ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа № 20/390

05.11.08

За позовом          Приватного підприємства «Санта-Україна»

До           Закритого акціонерного товариства «Мінський»

Про стягнення 4173,11 грн.

Суддя Палій В.В.

Секретар Молочна Н.С.

Представники сторін:

Від позивача           Яковенко О.М.- предст. (дов. від 04.11.2008р.)

Від відповідача           не з’явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позовні вимоги заявлені про стягнення з відповідача заборгованості в сумі 4173,11 грн. (4145,46 грн. –основного боргу, 24,58 грн. –пені та 3,07 грн. –3% річних), яка виникла внаслідок невиконання відповідачем своїх зобов’язань по сплаті поставленого позивачем товару за договором поставки № МН-15/2554 від 01.01.2008р..

У судове засідання 05.11.2008р. представник відповідача не з’явився, письмових пояснень суду не надав, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Відповідно до довідки про включення відповідача до ЄДРПОУ, місцезнаходження відповідача є: м. Київ, Мінське шосе, 4, відповідно, ухвала суду про порушення провадження у справі була направлена за вказаною адресою, проте, відповідач у судове засідання не з’явився, відзиву на позов не надав.

Відповідно до ст.75 Господарського процесуального кодексу України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, який підтримав свої позовні вимоги, суд, -

в с т а н о в и в :

01.01.2008р. між Приватним підприємством «Санта-Україна», в якості постачальника (далі-позивач) та Закритим акціонерним товариством «Мінський», в якості покупця (далі-відповідач) було укладено договір поставки № МН-15/2554, відповідно до умов якого позивач зобов’язався поставити товар згідно із письмовим замовленням відповідача (додаток № 1 «Бланк замовлення») у термін, із зазначенням часу виконання самого замовлення, терміну поставки товару позивачем, а відповідач зобов’язався прийняти цей товар та оплатити його.

Відповідно до п. 1.6. договору моментом набуття відповідачем права власності на товар сторонами визначається момент передання товару, що засвідчується представниками сторін відповідної накладної під час вигризки товару силами позивача на рампу торгівельного підприємства відповідача.

Позивачем на користь відповідача було поставлено товар: згідно видаткової накладної № 106448 від 03.07.2008 на суму 2196,30 грн., згідно видаткової накладної № 111422 від 10.07.2008 на суму 2343,24 грн.

Відповідно до п. 4.2. договору зобов’язання щодо оплати товару виникає у відповідача за умов надання йому позивачем видаткової накладної постачальника із зазначенням асортименту, ціни та кількості товару, що передбачені узгодженими сторонами специфікацією та замовленням покупця.

Відповідно до пп. 4.3.1 договору відповідач здійснює оплату товару, що поставляється позивачем протягом 24 банківських днів з дня отримання товару.

Відповідачем було частково погашено заборгованість за видатковою накладною № 106448 від 03.07.2008 в сумі 394,08 грн.

Заборгованість відповідача за поставлений позивачем товар на загальну суму 4145,46грн. підтверджується актом звірки взаємних розрахунків, підписаного повноважними представниками сторін та скріпленого печатками юридичних осіб.

У зв’язку з наведеним, позивач просить суд стягнути з відповідача 4145,46 грн. основного боргу.

За змістом статті 526 Цивільного кодексу України зобов’язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до п.1 статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов’язані встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до п. 2 статті 712 Цивільного кодексу України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно п. 1 статті 692 Цивільного кодексу України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Таким чином, вимога позивача про стягнення з відповідача 4145,46 грн. основного боргу вважається обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Крім того, позивачем заявлено до стягнення з відповідача за порушення виконання грошового зобов’язання 24,58 грн. –пені та 3,07 грн. –3% річних.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов’язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов’язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов’язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (п.1 ст. 612 ЦК України).

Штрафними санкціями у Господарському кодексі України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов’язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов’язання.

Відповідно до п.3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов’язань»розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Відповідно до п. 9.6. договору в разі порушення строків оплати поставленого товару, встановлених цим договором, позивач має право стягнути з відповідача пеню за кожен день прострочення, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачуться пеня.

Ознайомившись з розрахунком пені, суд задовольняє зазначену вимогу відповідно до розрахунку позивача у розмірі 24,58 грн.

Згідно п. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Таким чином, нарахування 3% річних у сумі 3,07грн. вважаються обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Витрати по оплаті державного мита та інформаційно-технічного забезпечення судового процесу згідно ст. 49 ГПК України покладаються на відповідача.

Враховуючи наведене, а також те, що відповідач не оспорив ціну позову, позовні вимоги визнаються обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню повністю.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1.          Позовні вимоги задовольнити повністю.

2.          Стягнути з Закритого акціонерного товариства «Мінський»(м. Київ, Мінське шосе, 4, ) на користь Приватного підприємства «Санта-Україна»(м. Київ, вул. Молодогвардійська, 28-А, ) 4145,46 грн. –основного боргу, 24,58грн. –пені, 3,07грн. –3% річних, 102,00 грн. - державного мита, 118,00 грн. - витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

3.          Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом 10 днів з дня прийняття.

Суддя В.В. Палій