ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
ПОСТАНОВА

Іменем України

22.01.2008

Справа №2-11/9876-2007А

За позовом – Кримської республіканської рятувально-водолазної служби,(95034, м.Сімферополь, пр.Перемоги, 82)

До відповідача – Державної податкової інспекції в м. Сімферополь АРК, (м.Сімферополь, вул..М.Залки, 1)

Про визнання недійсним акта перевірки та відміну податкових повідомлень-рішень

Суддя А.С. Цикуренко

При секретарі Круцюк П.С.

ПРЕДСТАВНИКИ:

Від позивача – не з’явився

Від відповідача – Єльцов В.В., дов. у справі

Обставини справи:

Позивач звернувся з позовними вимогами до відповідача про визнання недійсним акта перевірки ДПІ в м.Сімферополя №6360/23-2 від 04.12.2006 р.; відмінити податкови повідомлення-рішення №/3, №/3, №/3 від 20.06.2007 р.

Позивач в судове засідання не з’явився, про причини неявки суд не повідомив, про день розгляду справи ізвещався належним чином : рекомендованою поштою з повідомленням (а.с.85).

Згідно п.2 ст.128 Кодексу адміністративного судочинства України неприбуття в судове засідання без поважних причин представника сторони або третьої особи, які прибули в судове засідання, або неповідомленнями ними про причини неприбуття, не є перешкодою для розгляду справи.

Відповідач в своїх запереченнях не згоден з позовними вимогами, просить суд відмовити в задоволенні позова за мотивами, викладеними у запереченнях.

Ухвалою ГС АРК від 22.08.2007 р. справа прийнята до свого провадження суддєю Цикуренко А.С.

Судове засідання слуханням відкладалося, в судовому засіданні оголошувалась перерва в порядку ст.150 Кодекса адміністративного судочинства України.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази, заслухавши представників сторін, суд –

встановив :

Кримська республіканська рятувально-водолазна служба, (95034, м.Сімферополь, пр.Перемоги, 82) зареєстрована як суб’єкт підприємницької діяльності і взята на податковий облік у ДПІ м. Сімферополі.

04.12.2006 р. співробітниками Державної податкової інспекції в м. Сімферополь проведена планова перевірка Кримської республіканської рятувально-водолазної служби з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.07.2003 р. по 30.06.2006 р., про що складений відповідний акт №6360/23-2/05450624 від 04.12.2006 р.

Проведеною перевіркою встановлено порушення вимог п.п.4.11, п.4.1 ст.4, п.п.7.3.1, п.7.3 ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість» в результаті чого занижен податок на додану вартість у розмірі 2004 р. – 1603 грн.; 2005 р. – 23943 грн.; ст..2. ст..14 Закону України «Про плату за землю», нараховане податкове зобов’язання по податку на землю у сумі – 423,83 грн.

На підставі вказаного акта, ДПІ в м. Сімферополь винесени :

·          податкове повідомлення-рішення №/0 від 12.12.2006 р., яким визначено суму податкового зобов’язання по земельному податку в розмірі 423,89 грн. основного платежа, 1020 грн. штрафних санкцій;

·          податкове повідомлення-рішення №/0 від 12.12.2006 р., яким визначено суму податкового зобов’язання по податку на додану вартість в розмірі 25546 грн. основного платежа, 13883,5 грн. штрафних санкцій;

·          податкове повідомлення-рішення №/0 від 20.06.2007 р., яким визначено суму податкового зобов’язання з податку на додану вартість в розмірі 4444,5 грн. штрафних санкцій.

Кримська республіканська рятувально-водолазна служба оскаржила вказани рішення до контролюючого органу. Рішеннями Державної податкової адміністрації в АРК та Державної податкової адміністрації України скарги позивача залишени без задоволення, вказани податкови повідомлення-рішення залишени без змін, та присвоєни нови номера №/3, №/3 від 20.06.2007 р., №/3 від 20.06.2007 р.

Кримська республіканська рятувально-водолазна служба, (95034, м.Сімферополь, пр.Перемоги, 82) звернулась до Господарського суду АРК до відповідача – Державної податкової інспекції в м. Сімферополь АРК, (м.Сімферополь, вул..М.Залки, 1) з позовними вимогами про визнання недійсним акта перевірки ДПІ в м.Сімферополя №6360/23-2 від 04.12.2006 р., а також відмінити податкови повідомлення-рішення №/3, №/3, №/3 від 20.06.2007 р.

Ухвалою ГС АРК від 22.01.2008 р. закрито провадження по справі в частині позовних вимог щодо визнання недійсним акта перевірки ДПІ в м.Сімферополя №6360/23-2 від 04.12.2006 р.

Податкове повідомлення-рішення ДПІ в м.Сімферополь №/3 від 20.06.2007 р. винесено на підставі акта перевірки №6360/23-2 від 04.12.2006 р., яким встановлено порушення п.4.1 ст.4, п.п.7.3.1 п.7.3 ст.7 Закона України «Про податок на додану вартість», у зв’язку з чим визначено суму податкового зобов’язання по сплати податку на додану вартість в розмірі 25546 грн. основного платежу, 13883,5 грн. штрафних санкцій.

Податкове повідомлення-рішення ДПІ в м.Сімферополь №/3 від 20.06.2007 р. про стягнення штрафних санкцій у сумі 4444,5 грн. винесено на підставі акта перевірки №6360/23-2 від 04.12.2006 р.

Згідно п. 7.3.1, п.7.3 ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість» датою виникнення податкових зобов'язань з поставки товарів (робіт, послуг) вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: або дата зарахування коштів від покупця (замовника) на банківський рахунок платника податку як оплата товарів (робіт, послуг), що підлягають поставці, а в разі поставки товарів (робіт, послуг) за готівкові грошові кошти - дата їх оприбуткування в касі платника податку, а при відсутності такої - дата інкасації готівкових коштів у банківській установі, що обслуговує платника податку; або дата відвантаження товарів, а для робіт (послуг) – дата оформлення документа, що засвідчує факт виконання робіт (послуг) платником податку.

В квітні 2005 р. позивачем реалізовані 23 катера.

Відповідно до актів прийомки – передачі від 29.04.2005 р. б/н позивачем передано ТОК «Судак» катер на суму 65013 грн., у тому числі ПДВ – 10835,50 грн.; від 29.04.2005 р. б/н позивачем передано катер ТОК «Судак» на суму 1629,54 грн., у тому числі ПДВ – 271,59 грн. У порушення п.п.7.3.1 п.7.3 ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість» до податкового зобов’язання з ПДВ позивачем сума ПДВ 11110,00 грн. за цими угодами віднесена у травні 2005 р.

Відповідно до п.17.1.3 п.17.1 ст.17 Закону України «Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» у разі коли контролюючий орган самостійно донараховує суму податкового зобов'язання платника податків за підставами, викладеними у підпункті "б" підпункту 4.2.2 пункту 4.2 статті 4 цього Закону, такий платник податків зобов'язаний сплатити штраф у розмірі десяти відсотків від суми недоплати (заниження суми податкового зобов'язання) за кожний з податкових періодів, установлених для такого податку, збору (обов'язкового платежу), починаючи з податкового періоду, на який припадає така недоплата, та закінчуючи податковим періодом, на який припадає отримання таким платником податків податкового повідомлення від контролюючого органу, але не більше п'ятдесяти відсотків такої суми та не менше десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян сукупно за весь строк недоплати, незалежно від кількості податкових періодів, що минули.

За результатами перевірки ДПІ в м.Сімферополь встановлено заниження податкового зобов’язання з ПДВ у квітні 2005 р. на 11110,00 грн., та завищення податкового зобов’язання у травні 2005 р. на 11110,00 грн.

Згідно актів прийомки – передачі б/н від 29.04.2005 р. та 13.06.2005 р. позивач передав 21 катер ДП «Сентинел» фірми «Пасат – Онікс». У порушення п.п.7.3.1 п.7.3 ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість», що встановлено актом перевірки, позивач взагалі не поставив до податкового зобов’язання суму ПДВ за цією угодою у розмірі 21774,2 грн.

Перевіркою також встановлено, що у порушення п.4.1 ст.4, п.п.7.3.1 п.7.3 ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість» Кримської республіканської рятувально-водолазної службою не було поставлено до податкового зобов’язання з податку на додану вартість суми ПДВ, сплачені позивачу у складі орендної плати у період з вересня 2004 р. – по листопад 2005 р. в загальній сумі 3772,00 грн.

В обґрунтування своїх позовних вимог щодо вказаного порушення позивач посилається на ті обставини, що Кримська республіканська рятувально-водолазна служба є бюджетною організацією із загальнодержавною формою власності. В квітні 2005 р. позивач реалізував катера, оплата за які не надходила.

Твердження позивача суд до уваги не приймає, так як вони не спростовують правомірність нарахування відповідачем податку на додану вартість та не ґрунтуються на відповідних нормах законодавства.

З огляду на вищевикладене, позовни вимоги в частині визнання нечинними податкових повідомлень – рішень ДПІ в м.Сімферополь №/3 від 20.06.2007 р. про стягнення податкового зобов’язання з ПДВ у сумі 25546,00 грн., та штрафних санкцій у сумі 13883,5 грн. та №/3 від 20.06.2007 р. про стягнення штрафних санкцій у сумі 4444,5 грн., задоволенню не підлягають.

Податкове повідомлення-рішення ДПІ в м.Сімферополь №/3 від 20.06.2007 р. винесено на підставі акта перевірки №6360/23-2 від 04.12.2006 р., яким встановлено порушення ст..2, ст..14 Закону України «Про плату за землю», у зв’язку з чим визначено суму податкового зобов’язання по сплати земельного податку в розмірі 423,89 грн., 1020 грн. штрафних санкцій.

Відповідно до ст..2 Закону України «Про плату за землю» використання землі в Україні є платним. Плата за землю справляється у вигляді земельного податку або орендної плати, що визначається залежно від грошової оцінки земель. Згідно зі статтєю 5 Закону України «Про плату за землю», суб’єктом плати за землю (платником) є власник земельної частки (паю) і землекористувач, у тому числі орендар.

Стаття 92 Земельного кодексу України встановлює, що право постійного користування земельною ділянкою – це право володіння і користування земельною ділянкою, яка перебуває у державній або комунальній власності, без встановлення строку.

Згідно з п. «а» частини 2 статті 92 Земельного кодексу України, права постійного користування земельною ділянкою із земель державної та комунальної власності набувають : підприємства, установи та організації, що належать до державної та комунальної власності.

Відповідно до п. «в» ч.1 ст.96 Земельного кодексу України землекористувачі зобов’язані, зокрема, своєчасно сплачувати земельний податок або орендну плату.

Відповідно до статті 14 Закону України «Про плату за землю» платники земельного податку самостійно обчислюють суму земельного податку та орендної плати щороку зі станом на 1 січня і до 1 лютого поточного року подають відповідному органу державної податкової служби за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою центральним податковим органом, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями.

Проведеною перевіркою встановлено, що на підставі договору оренди нерухомого майна від 22.11.2004 р. Фонд майна АРК передає в оренду ТОВ «Чорномор» приміщення, яке знаходиться у господарському веденні та знаходяться на балансі Кримської республіканської рятувально-водолазної служби. Згідно умовам договору, 30% орендної плати від орендаря отримує Кримської республіканської рятувально-водолазної служби, також згідно п.3.5.2 договору орендар компенсує Кримської республіканської рятувально-водолазної служби податок на землю.

Позивачем не представлено доказів подання у податкову інспекцію податкових розрахунків з податку на землю та сплати відповідних сум податку за землю.

Відповідно до п.17.1.1, п.17.1.2 п.17.1 ст.17 Закону України «Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» платник податків, що не подає податкову декларацію у строки, визначені законодавством, сплачує штраф у розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян за кожне таке неподання або її затримку. У разі коли контролюючий орган самостійно визначає суму податкового зобов'язання платника податків за підставами, викладеними у підпункті "а" підпункту 4.2.2 пункту 4.2 статті 4 цього Закону, додатково до штрафу, встановленого підпунктом 17.1.1 цього пункту, платник податків сплачує штраф у розмірі десяти відсотків суми податкового зобов'язання за кожний повний або неповний місяць затримки податкової декларації, але не більше п'ятдесяти відсотків від суми нарахованого податкового зобов'язання та не менше десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З огляду на вищевикладене, судом вбачається, що податковою інспекцією правомірно нараховани податкови зобов’язання Кримської республіканської рятувально-водолазної служби зі сплати податку на землю в розмірі 423,89 грн. та штрафни санкції в сумі 1020 грн., відповідно акту перевірки №6360/23-2/05450624 від 04.12.2006 р.

Таким чином позовни вимоги задоволенню не підлягають.

Вступна та резолютивна частина постанови оголошена в судовому засіданні 22.01.2008 р.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.. 150, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

Постановив:

В задоволенні позова відмовити.

Постанова складена та підписана 25.01.2008 р.

У разі неподання заяви про апеляційне оскарження, постанова набирає законної сили через 10 днів з дня її проголошення (у разі складання постанови у повному обсязі, відповідно до ст..160 КАСУ – з дня складення у повному обсязі).

Якщо після подачі заяви про апеляційне оскарження, апеляційна скарга не подана, постанова вступає в законну силу через 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Постанова може бути оскаржена в порядку і строки, передбачені ст..186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Цикуренко А.С.