ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

"25" лютого 2008 р. № 02-03

Суддя Наріжний С.Ю. розглянувши матеріали

за позовом Державного підприємства "Дослідного господарства Сквирської дослідноїстанції Інституту агроекології УААН, м. Сквира

до Сквирської міської ради, м. Сквира

про визнання права власності

встановив:

Вказана позовна заява не може бути прийнята судом до провадження з наступних підстав.

Як вбачається з позовної заяви б/н від 11.12.2006 р. позивач звернувся з позовом до господарського суду Київської області про визнання права власності на нежитлове приміщення їдальні загальною площею 252,4 кв.м., підвалу під приміщенням їдальні загальною площею 80,7 кв.м., нежитлове приміщенням магазину площею 159 кв.м., які розміщені в будинку №12 по вул. Селекційній в м. Скивра, Київська обл.самочинно збудоване нерухоме майно.

Відповідно до ст.1 Господарського процесуального кодексу (ГПК) України, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності, мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів.

Із змісту позовної заяви вбачається, що позивачем штучно визначено відповідачем Сквирську міську раду, оскільки позивачем не зазначено яким саме чином відповідач порушує його права і охоронювані законом інтереси щодо права власності на нерухоме майно. Зазначена заява по суті є вимогою про встановлення факту, а не спором між позивачем і відповідачем про право цивільне.

Таким чином позивачем у позовній заяві не вказано обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги щодо порушення відповідачем прав та інтересів позивача.

Суд також звертає увагу позивача, що ним подано позовну заяву згідно правил ГПК України про фактично оскарження бездіяльності відповідача, а саме не вчиненням орган місцевого самоврядування дій щодо видачі документів про право власності на об'єкти нерухомого.                     Проте, суд звертає увагу позивача, що з 01.09.2005 р. набрав чинності Кодекс адміністративного судочинства України.

Відповідно до п.п. 1 п. 1 ст. 17 Кодексу адміністративного судочинства України спори фізичних чи юридичних осіб із суб’єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності відносять до компетенції адміністративних судів і розглядаються за правилами КАС України.

Підпунктом 7 пункту 1 статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суб’єкт владних повноважень це орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб’єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно п. 6 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України до початку діяльності окружного адміністративного суду адміністративні справи, підвідомчі господарським судам відповідно Господарського процесуального кодексу України 1991 року, вирішуються відповідним господарським судом за правилами Кодексу адміністративного судочинства України.

Таким чином вимоги про оскарження дій органу місцевого самоврядування не підлягають розгляду в порядку господарського судочинства, а здійснюється в порядку адміністративного судочинства відповідно до норм Кодексу адміністративного судочинства України.

Враховуючи вищенаведене, керуючись п. 3 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України, -

УХВАЛИВ:

Позовні матеріали повернути позивачеві без розгляду.

Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущених порушень.

Суддя Наріжний С.Ю.