Харківський апеляційний
господарський суд
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" листопада 2008 р.
Справа № 5/206-08

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Такмаков Ю.В., судді Барбашова С.В. ,  Шевель О. В.

при секретарі Черкашиній І.В.

за участю
представників сторін:

позивача - не з'явився

відповідача -
Дудник Н.В. (дов. № 22/3777 від 01.08.2008р.)

третьої
особи - не з'явився

розглянувши у
відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського  апеляційного господарського суду апеляційні
скарги Комунального підприємства "Міськводоканал" Сумської міської
ради, м. Суми (вх. № 2109 С/3) та Суб'єкта підприємницької
діяльності - фізичної особи ОСОБА_1, м. Суми (вх. № 2134 С/3) на
рішення господарського суду Сумської області від 11.08.08р. по справі №
5/206-08

за
позовом Суб'єкта
підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_1, м. Суми

до  Комунального підприємства
"Міськводоканал" Сумської міської ради, м. Суми

за участю
третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на боці відповідача - Відкрите акціонерне товариство
"Центроліт", м. Суми

про стягнення 2400,00 грн. ,-

постановила:

У березні 2008
р. позивач -СПД ФО ОСОБА_1., м. Суми звернувся до господарського суду з
позовною заявою в якій просив суд стягнути з відповідача -КП „Міськводоканал”,
м. Суми 2400 грн. збитків, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідач всупереч
умовам укладеного між сторонами договору №
882 від 06.10.04 р., з 23.01.08 р. по 30.01.08 р. припинив водопостачання
до належного позивачу салону краси „Престиж”, внаслідок чого позивачу було
завдано збитків у вказаній сумі.

В процесі
розгляду справи до її участі в якості 3-ої особи на боці відповідача, яка не
заявляє самостійних вимог на предмет спору, господарським судом було залучено
ВАТ „Центроліт”, м. Суми.

Рішенням
господарського суду Сумської області від 11.08.2008 року по  справі № 5/206-08 (суддя Гудим В.Д.) позовні
вимоги задоволено частково та стягнуто з відповідача на користь позивача 300,00
грн. збитків, 12,75 грн. державного мита та 14,75 витрат на
інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Комунальне
підприємство "Міськводоканал" Сумської міської ради, м. Суми з
рішенням суду першої інстанції в частині стягнення 300,00 гр. збитків, 12,75 грн.
державного мита та 14,75 витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового
процесу не погодилось, звернулось до апеляційного господарського суду з
апеляційною скаргою, в якій просить рішення в цій частині скасувати та прийняти
нове рішення, яким в позові в цій частині відмовити, а судові витрати,
пов'язані із розглядом апеляційної скарги покласти на позивача. В обґрунтування
своїх вимог відповідач посилається на те, що суд першої інстанції при винесенні
рішення безпідставно не взяв до уваги той факт, що відповідач по відношенню до
3-ої особи є вторинним абонентом, і відключення салону краси „Престиж” не було
безпідставним, а сталося внаслідок невиконання саме 3-ою особою умов укладеного
між нею та відповідачем договору водопостачання. Крім того, відповідач також
зазначає, що позивачем при зверненні до суду не було належним чином доведено
того, що водопостачання було припинено саме на 8 днів, а так само того, що
внаслідок відключення водопостачання йому було завдано збитки. Тобто відповідач
зазначає, що відповідний висновок суду про стягнення з відповідача збитків в
сумі 300 грн. за відсутність водопостачання протягом однієї доби не є таким, що
ґрунтується на відповідних вимогах чинного законодавства, на які посилався суд
при прийнятті рішення в даній частині, оскільки наявність збитків саме в
зазначеній сумі позивачем належним чином не доведена та ін.

Суб'єкт
підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_1, м. Суми також з рішенням
господарського суду не погодився, подав апеляційну скаргу, в якій вважає, що
дане рішення підлягає зміні, оскільки його висновки не відповідають обставинам
справи, а тому просить задовольнити позовні вимоги  у повному обсязі і відшкодувати судові
витрати по справі. Зокрема позивач вказує на безпідставність висновків суду першої
інстанції про відмову в задоволенні позову в частині стягнення з відповідача на
його користь 2100 грн. збитків. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається
на те, що суд першої інстанції при винесенні рішення не врахував того, що
відповідач припинив водопостачання салону Краси безпідставно та всупереч
укладеного між сторонами договору; що матеріалами справи підтверджено
відсутність водопостачання з 23.01.08 р. по 30.01.08 р.; що розмір збитків у
формі упущеної вигоди позивач розраховував виходячи з розміру реальних доходів
які він отримував в процесі здійснення господарської діяльності та ін.

У відзиві на
апеляційну скаргу відповідача позивач просить оскаржене рішення змінити та
задовольнити його вимоги у повному обсязі, а судові витрати по справі покласти
на відповідача. Крім того, позивач просить розглянути справу за його
відсутності за наявними в ній матеріалами.

Відповідач у
своїх запереченнях на апеляційну скаргу позивача просить в задоволенні вимог
позивача відмовити у повному обсязі.

Третя особа
письмових пояснень або заперечень по апеляційним скаргам  не надала.

Представники
позивача та третьої особи в судове
засідання 11.11.2008р. не з'явились, хоча належним чином були
повідомлені про день, час та місце
розгляду справи, а тому колегія суддів вважає можливим розглянути справу
без їх участі за наявними в ній матеріалами.

Заслухавши
уповноваженого представника відповідача, який підтримав свою  позицію у справі, обговоривши доводи
апеляційної скарги в межах вимог, передбачених ст. 101 Господарського
процесуального кодексу України, перевіривши наявні у справі матеріали на
предмет їх юридичної оцінки судом першої інстанції, проаналізувавши
правильність застосування господарським судом норм матеріального та
процесуального права при винесенні оскарженого рішення, колегія суддів
встановила наступне.

Як свідчать
матеріали справи, 06.10.04 р. між сторонами укладено договір № 882 на
водопостачання та прийом стічних вод, відповідно до умов якого відповідач
зобов'язався забезпечувати питною водою належне позивачеві приміщення, салон
краси "Престиж", за адресою: м. Суми, вул. Курська, 133 (гуртожиток №
2), а позивач в свою чергу зобов'язався своєчасно та в повному обсязі
оплачувати надані послуги.

При зверненні
до суду позивач зокрема посилався на те, що з 23.01.2008р. по 30.01.2008 р. у
салоні краси "Престиж" було припинено водопостачання через несплату
ВАТ „Центроліт" коштів за водопостачання та водовідведення до гуртожитку №
2, внаслідок чого позивачеві були заподіяні збитки у формі упущеної вигоди, які
згідно з поданим розрахунком становлять 2400 грн. з розрахунку середньоденної
суми отримуваного доходу - 300 грн. В обґрунтування вказаного позивач посилався
на складений ним та ФОП ОСОБА_1 акт від 03.01.08 р., відповідні пояснення
мешканців гуртожитку № 2, відомості з книги обліку доходів та витрат СПД ФО
ОСОБА_1. та ін.

При цьому
позивач також зазначав, що умови договору на водопостачання та прийом стічних
вод від 06.10.2004 р. ним виконувались належним чином, в зв'язку з чим, підстав
для припинення водопостачання до салону краси «Престиж»не було.

25.02.08р.
позивачем була направлена претензія № 16 на адресу відповідача з вимогою
вирішити питання щодо відшкодування завданих збитків (а.с. 9).

11.03.08р.
відповідач надав відповідь на претензію за № 22/2167, в якій зазначив, що в
зв'язку з несвоєчасною оплатою рахунків за надані комунальні послуги по
договору № 10 від 17.02.03 р. укладеному між відповідачем та ВАТ
"Центроліт" він був змушений тимчасово припинити подачу води до
будинку № 133 по вул. Курській про що, заздалегідь повідомило мешканців та
орендарів будинку шляхом вручення оголошень. При цьому, відповідач з посиланням
на п. 6.2 договору № 882 від 06.10.04 р., запропонував позивачу встановити
резервуар добового запасу води та провести окремий водопровідний ввід для
безперебійного надання комунальних послуг.

З матеріалів
справи також вбачається, що господарський суд приймаючи оскаржуване рішення
крім іншого виходив з того, що відповідач заперечуючи проти позовних вимог,
зазначає, що водогінна мережа салону краси "Престиж" не має окремого
водопровідного вводу підключення до магістральної водопровідної мережі.
Водопровідний ввід об'єкта позивача приєднаний до водопровідної лінії
гуртожитку, що знаходиться на балансі ВАТ "Центроліт". При цьому ВАТ
"Центроліт" має заборгованість перед відповідачем по договору на
водопостачання та прийом стічних вод в сумі 168 186 грн. 23 коп., в зв'язку з
чим і було тимчасового припинено водопостачання в гуртожитку за адресою: м.
Суми, вул. Курська, 133.

Як вбачається з
матеріалів справи, зокрема копії акту від 25.01.08р. (а.с. 40) поданої
відповідачем, 25.01.08р. включено подачу холодної води на гуртожиток ВАТ
"Центроліт" по вул. Курська , 133, яка була відключена 24.01.08р.

В обґрунтування
позовних вимог позивач надав до матеріалів справи акт від 30.01.08р. (а. с.
31), який складений про те, що в салоні краси "Престиж" не було води
з 23.01.08р. по 30.01.08р. Крім того, мотивуючи свої твердження про те, що
водопостачання у салоні краси "Престиж" було припинено протягом 8 діб,
позивач також надав до матеріалів справи копії пояснювальні записки мешканців
гуртожитку, в яких зазначено, що вода була відсутня з 23.01.08р. по 30.01.08р.
(а.с. 59-61).

Оцінивши доводи
сторін у справі та надані на їх підтвердження документальні докази,
господарський суд визначився, що вимоги позивача щодо стягнення з відповідача
збитків, завданих безпідставним припиненням водопостачання в салон краси
"Престиж", що знаходиться за адресою: м. Суми, вул. Курська, 133 за
період з 24.01.08р. по 25.01.08р., є обґрунтованими та такими, що підлягають
задоволенню шляхом стягнення з відповідача 300,00 грн. середньоденного доходу
позивача, оскільки матеріалами справи підтверджується факт відключення води
тільки протягом однієї доби 24.01.08р., про що також не заперечує і третя
особа. Щодо іншої частини позову, господарський суд дійшов висновку, що
задоволенню він не підлягає, оскільки надані позивачем матеріали є такими, що
не можуть бути належними доказами припинення водопостачання саме з 23.01.2008р.
по 30.01.2008р.

Однак,
викладені вище висновки господарського суду, на думку колегії суддів,  не відповідають фактичним обставинам спору та
матеріалам справи, їм не надана правильна та належна правова оцінка, в зв'язку
з чим, є підстави для задоволення апеляційної скарги відповідача -КП
«Міськводоканал»і скасування прийнятого по справі рішення.

Колегія суддів
вважає, що господарський суд з урахуванням лише доводів позивача та наданого на
їх підтвердження розрахунку, дійшов висновку про часткове задоволення позову.
Проте колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду не підтримує
таку правову позицію суду попередньої інстанції з огляду на наступне.

Як
вбачається  з  матеріалів
справи,   предметом   спору
є наявність  чи  відсутність підстав для застосування до
відповідача цивільно-правової
відповідальності   за   порушення
договірних зобов'язань  та  положень
чинного  законодавства  згідно приписів статті 22 Цивільного кодексу
України.

За загальним
принципом цивільного права, особа, якій завдано збитків у результаті порушення
її цивільного права, має право на їх відшкодування (частина перша статті 22,
стаття 611, частина перша статті 623 Цивільного кодексу України.

Породжуючи
настання  цивільних  прав
та  обов'язків   згідно частини  2
статті  11  Цивільного
кодексу  України, відповідальність
у вигляді відшкодування збитків
вимагає  для  її застосування наявності складу
правопорушення, а саме: протиправної поведінки (дії  чи
бездіяльності  особи),  шкідливого
результату такої поведінки, причинного зв'язку між протиправною
поведінкою та заподіяними збитками, вини особи, яка заподіяла збитки.

Протиправною є
поведінка, що не відповідає вимогам закону або договору,  тягне
за  собою  порушення
майнових прав та інтересів іншої особи і спричинила заподіяння збитків
(шкоди).

Причинний
зв'язок між протиправною  поведінкою  порушника
та збитками полягає,  передусім,  у прямому (безпосередньому) зв'язку між
протиправною поведінкою та настанням шкідливого результату.

Вказані
обставини підлягають доведенню позивачем належними та  допустимими у справі доказами.

В свою  чергу
відсутність вини у заподіянні шкоди доводиться особою,  що вчинила порушення; винна поведінка
порушника має місце тоді,  якщо  він усвідомлював суспільно небезпечний
характер своїх діянь,  передбачав його
негативні наслідки, бажав їх настання, або коли   порушник,
передбачаючи   настання  негативних
наслідків, розраховував на їх відвернення,  чи не передбачав  настання
таких наслідків, хоча повинен був і міг їх передбачити.

Так, задовольняючи
частково вимоги позивача щодо стягнення збитків в сумі 300,00 грн. суд першої
інстанції не взяв до уваги, що позивачем не було доведено їх розміру, а також
складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки (дії  чи
бездіяльності  особи)
відповідача,  шкідливого  результату такої поведінки, причинного
зв'язку між протиправною поведінкою відповідача та заподіяними збитками, а
також вини позивача в їх заподіянні.

Приймаючи
оскаржене рішення господарський суд дійшов помилкового висновку, вказавши на
те, що припинення водопостачання відбулося внаслідок неправомірних дій
позивача.

Як свідчать
матеріали справи, водопровідна мережа салону краси "Престиж" не має
окремого водопровідного вводу по підключення до магістральної водопровідної
мережі.

Проте
водопровідний ввід об'єкта позивача приєднаний до водопровідної лінії
гуртожитку, котрий знаходиться на балансі третьої особи - ВАТ
"Центроліт", відносно якої позивач є субабонентом.

В даному
випадку з урахуванням наявної заборгованості ВАТ "Центроліт" перед КП
«Міськводоканал», невиконанням останнім умов відповідного договору та на
підставі п. 8.2. "Правил надання послуг з водопостачання та водовідведення
водоспоживачам м. Суми та приміських населених пунктів", затверджених рішенням
Сумської міської ради від 11.12.02 р. № 238-МР, п. 13.3. "Правил
користування системами комунального водопостачання та водовідведення в містах і
селищах України" ' затверджених наказом Державного комітету України по
житлово-комунальному господарству від 01.07.94 р. № 65, відповідач
скориставшись своїм правом, як водопостачальник, тимчасово протягом однієї
доби, а саме 24.01.08 р. припинив подачу води до гуртожитку № 133 по вул.
Курській.

Отже,
припинення водопостачання відбулося внаслідок неправомірних дій ВАТ
"Центроліт", який несвоєчасно вносив плату за надані комунальні
послуги з водопостачання, тим самим створивши перешкоду в користуванні послугою
мешканцям будинку.

Між тим, про
такі заходи, як відключення води, підприємство відповідача заздалегідь
повідомило мешканців та орендарів (власників) будинку належним чином (а.с. 62).

В силу приписів
частини 3 статті 226 Господарського кодексу України сторона господарського
зобов'язання позбавляється права відшкодування збитків у разі якщо вона була
своєчасно попереджена другою стороною про можливе невиконання нею зобов'язання
і могла запобігти виникненню збитків своїми діями, але не зробила цього.

При цьому,
статтею 18 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" від
24.06.04р. № 1875, п.п. 21.1. 2І.2. "Правил надання послуг з
водопостачання та водовідведення водоспоживачам м. Суми та приміських населених
пунктів", затверджених рішенням Сумської міської ради від 11.12.02 р. №
238 МР, п. 23 "Правил надання послуг з централізованого опалення,
постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про
надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води
і водовідведення", затверджених постановою КМУ від 21.07.05 р. № 630
передбачено, що у разі порушення виробником, виконавцем умов договору споживач
викликає представників для складення та підписання акта-претензії, в якому
зазначаються терміни, види, причини, показники порушень, визначаються винні
особи тощо. Акт-претензія складається споживачем та представником виробника,
виконавця і скріплюється їхніми підписами.

Однак, із
матеріалів справи вбачається, що такі заходи позивачем не вживались та
відповідний акт за участю представника відповідача не складався та не
підписувався.

За таких
обставин, колегія суддів вважає, що факт неправомірності дій  відповідача не знайшов свого підтвердження.

Крім того,
колегія суддів вважає безпідставними посилання позивача на те, що
водопостачання було припинено в термін з 23.01.08 р. по 30.01.08 р., оскільки в
порушення приписів ст. 33 Господарського процесуального кодексу України,
згідною з якою обов'язок доказування законодавчо покладений на сторони, позивач
не надав як суду першої так і апеляційної інстанції жодних доказів зупинення
роботи салону краси "Престиж" терміном на вісім календарних днів.

Наданий
позивачем акт від 30.01.2008р. (а.с. 31), в якому йдеться мова про те, що з
23.01.2008р. по 30.01.2008р. у салоні краси «Престиж»не було води  по причині її відключення КП «Водоканал», не
приймається колегією суддів до уваги, оскільки цей акт підписаний лише між
позивачем та орендарем приміщення зазначеного салону - ОСОБА_1, а тому
юридичної і доказової  сили по справі не
має.

Відповідно до
ч.ч. 2, 4 ст. 623 Цивільного кодексу України розмір збитків, завданих
порушенням зобов'язання, доказується кредитором, а при визначенні неодержаних
доходів (упущеної вигоди) враховуються заходи, вжиті кредитором щодо їх
одержання.

Зазначена норма
покладає на позивача обов'язок довести, що ці доходи дійсно були б ним отримані
у разі належного виконання відповідачем своїх обов'язків.

Однак
господарський суд без урахування вказаної норми, приймаючи рішення у справі
стосовно стягнення 300,00 грн. збитків за відключення води протягом однієї доби
24.01.08 р., належним чином не з'ясував, що позивачем не виконуються вимоги п.
6.2. Договору на водопостачання та прийом стічних вод від 06.10.04 р. № 882,
укладеним між позивачем та відповідачем по справі, яким передбачено, що для
забезпечення надійності водопостачання позивачу необхідно мати резервуар запасу
води, який заповнюється в період найменшого забору води населенням.

За змістом
статей 33 і 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх
вимог, а також обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими
засобами доказування.

В даному
випадку, позивач в підтвердження своїх вимог не надав жодних доказів щодо
своєчасного проведення необхідних дій та заходів для поновлення його порушеного
права.

Крім того,
всупереч вимогам ст. 623 Цивільного кодексу України, позивачем не надано до
матеріалів справи обґрунтованого розрахунку суми завданих збитків, а також
жодних  доказів причинного зв'язку між
припиненням водопостачання та заподіянням збитків,  доказів вжиття з боку позивача заходів
стосовно уникнення цих збитків, оскільки позивач повинен мати резервуар
добового запасу. За таких обставин, колегія суддів визначає, що жодних заходів
по уникненню збитків позивачем не вжито і такі докази у справі відсутні. Більш
того, позивачем не доведено, що припинення підприємницької діяльності та
неотримання прибутку (упущеної вигоди) мало місце виключно через відсутність
водопостачання.

На думку
колегії суддів, сума збитків в розмірі 2400,00 грн., яку просить стягнути
позивач, обґрунтовується умовним припущенням про можливість отримання ним
прибутку в результаті випадкового збігу обставин. Водночас, частково стягуючи
суму збитків в розмірі 300,00 грн., господарський суд не врахував,  що наявність теоретичного обґрунтування
можливості отримання прибутку ще не є підставою для його стягнення.

Відповідно до
вимог ст.ст. 32, 34, 36 Господарського процесуального кодексу України, доказами
у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у
визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на
яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають
значення для правильного вирішення господарського спору. Обставини справи, які
відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами
доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Письмовими
доказами є документи i матеріали, які містять дані про обставини, що мають
значення для правильного вирішення спору.

Так, позивач в
обґрунтування своїх позовних вимог надав ксерокопію витягу з книги обліку
доходів та витрат за січень 2008 р., яка не може бути прийнятою колегією суддів
до уваги, оскільки не є належним та допустимим доказом у справі у розумінні ст.
ст. 33, 34, 36 Господарського процесуального кодексу України.

Колегія суддів
вважає, що зазначена ксерокопія витягу з книги доходів та витрат не містить
інформації, яка б підтверджувала її відношення до підприємницької діяльності
позивача у справі -ОСОБА_1., оскільки як вбачається з матеріалів справи у
приміщенні, в якому здійснює свою діяльність позивач у справі, також надає
перукарські послуги і ОСОБА_1, що підтверджується свідоцтвом суб'єкта
підприємницької діяльності останнього та договором оренди нежитлового
приміщення (а.с. 58),  відповідно до умов
якого «Орендодавець»- ОСОБА_1. передає, а «Орендар» - ОСОБА_1 приймає в
строкове платне користування нежитлове вбудоване приміщення для розміщення салону
краси, яке знаходиться за адресою: м. Суми, вул. Курська, 133. Крім того,
вказана ксерокопія документу не є належним доказом підприємницького обігу
позивача за  одну добу - 24.01.08 р.

Таким чином,
колегія суддів вважає, що судом першої інстанції належним чином не з'ясовано,
чию підприємницьку діяльність фіксує надана позивачем в підтвердження його
вимог ксерокопія витягу з книги доходів та витрат стосовно надання
перукарських  послуг за адресою: м. Суми,
вул. Курська, 133.

Таким чином,
нічим не підтверджений розрахунок позивача про можливі доходи протягом восьми
днів до уваги колегією суддів не приймається. За загальним правилом,
нездатність кредитора обґрунтувати вимоги про відшкодування упущеної вигоди є
підставою для відмови в задоволенні таких вимог.

Враховуючи, те,
що позивачем не було доведено розміру збитків у вигляді  упущеної вигоди, а відтак, і складу
цивільного правопорушення, колегія суддів не знаходить підстав для задоволення
позовних вимог у повному обсязі.

Таким
чином,  приймаючи оскаржене рішення
господарський суд  не визначив
підстави  застосування  цивільно-правової відповідальності  (внаслідок
порушення  договору (та якого
пункту)   чи   внаслідок
порушення    передбачених чинним
законодавством  цивільних  прав
позивача), та не з'ясував,  яке
саме зобов'язання чи право було
порушено  та  в
чому  конкретно  воно
полягало,  що спричинило завдання
збитків позивачу, вид заподіяних збитків
для  встановлення   наявності
всіх   елементів   складу цивільного  правопорушення,   не зазначивши  ці обставини в оскарженому судовому рішенні,
через що воно підлягає скасуванню.

Доводи ж
позивача про необхідність зміни оскарженого рішення та задоволення його вимог у
повному обсязі, що викладені в апеляційній скарзі, не підтверджені
документально та не узгоджуються з нормами чинного законодавства, а тому
задоволенню не підлягають.

Таким чином,
висновки, викладені в рішенні господарського суду не відповідають вимогам
чинного законодавства та фактичним обставинам справи, а тому мотиви відповідача
- заявника апеляційної скарги, з яких вони оспорюються, є підставами для його
скасування.

Враховуючи
викладене та керуючись ст. ст. 43, 44, 49, 101, 102, п. 2 ст. 103, п. 1, 3 ст.
104,  ст. 105 Господарського
процесуального кодексу  України, судова
колегія, -

постановила:

Апеляційну
скаргу Суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_1, м. Суми
залишити без задоволення.

Апеляційну
скаргу Комунального підприємства "Міськводоканал" Сумської міської
ради, м. Суми задовольнити.

Рішення
господарського суду Сумської області від 11.08.08р. по справі № 5/206-08
скасувати та прийняти нове рішення.

У позові
відмовити.

Стягнути з
Суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, іден.
код НОМЕР_1) на користь  Комунального
підприємства «Міськводоканал»Сумської міської ради (40009, м. Суми, вул.
Білопільських шлях, 9, ) 51,00 грн. державного мита за
подачу апеляційної скарги.

Доручити
господарському суду Сумської області видати відповідний наказ.

Головуючий суддя
Такмаков Ю.В.

Судді
Барбашова С.В.

Шевель
О. В.