ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

14.01.08 р.                     Справа № 40/300пд

Суддя господарського суду Донецької області Підченко Ю.О.

При секретарі судового засідання Пасічник О.В.

Розглянув у відкритому судовому засіданні господарського суду справу

за позовом Управління міського майна Маріупольської міської ради м. Маріуполь

до відповідача товариства з обмеженою відповідальністю " АКРОПОЛІС" м. Маріуполь

про розірвання договору

за участю:

представників сторін:

від позивача Ракульцева С.О. - юрисконсульт

від відповідача Бузуевский Ю.М. - адвокат

Сторін було належним чином повідомлено про час та місце проведення судового засідання, тому судом з урахуванням вимог ст. ст. 42, 43 ГПК України створені всі необхідні умови для вирішення спору на принципах змагальності, рівності учасників процесу перед законом.

За клопотання обох сторін, з урахуванням виняткових обставин справи, спір було вирішено у більш тривалий час, ніж передбачено частиною першої ст. 69 ГПК України.

СУТЬ СПОРУ:

Заявлені вимоги про розірвання договору дострокової оренди №543-Ж від 28.03.05р. укладеного між Управлінням міського майна Маріупольської міської ради та товариством з обмежено відповідальністю "АКРОПОЛІС" на нежитлове приміщення загальною площею 33,0 кв. м, розташоване за адресою: м. Маріуполь, вулиця Артема, 92.

Представник відповідача позовні вимоги не визнав по викладеним у відзиві доводам, посилаючись на їх необґрунтованість та порушенням позивачем умов розірвання договору згідно приписів законодавства.

З’ясувавши фактичні обставини справи, докази на їх підтвердження, надавши правову кваліфікацію відносинам сторін і виходячи з фактів, встановлених у процесі розгляду справи та правову норму, яка підлягає застосуванню, приймаючи до уваги доводи представника позивача та відповідача, суд встановив:

Позов мотивовано тим, що 28.03.05р. між Управлінням міського майна Маріупольської міської ради, далі Орендодавець, та товариством з обмеженою відповідальністю "АКРОПОЛІС", далі Орендар, був укладений договір на довгострокову оренду нежитлового приміщення загальною площею 33,0 кв. м, розташоване за адресою: м. Маріуполь, вулиця Артема, 92 .

8.06.05р. цей договір було посвідчено нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області Апалько М.Ю.

Відповідно до п.5 ст. 60 Закону України " Про місцеве самоврядування в Україні", далі Закон 1, передбачене передання повноважень щодо управління комунальною власністю виконавчим органам сільських, селищних та міських рад.

Позивач посилається на пункт 31 ст.26 Закону 1, де зазначено, що сільські, селищні, міські ради вправі приймати рішення про передачу іншим органам окремі повноваження по управлінню майном, що відносяться до комунальної власності.

Згідно Положення про управління міського майна Маріупольської міської ради, затвердженого рішенням Маріупольської міської ради від 31.10.06р. № 5/6-769, управління є виконавчим органом міської ради, юридичною особою, що від імені та в інтересах територіальної громади може здійснювати повноваження по володінню, користуванню та розпорядженню комунальною власністю і самостійно вести справи у судах різної юрисдикції, у тому числі в господарських судах, у суперечках, пов’язаних із захистом права комунальної власності.

Позивач стверджує, що невиконання відповідачем зобов’язань щодо цільового використання майна позбавляє можливості в повному обсязі використовувати право власності на майно в частині володіння, користування, розпорядження та створює загрозу пошкодження або загибелі наданого у користування приміщення.

Стаття 10 Закону України "Про оренду державного та комунального майна”, далі Закон 2, зазначає істотні умови договору оренди державного та комунального майна.

Матеріали справи та докази на їх підтвердження, свідчать про те, що сторонами досягнуто згоди щодо всіх суттєвих умов договору оренди, тому він вважається укладеним за вимогами закону відповідно до ст. 10 Закону 2, ст. ст. 208, 629, 638 ЦК України та ч. ч. 2, 3 ст. 180, ч.1 ст. 181 ГК України.

Відповідно до п.1.1 договору оренди, спірне приміщення було надано відповідачу для використання під офіс.

Підпунктом "в" пункту 4.1 розділу 4 договору на Орендаря покладено обов’язок використовувати приміщення виключно за цільовим призначенням вказаному у підпункті 1 розділу 1 цього договору.

Крім того, підпунктом "ї" пункту 4.1 розділу 4 цього договору передбачено обов’язок Орендаря укласти договори з відповідними експлуатаційними організаціями та сплачувати витрати за комунальні послуги.

Акти обстежень від 07.09.06р. та 08.10.07р., проведених посадовими особами позивача, свідчать про те, що спірне приміщення фактично не експлуатується відповідачем, а договори з експлуатаційними організаціями ним не укладено, що є суттєвим порушенням умов договору оренди.

З урахуванням зазначених обставин, позивачем на адресу відповідача було надіслано листа № 04-4/888 від 25.06.07р. про необхідність використовувати приміщення за цільовим призначенням, оскільки Орендар повинен дотримуватися вимог ст. 18 Закону 2.

Частиною першою статті 783 ЦК України передбачено, що Орендодавець може вимагати розірвання договору найму (оренди), якщо наймач користується річчю всупереч договору або її призначенню.

Позивачем відповідно до вимог ст.188 ГК України на адресу відповідача 07.09.07р. було надіслано листа №04-4/1382 з пропозицією розірвати договір оренди та звільнити нежитлове приміщення, але до наступного часу відповіді на вказаний лист з боку відповідача на його адресу не надійшло.

Судом прийнято до уваги, що особливості регулювання майнових відносин у сфері господарювання визначається господарським кодексом. Майнові зобов’язання, які виникають між учасниками господарських відносин регулюються ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Перевіривши у відповідності до вимог ст. ст. 33, 36, 43 ГПК України юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, суд вважає доводи позивача необґрунтованими:

-          підприємство відповідача використовує спірне приміщення за цільовим призначенням відповідно до вимог договору, про що свідчать довідка правоохоронних органів про факт крадіжки майна та обладнання із спірного приміщення від 9.11.07р. за № 4/7520, тому посилання позивача на порушення відповідачем підпункту "в" п.4.1 розділу 4 договору необґрунтовано;

-          відповідно до вимог статті 18 Закону 2 за договором оренди, Орендаря може бути зобов’язано використовувати об’єкт оренди за цільовим призначенням відповідно до профілю виробничої діяльності підприємства, майно якого передано в оренду, та виробляти продукцію в обсягах, необхідних для задоволення потреб регіону;

-          водночас, спірне приміщення передане для використання під офіс і невідомо, яка підприємницька діяльність здійснюється в ньому відповідно до предмету та статутних цілей підприємства відповідача;

- за штатним розкладом на підприємстві відповідача працює два чоловіка, які на

час обстеження позивачем спірного приміщення були відсутні;

-          посилання позивача на порушення відповідачем умов підпункту "ї" п.4.1 розділу 4 договору спростовується тим, що між відповідачем та Житлово-комунальним підприємством "Жилкомплекс" було укладено договір б/н від 01.09.05р. на відшкодування витрат, пов’язаних із експлуатацією та обслуговуванням адміністративних будівель;

-          пунктами 8.2 та 8.3 договору визначені умови його зміни та розірвання, зокрема те, що дострокове розірвання договору можливе за згодою сторін. У випадку відмови Орендодавця від договору, договір є розірваним з моменту отримання Орендарем звістки Орендодавця про відмову від договору;

-          підпункт "в" п. 8.6 розділу 8 зазначає, що розірвання правовідносин суб’єктів господарювання здійснюється у порядку передбаченому законодавством та договором;

-           підприємство відповідача не отримувало пропозицію позивача про розірвання договору та звільнення приміщення зазначеного у листі від 07.09.07р.№04-4/1382, а доказів надіслання її на адресу відповідача суду не надано ;

-          позивач порушив порядок розірвання договору та не довів суду підстави для його розірвання відповідно до вимог ст. 10, 18 Закону 2 , ст. ст. 651, 783 ЦК України та ст.188 ГК України;

-          крім того, норми ГК України в регулюванні майнових відносин суб’єктів господарювання є спеціальними по відношенню до норм ЦК України;

-           так, пропозиція позивача про його розірвання ( лист №04-4/1492 від 08.11.07р., поштова квитанція від 09.11.07р.) надіслано на адресу відповідача із порушенням строків передбачених ст.188 ГК України;

-          пунктом 2.1 укладеного між сторонами договору зазначені умови передачі та повернення орендованого майна. Так вступ Орендаря у тимчасове платне володіння та користування нежитловим приміщенням наступає на підставі договору та свідоцтва на право довгострокової оренди нежитлового приміщення міської комунальної власності з моменту підписання сторонами акту прийому-передачі вказаного приміщення;

-          порядок та строки передачі орендованого майна Орендареві повинні визначатися у договорі. Закон 2, зокрема, стаття 13 не вміщує вказівок щодо документального оформлення факту передачі. Тому передача орендованого майна повинна бути оформлена відповідно до умов договору за актом приймання-передачі, передаточному балансі тощо;

-          матеріали справи не містять доказів фактичної передачі Орендодавцем Орендарю у користування спірного майна, як це передбачене у п.2.1 розділу 2 та підпункті "а" п.4.1 розділу 4 договору.

Відповідачем доведено використання спірного приміщення за цільовим призначенням та укладення договорів з контрагентами на строк зазначений у законодавстві з урахуванням вимог статті 42 ГК України.

Таким чином, підстав за законом для задоволення позову щодо розірвання договору дострокової оренди №543-Ж від 28.03.05р. укладеного між Управлінням міського майна Маріупольської міської ради та товариством з обмежено відповідальністю "АКРОПОЛІС" на нежитлове приміщення загальною площею 33,0 кв. м, розташоване за адресою: м. Маріуполь, вулиця Артема, 92, суд не вбачає.

Доказами у справі також підтверджено, що повідомлення позивача про розірвання договору, зокрема, лист №04-4/1492 від 08.11.07р. направлено на адресу відповідача з порушенням термінів передбачених ст. 188 ГК України і отримано останнім після подачі позову до суду.

На підставі викладеного у задоволенні позову слід відмовити з віднесенням витрат по державному миту та забезпеченню судового процесу відповідно до вимог ст.ст. 44, 49 ГПК України на позивача.

У зв’язку з тим, що у судовому засіданні за згодою сторін було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення згідно частини третьої ст. 85 ГПК України, воно набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання, оформленого відповідно до статті 84 ГПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 10, 18 Закону України „Про оренду державного та комунального майна”, ст. ст. 651, 783 ЦК України, ст. ст. 42, 179, 188 ГК України, ст. ст. 42, 43, 33, 36, 44, 49, 82, 84, частиною третьою ст. 85 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В:

1.У задоволенні позову щодо розірвання договору дострокової оренди №543-Ж від 28.03.05р. укладеного між Управлінням міського майна Маріупольської міської ради та товариством з обмежено відповідальністю "АКРОПОЛІС" на нежитлове приміщення загальною площею 33,0 кв. м, розташоване за адресою: м. Маріуполь, вулиця Артема, 92 відмовити .

2. Витрати по державному миту та забезпечення судового процесу відносяться на позивача.

3.Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття.

Суддя Підченко Ю.О.

Дата підписання рішення оформленого у відповідності з вимогами ст. 84ГПК України, 21.01.08р.