ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа № 41/249

17.10.08

За позовом          Відкритого акціонерного товариства «Укртелеком» в особі Інформаційно-розрахункового центру Київської міської філії

До          Військової частини А- 0294

Про          стягнення 2 120,00 грн.

Суддя Спичак О.М.

В засіданнях приймали участь представники сторін:

Від позивача: Сидоренко О.В. –дов. № б/н від 08.04.08;

Від відповідача: не з'явився;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

На розгляд Господарського суду міста Києва передані позовні вимоги Відкритого акціонерного товариства «Укртелеком»в особі Інформаційно-розрахункового центру Київської міської філії до Військової частини А- 0294 про стягнення 2 120,00 грн. заборгованості.

Ухвалою від 01.09.2008 року було порушено провадження по справі та призначено її розгляд на 25.09.2008 року.

25.09.2008 року представник відповідача в судове засідання не з’явився, про причини не явки суд не повідомив, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином.

25.09.2008 року розгляд справи було відкладено на 17.10.2008 року.

17.10.2008 року представник відповідача повторно в судове засідання не з’явився, про причини не явки суд не повідомив, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги в повному обсязі та просить суд стягнути з відповідача основний борг в розмірі 2 032,90 грн., 87,10 грн. пені а також витрати пов’язані зі сплатою державного мита та інформаційно-технічного забезпечення судового процесу.

Відповідно до статті 75 Господарського процесуального кодексу України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Відповідно до статті 85 Господарського процесуального кодексу України в судовому засіданні 17.10.2008р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані матеріали справи та заслухавши пояснення представника позивача, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

23.10.2000 року між Відкритим акціонерним товариством «Укртелеком»та Військовою частиною А- 0294 був укладений Договір № про надання послуг електрозв’язку, за умовами якого (п. 2.1.1 Договору) позивач зобов’язаний забезпечувати безперебійне і якісне надання послуг телефонного зв’язку, а відповідач у свою чергу (п. 3.2.8 Договору) зобов’язаний своєчасно вносити плату за користування телефоном, міжміські та міжнародні телефонні розмови, подані в кредит телеграми та інші послуги, надані по телефону.

Згідно 2.1.21 Договору позивач зобов’язаний не менше одного разу на місяць повідомляти абонентів про належну суму платежу за міські та міжнародні телефонні розмови.

У свою чергу відповідач (згідно п.3.2.9 Договору) зобов’язаний повідомляти позивача про дані, які необхідні для розрахункових документів.

Відповідно до п. 4.1 Договору послуги, які надаються позивачем, оплачуються за тарифами, затвердженими згідно з чинним законодавством.

Пунктами п. 4.5, 4.6 Договору передбачено, що розрахунки за фактично отримані в кредит послуги електрозв’язку за кожний попередній місяць проводяться відповідачем протягом десяти днів з дня одержання рахунка, але не пізніше 20-го числа місяця, наступного за розрахунковим. У разі застосування авансової системи оплати відповідач для одержання послуг електрозв’язку проводить щомісячно, до 20 числа поточного місяця, попередню оплату їх вартості розмірі не менше суми послуг, наданих у попередньому розрахунковому періоді, з подальшим перерахунком (до 10 числа місяця, що настає після розрахункового періоду) виходячи з фактично наданих послуг.

Статтею 63 ЗУ «Про телекомунікації» врегульовано порядок надання та отримання телекомунікаційних послуг. Положеннями цієї статті визначено, що телекомунікаційні послуги надаються відповідно до законодавства. Також визначено умови надання зазначених послуг, якими є укладення договору між оператором, провайдером телекомунікацій і споживачем телекомунікаційних послуг, відповідно до основних вимог договору про надання телекомунікаційних послуг, встановлених НКРЗ та наявність оплати замовленої споживачем телекомунікаційної послуги.

Статтею 33 ЗУ «Про телекомунікації» встановлений обов’язок споживача своєчасно сплачувати за отримані телекомунікаційні послуги.

Позивач на виконання умов договору надавав відповідачу послуги електрозв’язку, забезпечував працездатність каналу зв’язку, що підтверджується матеріалами справи та документами обліку наданих послуг, проте відповідач належним чином не виконав свої зобов’язання, оскільки за надані позивачем послуги електрозв’язку за період з грудня 2005 року по червень 2006 року не сплатив, в зв’язку з чим у нього виникла заборгованість в розмірі 2032,90 грн.

Позивачем на адресу відповідача була направлена претензія № 07-07/1066 від 18.06.2007 року з вимогою сплатити заборгованість за надані послуги у розмірі 2 032,90 грн., а також нараховану суму пені за прострочення сплати за надані послуги в розмірі 24,25 грн. Дана претензія була залишена відповідачем без відповіді та належного реагування.

Оцінюючи подані позивачем докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об’єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно статті 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

З наданих Відкритим акціонерним товариством «Укртелеком»доказів вбачається, що позивач виконав в повному обсязі зобов’язання, покладені на нього договором.

Відповідачем не надано жодних заперечень та доказів на спростування обставин, викладених позивачем у позовній заяві.

Як визначено частиною 1 статті 193 Господарського кодексу України, суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов’язання – відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Частиною 2 статті 193 Господарського кодексу України зазначено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов’язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов’язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до статей 525, 526 Цивільного кодексу України зобов’язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від виконання зобов’язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі статтею 629 Цивільного кодексу України, договір є обов’язковим до виконання сторонами.

Згідно частини 1 статті 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Згідно частини 5 статті 33 Закону України «Про телекомунікації» споживачі телекомунікаційних послуг зобов’язані виконувати умови договору про надання телекомунікаційних послуг у разі його укладення, у тому числі своєчасно оплачувати отримані ними телекомунікаційні послуги.

Таким чином, на день розгляду справи основний борг відповідача у розмірі 2 032,90 грн. документально підтверджений та відповідає обліковим даним позивача, а тому визнаний судом обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Крім того, статтею 546 Цивільного кодексу України передбачено, що виконання зобов’язань може забезпечуватись згідно з договором неустойкою, яку боржник повинен сплатити в разі неналежного виконання зобов’язань.

Відповідно до частин 1, 3 статті 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно частини 2 статті 551 Цивільного кодексу України, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Відповідно до частини 2 статті 36 Закону України «Про телекомунікації»у разі затримки оплати за надані телекомунікаційні послуги споживачі сплачують пеню, яка обчислюється від вартості неоплачених послуг у розмірі облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який нараховується пеня.

У відповідності до вимог п. 5.8 Договору у разі несплати за надані послуги електрозв’язку понад установлений термін (з 21 числа місяця, що настає після розрахункового періоду) відповідач сплачує пеню в розмірі одного відсотка від затриманих платежів за кожну добу затримки, згідно з чинним законодавством.

На підставі пункту 5.8 Договору та частини 2 статті 36 Закону України «Про телекомунікації» позивач просить стягнути з відповідача пеню в розмірі 87,10 грн. за період з 25.03.2007 року по 25.09.2007 року.

Відповідно до статті 232 Господарського кодексу України, нарахування пені припиняється через 6 місяців від дня коли зобов’язання мало бути виконане. Враховуючи той факт, що прострочення відповідача на суму 2032,90 грн. розпочалось з липня 2006 року, суд вважає, що нарахування пені поза межами шестимісячного строку є безпідставне та необґрунтоване, а тому в позові в цій частині слід відмовити.

Відповідно до вимог статті 49 Господарського процесуального кодексу України, держмито та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 32, 33, 34, 44, 49, 75, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, —

В И Р І Ш И В:

1.          Позовні вимоги Відкритого акціонерного товариства «Укртелеком»в особі Інформаційно-розрахункового центру Київської міської філії задовольнити частково.

2.          Стягнути з Військової частини А- 0294 (02099, м. Київ, вул. Бориспільська, 1, ) на користь Відкритого акціонерного товариства «Укртелеком»в особі Інформаційно-розрахункового центру Київської міської філії (02192, м. Київ, вул. Міста Шалетт, 1, ) 2 032 (дві тисячі тридцять дві) грн. 90 коп. основного боргу, 97 (дев’яносто сім) грн. 81 коп. витрат по сплаті державного мита та 113 (сто тринадцять) грн. 15 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

3.          В іншій частині позовних вимог відмовити повністю.

4.          Після вступу рішення в законну силу видати наказ.

5.          Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття, а у разі, якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення, воно набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя                                                     О.М. Спичак

Дата підписання рішення: 20.11.2008 р.