КИЇВСЬКИЙ МІЖОБЛАСНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
____________________________________________
П О С Т А Н О В А

20.11.08 р.                                                                                          № 17/310-08

Київський міжобласний апеляційний господарський суд у складі колегії:

головуючого судді:                    Федорчук Р. В (доповідач по справі),

суддів:

Лобань О.І.

Ткаченка Б.О.

секретар судового засідання: Єрмак Л.В.

за участю представників сторін: відповідно до протоколу судового засідання від 20.11.2008 року.

розглянувши апеляційну скаргу відкритого акціонерного товариства «Державний ощадний банк України»в особі Яготинського відділення –філія № 311 на рішення господарського суду Київської області від 04.08.2008 року

у справі № 17/310-08 (суддя В.Г. Суховий)

за позовом            відкритого акціонерного товариства «Державний ощадний банк України»в особі Яготинського відділення –філія № 311, Київська обл.

до            Управління земельних ресурсів в Яготинському районі, Київська обл.

про          виділення ідеальних часток,

в с т а н о в и в :

Відкрите акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі Яготинського відділення –філія № 311 звернулось до господарського суду Київської області з позовною заявою до Управління земельних ресурсів в Яготинському районі про виділення ідеальних часток (а.с. 6 –9).

Господарський суд Київської області 04.08.2008 року прийняв по справі № 17/310-08 рішення, яким у позові відмовив повністю (а.с. 128 –131).

Не погодившись із рішенням господарського суду Київської області позивач подав апеляційну скаргу, в якій просив рішення господарського суду Київської області від 04.08.2008 року по справі № 17/310-08 скасувати та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі (а.с. 142 –145).

В обґрунтування вимог, викладених в апеляційній скарзі, скаржник посилався на те, що при винесенні оскаржуваного рішення місцевий господарський суд не в повному обсязі з’ясував усі обставини, що мають значення для справи та зробив висновки, які не відповідають фактичним обставинам справи, неправильно застосувавши норми процесуального та матеріального права, у зв’язку з чим останнє підлягає скасуванню з підстав, викладених у тексті скарги.

Відповідач заперечує проти доводів апеляційної скарги з підстав викладених у відзиві на апеляційну скаргу № 08-4/07-621 від 16.10.2008 року, вважає її необґрунтованою, а оскаржене рішення місцевого господарського суду законним та обґрунтованим (а.с. 161 –162).

Ухвалою Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 23.09.2008 року, відповідно до ст. 98 ГПК України, апеляційна скарга була прийнята до провадження та призначена до розгляду в судовому засіданні за участю повноважних представників сторін (а.с. 139 –140).

Представник позивача в судових засіданнях надав пояснення суду та підтримав доводи викладені в апеляційній скарзі, вважає їх обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, а рішення господарського суду Київської області від 04.08.2008 року скасуванню з підстав викладених в апеляційній скарзі.

Представник відповідача в судових засіданнях надав пояснення суду та заперечив проти доводів викладених в апеляційній скарзі, вважає їх безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню, а рішення господарського суду Київської області від 04.08.2008 року має бути залишено без змін.

Відповідно до ст. 101 ГПК України Апеляційний господарський суд не зв’язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги та заслухавши пояснення учасників судового засідання, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом норм матеріального та процесуального права, при винесені оскаржуваного рішення, знаходить апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню, а рішення господарського суду Київської області від 04.08.2008 року таким, що має бути залишено без змін, виходячи з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та було встановлено господарським судом Київської області, на виконання мирової угоди від 16.08.1996 року затвердженої Вищим арбітражним судом України по справі № 116/8, Акціонерним комерційним агропромисловим банком «Україна»безоплатно передано з балансу на баланс за дорученням Фонду державного майна України в оперативне управління Ощадбанку України службові приміщення в число яких увійшли приміщення загальною площею 120 кв. м., розташовані в двоповерховому будинку № 108 по вул. Незалежності в м. Яготин Київської області. Передача службових приміщень за вищезазначеною адресою оформлена актом передачі частини приміщень відділення банку «України»в м. Яготині в оперативне управління Ощадбанку України в м. Яготині від 30.12.1996 року, згідно з яким відділення банку «Україна»в м. Яготині передало, а відділення Ощадбанку прийняло частину приміщень загальною площею 120 кв.м. на підставі типового проекту та поетажного плану, а саме на першому поверсі: бухгалтерія –32 кв.м., операційний зал –48 кв.м. та підвальні приміщення –40 кв.м.

Відповідно до п. 4 Мирової угоди від 16.08.1996 року АК АПБ «Україна»і Ощадбанк України зобов’язано укласти договір про спільне користування приміщенням та прилеглими до них територіями. Згідно п. 6 Мирової угоди, виконання угоди (передача приміщень, укладення договору про спільне користування, видача свідоцтва про власність) здійснюється у місячний термін з дня припинення Вищим арбітражним судом України провадження по справі і винесення ухвали з цього приводу.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України № 599-р від 13.10.2003 року «Про використання викупленого майна Акціонерного комерційного агропромислового банку «Україна», згідно з додатком 1, передано в оперативне управління Державному комітету земельних ресурсів службові приміщення загальною площею 443 кв.м., розташовані в двоповерховому будинку № 108 по вул. Незалежності в м. Яготин Київської області.

Згідно акту приймання –передачі від 16.12.2003 року, затвердженого в.о. начальника Київського обласного головного управління земельних ресурсів та Заступником регіонального уповноваженого ліквідатора Банку «Україна» по м. Києву та Київській області, уповноваженим ліквідатора Банку Україна по м. Києву та Київській області передані Держкомзему України службові приміщення загальною площею 443,2 кв. м. в буд. № 108 по вул. Незалежності в м. Яготин Київської області.

В зазначеному акті в розділі 11 –«примітка»вказано, що площу приміщень уточнено згідно додатку. В додатку до акту приймання –передачі від 16.12.2003 року зазначено, що площі переданих приміщень уточнено, а саме згідно вказаного додатку який скріплений печаткою і підписами членів комісії регіонального уповноваженого ліквідатора Банку «Україна»по м. Києву і Київській області, із зазначенням номерів кімнат та площ відповідних приміщень позивачу на першому поверсі передані службові приміщення загальною площею 207,70 кв.м., на другому поверсі приміщення загальною площею 302,40 кв.м. та підвальні приміщення загальною площею 184,30 кв.м. Загальна площа зазначених приміщень складає 694,4 кв.м.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 13 ЦК України, цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. При здійсненні своїх прав особа зобов'язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб.

Частинами 1, 3 ст. 137 Господарського Кодексу України передбачено, що правом оперативного управління у цьому Кодексі визнається речове право суб'єкта господарювання, який володіє, користується і розпоряджається майном, закріпленим за ним власником (уповноваженим ним органом) для здійснення некомерційної господарської діяльності, у межах, встановлених цим Кодексом та іншими законами, а також власником майна (уповноваженим ним органом). Право оперативного управління захищається законом відповідно до положень, встановлених для захисту права власності.

Згідно з ч. 1 ст. 386 ЦК України, держава забезпечує рівний захист прав усіх суб’єктів права власності.

У позовних вимогах позивач стверджує, що відповідач порушив п. 4 Мирової угоди від 18.08.1996 року. Проте колегія судді апеляційної інстанції не бере до уваги дане твердження, оскільки відповідно до п. 4 Мирової угоди від 16.08.1996 року АК АПБ «Україна»і Ощадбанк України зобов’язано укласти договір про спільне користування приміщеннями та прилеглими до них територіями. Пунктом 6 Мирової угоди передбачено, що виконання угоди (передача приміщень, укладання договору про спільне користування, видача свідоцтва про власність)здійснюється у місячний термін з дня припинення Вищим Арбітражним судом України провадження по справі і винесення ухвали з цього приводу.

Таким чином п. 4 умови Мирової угоди ніяким чином не зобов’язує відповідача по справі укладати договір про спільне користування приміщеннями та прилеглими до них територіями.

Колегія суддів апеляційної інстанції, не бере до уваги і твердження позивача, що розпорядженням Кабінету Міністрів України від 13.10.2003 року № 599-р не було чітко визначено нумерацію кімнат та їх фактичне розташування у будівлі, які мали бути передані в оперативне управління Державному комітету земельних ресурсів, оскільки на виконання розпорядження Кабінету Міністрів України від 13.10.2003 року № 599-р, Держкомземом України в особі в.о. начальника Київського обласного головного управління земельних ресурсів та в особі заступника регіонального уповноваженого ліквідатора Банку «Україна»по м. Києву і Київській області, 16.12.2003 року було складено акт приймання –передачі нерухомого майна Київської дирекції банку «Україна». В додатку до акта чітко визначена нумерація, площа приміщень та розташування кімнат у будівлі, які передаються Яготинському районному відділі земельних ресурсів. Решта приміщень та їх площа фактично знаходиться в оперативному управлінні позивача і відповідач на них не претендує.

Також, на думку колегії суддів Київського міжобласного апеляційного господарського суду не заслуговують на увагу обґрунтування позивача своїх позовних вимог з посиланням на норми ЦК України, які регулюють право спільної власності виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 3 ст. 355 ЦК України, право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом.

Статтею 363 ЦК України передбачено, що частка у праві спільної часткової власності переходить до набувача за договором з моменту укладення договору, якщо інше не встановлено домовленістю сторін.

Господарський суд Київської області ухвалами від 04.06.2008 року та від 01.07.2008 року зобов’язував ВАТ «Державний ощадний банк України»в особі Яготинського відділення –філія № 311 (позивач по справі) надати докази, що підтверджують право спільної сумісної власності на спірні приміщення.

В ході розгляду справи позивач не в суді першої інстанції не в суді апеляційної інстанції не надав доказів та не довів наявності права спільної сумісної власності на будівлю № 108 по вул. Незалежності у м. Яготині Київської області чи її частину.

Крім того, з п 1 мирової угоди від 19.08.1996 року вбачається, що АК АПБ «Україна»безоплатно передав з балансу на баланс за дорученням Фонду державного майна України, а Ощадбанк України прийняв в оперативне управління приміщення згідно з додатком № 1 до мирової угоди. З врахуванням зазначеного, посилання позивача на норми ЦК України (гл. 26), які регулюють право спільної (в тому числі спільної сумісної) власності, є необґрунтованим та не є підставою для задоволення позовних вимог. Вказане не було враховано судом першої інстанції.

Згідно ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу свої вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасника судового процесу.

З огляду на наведене та на переконання колегії суддів Київського міжобласного апеляційного господарського суду, позивачем не обґрунтовано належним чином доказами наявними в матеріалах справи, тих обставин, які б могли бути підставою для задоволення апеляційної скарги.

Враховуючи вищенаведене, колегія судів Київського міжобласного апеляційного господарського суду приходить до висновку, що судом першої інстанції належним чином досліджено обставини справи та надано відповідну правову оцінку, рішення господарського суду Київської області від 04.08.2008 року по справі № 17/310-08 відповідає фактичним обставинам справи та не суперечить чинному законодавству України, а відтак відсутні передбачені законом підстави для його скасування.

Керуючись ст. ст. 43, 99, 101 –103, 105 Господарсько процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1.          Апеляційну скаргу відкритого акціонерного товариства «Державний ощадний банк України»в особі Яготинського відділення –філія № 311 на рішення господарського суду Київської області від 04.08.2008 року у справі № 17/310-08 залишити без задоволення.

2.          Рішення господарського суду Київської області від 04.08.2008 року у справі № 17/310-08 залишити без змін.

3.          Постанова Київського міжобласного апеляційного господарського суду по даній справі набирає законної сили з дня її прийняття відповідно до ст. 105 ГПК України.

4.          Постанова Київського міжобласного апеляційного господарського суду може бути оскаржено у касаційному порядку до Вищого господарського суду України відповідно до ст. 105 ГПК України.

5.          Матеріали справи № 17/310-08 повернути до господарського суду Київської області.

Головуючий суддя:                                                                      Федорчук Р. В

Судді:

Лобань О.І.

Ткаченко Б.О.

Дата відправки