ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"07" листопада 2008 р.

Справа № 24/72-08-3582

За позовом: ТОВ “Компанія “Еліткомсервіс”, м. Одеса.

До відповідача: Державного виробничого житлово-побутового підприємства Української державної будівельної корпорації, м. Одеса.

про стягнення 26 954, 62 грн.

суддя Оборотова О.Ю.

Представники:

від позивача: Тучкова Л.Л., за довіреністю від 01.08.2008р.

від відповідача: Цукрова Н.М., за довіреністю від 16.01.2008р..

Суть спору: Товариство з обмеженою відповідальністю “Компанія “Еліткомсервіс” звернулось до господарського суду Одеської області з позовною заявою про стягнення з Державного виробничого житлово-побутового підприємства Української державної будівельної корпорації, заборгованість за надання послуг з теплопостачання. На виконання умов договору, позивачем були надані послуги та виставлені для оплати відповідачу відповідні рахунки у сумі 25 011,33грн.

У судовому засіданні від 05.11.2008р. позивач надав заяву про уточнення позовних вимог, яким він просить суд стягнути з відповідача на користь позивача 29 272,95грн., з яких 25 011,33грн. –сума основного боргу, 4 261,62грн.- сума пені.

В засіданні суду від 05.11.2008р. відповідач визнав позовні вимоги в частині основного боргу, але заперечує заявленим штрафним санкціям, посилаючись на ухвалу господарського суду від 08.08.2008р. за №24/67-08-3295 про порушення справи про банкрутство Державного виробничого житлово-побутового підприємства Української державної будівельної корпорації (), яким відповідно до ст. 12 ЗУ “Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом” введено мораторій на задоволення вимог кредиторів та стягнень на підставі виконавчих документів. Крім того відповідач зазначає, що відповідно до ст. 12 ЗУ “Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом” у період дії мораторію не нараховується неустойка (штраф, пеня) не застосовуються інші санкції за невиконання чи неналежне виконання грошових зобов’язань.

Відповідач у засідання суду надав відзив на позов, яким вказує, що суму основного боргу визнає частково у сумі 20011,33грн, в зв’язку з перерахуванням на користь позивача 5000,00грн, що підтверджується платіжним дорученням № 334 від 27.10.2008р.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 10.10.2008р. продовжено строк розгляду справи на один місяць до 13.11.2008р.

У судовому засіданні від 05.11.2008р. було оголошено перерву до 07.11.2008р. о 10.00.

Справа розглядається у відповідності до ст. 75 ГПК України за наявними в ній документами.

Розглянув матеріали справи, вислухав представника позивача та відповідача, суд встановив:

Між Товариством з обмеженою відповідальністю “Компанії “Еліткомсервіс” та Державним виробничим житлово-побутовим підприємством Української державної будівельної корпорації 01.11.2007р. № 01/11 було укладено договір, відповідно до якого позивач забезпечує надання послуг з теплопостачання, а відповідач зобов’язується своєчасно здійснювати оплату за надані послуги.

Умовами п. 5.1 договору №01/11 від 01.11.2007р. передбачено здійснення Замовником оплати наданих Виконавцем послуг, відповідно до виставлених рахунків. Замовник зобов’язався перераховувати платню відповідно до рахунків у строк до 15 числа наступного місяця.

Позивач вказує, що відповідач належним чином виконує умови Договору №01/11 від 01.11.2007р., однак станом на 01.06.2008р., заборгованість відповідача перед позивачем становить 25011,33грн.

Відповідач у засідання суду від 05.11.2008р. надав платіжне доручення № 334 від 27.10.2008р., яке свідчить про сплату боргу відповідачем на користь позивача у сумі 5000,00грн.

У відповідності до ст. 526 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов’язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Згідно до ст. 525 Цивільного кодексу України, зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

В свою чергу, згідно ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов’язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов’язання (неналежне виконання).

Стаття 193 Господарського кодексу України передбачає, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем було направлено на адресу відповідача лист за №57 від 08.05.2008р. з проханням у добровільному порядку сплатити існуючу заборгованість в строк до 25.05.2008р.

Однак відповіді від відповідача на заявлену претензію не надійшло.

Умовами п. 5.4 Договору №01/11 від 01.11.2007р. передбачено, що за несвоєчасне перерахування коштів Замовник сплачує пеню у розмірі 0,1% від не перерахованої суми за кожен день затримки.

Таким чином, згідно умов договору №01/11 від 01.11.2007р. станом на 01.06.2008р. нараховано пені у сумі –1943,29грн.

Не погоджуюсь з тим, відповідач вважає, що заявлені штрафні санкції є безпідставними, в їх задоволенні має бути відмовлено, приймаючи до уваги факт порушення справи №24/67-08-3295 про визнання банкрутом Державного виробничого житлово-побутового підприємства Української державної будівельної корпорації (), яким відповідно до ст. 12 ЗУ “Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом” введено мораторій на задоволення вимог кредиторів та стягнень на підставі виконавчих документів. Крім того відповідач зазначає, що відповідно до ст. 12 ЗУ “Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом” у період дії мораторію не нараховується неустойка (штраф, пеня) не застосовуються інші санкції за невиконання чи неналежне виконання грошових зобов’язань.

Надана Державним виробничим житлово-побутовим підприємством Української державної будівельної корпорації, копія ухвали про порушення справи №24/67-08-3295 про його банкрутство свідчить про те, що ця справа порушена 08.08.2008р.

На думку суду, стягнення пені є безпідставним, оскільки відповідно до ст. 12 Закону України “Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом” протягом дії мораторію на задоволення вимог кредиторів не нараховується неустойка (штраф, пеня), не застосовується інші санкції за невиконання чи неналежне виконання грошових зобов’язань.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню, з віднесенням судових витрат на рахунок відповідача, у відповідності зі ст. 49 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст. ст. 525, 526, 610 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України, ст. 12 Закону України “Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом”, ст.ст. 33, 49, 75, 77, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1.          Позов Товариства з обмеженою відповідальністю “Компанія “Еліткомсервіс” до Державного виробничого житлово-побутового підприємства Української державної будівельної корпорації про стягнення 29 272, 95 грн. –задовольнити частково.

2.          Стягнути з Державного виробничого житлово-побутового підприємства Української державної будівельної корпорації () (м. Одеса, вул. Терешкової, 21) на користь ТОВ “Компанія “Еліткомсервіс” () п/р №536 у ВФ ВАТ КБ “Хрещатик” м. Одеси, МФО 388324 - основний борг у сумі 20 011,33 грн., держмито у розмірі 269,55грн. та 118 грн. за ІТЗ судового процесу .

3.          Наказ видати.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття.

Суддя Оборотова О.Ю.