прийняття рішення та постанови у справі, суди попередніх інстанцій не припустились порушення або неправильного застосування норм чинного матеріального та процесуального законодавства, а, отже, підстави для їх скасування або зміни відсутні.

Керуючись статтями 1115, 1117, 1119, 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 27.11.2007 у справі господарського суду Дніпропетровської області № 1/233-07 залишити без змін.

Касаційну скаргу ВАТ "Енергопостачальна компанія "Дніпрообленерго" в особі Криворізьких міських електричних мереж залишити без задоволення.

Головуючий суддя                               К.В.Грейц

Судді           С.В.Бакуліна

О.І.Глос