ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.01.08 Справа № 22/447/07

Суддя

Позивач:

Товариство з обмеженою відповідальністю “Українська гірничо-металургійна компанія - Запоріжжя”,

юридична адреса: 69037, м. Запоріжжя, вул. 40 років Радянської України, 45-Б, поштова адреса: 69106, м. Запоріжжя, вул. Фінальна, 1-Г,

Відповідач:

Приватне підприємство “Максимус-2007”,

69000, м. Запоріжжя, вул. Парамонова, 19/149,

Про:

стягнення 147375,62 грн.

Суддя Скиданова Ю.О.

Представники сторін:

від позивача: Семенов М.В., довіреність № 20 від 27.08.2007 р.;

від відповідача: не з’явився

СУТНІСТЬ СПОРУ:

Заявлені позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача суми передплати у розмірі 122000,00 грн. за Договором № КП-с 07/07 від 08.08.2007 р. та штрафних санкцій у розмірі 25375,82 грн..

Ухвалою суду від 15.11.2007 р. порушено провадження у справі № 22/447/07, судове засідання призначено на 20.12.2007 р.. Розгляд справи відкладався до 15.01.2008 р.

Відповідач заперечень по суті спору не надав, свого представника у судове засідання не направив, ухвали суду від 15.11.2007 р. та 20.12.2007 р. не виконав. Про час і місце судового засідання повідомлений належним чином.

Згідно зі ст. 93 ЦК України, місцезнаходження юридичної особи визначається місцем його державної реєстрації, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до п. 26.4.7-1 Роз’яснення президії Вищого господарського суду України №04-5/609 від 31.05.2002р. “Про внесення змін і доповнень і про визнання таким, що втратило чинність, деяких роз’яснень президії Вищого арбітражного суду України”, особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце її розгляду судом, якщо ухвалу про порушення провадження у справі надіслано за поштовою адресою, зазначеною у позовній заяві.

Доказів поважності причин неможливості явки в судове засідання і виконання законних вимог суду відповідач суду не надав.

Згідно зі ст. 22 ГПК України, сторони зобов’язані добросовісно користуватися належними їх процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного та об’єктивного дослідження всіх обставин справи.

Відповідач по справі № 22/447/07 є юридичною особою, згідно зі ст. 28 ГПК України, керівники підприємств зобов’язані забезпечити явку компетентних представників для участі в судовому засіданні, або особисто прийняти участь при розгляді справи.

Згідно зі ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Докази додаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України, якщо відзив на позовну заяву і витребувані господарським судом документи не подано, справу може бути розглянуто за наявними в ній матеріалами.

Спір розглядається згідно ст. 75 ГПК України за наявними у справі матеріалами.

У судовому засіданні 15.01.2008 р. розгляд справи завершено, в порядку ст. 85 ГПК України судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення за згодою представника позивача.

За клопотанням позивача розгляд справи проводився без застосування технічних засобів фіксації судового процесу.

Позивач у судовому засіданні підтримав свої позовні вимоги, обґрунтовує їх ст.ст. 15, 16, 536, 549, 551, 625, 693 ЦК України, ст. 193, 199, 218, 220, 224, 230, 231, 232 ГК України, пояснив суду, що 08.08.2007 р. між позивачем та відповідачем було укладено договір № КП-с 07/07, відповідно до якого відповідач зобов’язався поставити позивачу металопрокат на суму 202884,61 грн..

Відповідно до п. 3.1 Договору відповідач зобов’язаний був поставити товар позивачу протягом 7 календарних днів з моменту отримання передплати у розмірі 60% від суми поставки.

Позивач стверджує, що на виконання виставленого рахунку № 290/01 від 01.08.2007 р. він 09.08.2007 р перерахував на рахунок відповідача передплату у розмірі 122000,00 грн., у підтвердження чого посилається на платіжне доручення № 1753 від 09.08.2007 р..

Відповідно до умов Договору, вказує позивач, кінцевий строк поставки товару 16.08.2007 р.. 17.08.2007 р. відповідач направив позивачу лист, відповідно до якого гарантував повернення передплати 60%, сплаченої позивачем, через відсутність товару до 21.09.2007 р.. Але в порушення вимог договору відповідач свої зобов’язання за Договором не виконав, суму передплати не повернув. Таким чином, позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь 122000,00 грн. передплати за товар відповідно до Договору.

Посилаючись на ст. 625 ЦК України, позивач просить суд стягнути з відповідача, окрім 122000,00 грн. основного боргу, також 867,36 грн. 3% річних та на підставі ст. 549 ЦК України 4220,00 грн. пені та 20288,46 грн. штрафу відповідно до п. 5.2 Договору.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення позивача, суд

ВСТАНОВИВ:

господарські правовідносини сторін врегульовані договором № КП-с 07/07 від 08.08.2007 р., укладеним між приватним підприємством “Максимус-2007” (постачальник, відповідач у справі) та товариством з обмеженою відповідальністю “Українська гірничо-металургійна компанія - Запоріжжя” (покупець, позивач у справі), відповідно до п. 1.1 якого відповідач зобов’язаний передати у власність, а позивач прийняти та оплатити продукцію відповідно до Додатків (специфікацій) до Договору.

Відповідно до п. 3.1 Договору відповідач зобов’язаний здійснити поставку товару протягом 7 календарних днів з моменту здійснення позивачем передплати у розмірі 60 % передплати, яку останній, у свою чергу, зобов’язаний здійснити протягом 3 банківських днів з моменту отримання рахунку (п. 2.2 Договору).

01.08.2007 р. відповідачем був виставлений позивачу рахунок № 290/01 на суму 202884,61 грн. (копія в матеріалах справи)

На виконання вимог Договору позивач 09.08.2007 р. перерахував на рахунок відповідача 122000,00 грн. передплати за товар відповідно до Договору, що підтверджується платіжним дорученням № 1753 від 09.08.2007 р. (копія в матеріалах справи).

Статтею ст. 193 ГК України, зокрема п.п. 1, 7 встановлено, що суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору. Одностороння відмова від виконання зобов’язання не допускається, крім випадків, передбачених законом.

Аналогічний припис містить Цивільний кодекс України, ст. 526 якого передбачає, що обов’язки повинні виконуватися належним чином і у встановлений строк у відповідності із вказівкою закону або договору.

У відповідності до п.1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов’язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з ч. 2 ст. 693 ЦК України якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Відповідачем було направлено позивачу лист б/н, відповідно до якого він гарантував повернення передплати 60%, сплаченої позивачем, через відсутність товару до 21.09.2007 р. (копія в матеріалах справи).

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Судом встановлено, що у порушення вищевикладених вимог відповідач не виконав своє зобов’язання по поставці позивачу товару за Договором, а також не повернув позивачу сплачену останнім суму передплати за товар, доказів поставки або повернення передплати суду не надав. Таким чином, сума, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, становить 122000,00 грн.

Крім того, за загальний період з 17.08.2007 р. по 08.10.2007 р. позивачем за прострочення грошового зобов’язання нараховано відповідачу 867,36 грн. 3% річних та 20288,46 грн. штрафу за прострочення поставки продукції на строк більше ніж 5 днів (п. 5.2 Договору).

Згідно з п. 5.2 Договору у випадку якщо прострочення поставки продукції перевищує 5 календарних днів, відповідач сплачує позивачу штраф у розмірі 10% від вартості продукції, поставка якої прострочена.

Відповідно до ч. 3 ст. 693 ЦК України на суму попередньої оплати нараховуються проценти відповідно до статті 536 цього Кодексу від дня, коли товар мав бути переданий, до дня фактичного передання товару покупцеві або повернення йому суми попередньої оплати. Договором може бути встановлений обов'язок продавця сплачувати проценти на суму попередньої оплати від дня одержання цієї суми від покупця.

Статтею 536 ЦК України передбачено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Судом перевірено розрахунок 3% річних та встановлено, що позивачем зроблено нарахування не на суму передплати, як того вимагає закон, а на вартість непоставленої продукції. Судом зроблено перерахунок, з урахуванням зазначеного розмір 3% річних становить 521,42 грн.. Таким чином, стягненню з відповідача підлягає 521,42 грн. 3% річних.

Розрахунок штрафу на підставі п. 5.2 Договору судом перевірений та визнаний таким, що підлягає задоволенню.

Також відповідно до ст.ст. 231, 232 ГК України, Закону України “Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов’язань”, та п. 5.1 Договору позивачем за прострочення виконання грошового зобов’язання за загальний період з 17.08.2007 р. по 08.10.2007 р. нараховано відповідачу 4220,00 грн. пені.

Відповідно до 5.1 Договору у випадку не поставки відповідачем продукції у строки, погоджені сторонами в Додатках (специфікаціях) до Договору, відповідач сплачує позивачу пеню у розмірі 0,04% від вартості не поставленої (несвоєчасно поставленої) продукції за кожен день прострочення поставки, але не більше подвійної облікової ставки НБУ.

Вказаний розрахунок пені перевірено у судовому засіданні та визнано обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню частково.

Відповідно до ст.ст. 44, 49 ГПК України судові витрати слід покласти на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 33, 44, 49, 75, 82-84 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з приватного підприємства “Максимус-2007” (69000, м. Запоріжжя, вул. Парамонова, 19/149; р/р 9201 в АБ “Кредит-Днепр”, МФО 305749, код ОКПО 35037484) на користь товариства з обмеженою відповідальністю “Українська гірничо-металургійна компанія –Запоріжжя” (юридична адреса: 69037, м. Запоріжжя, вул. 40 років Радянської України, 45-Б, поштова адреса: 69106, м. Запоріжжя, вул. Фінальна, 1-Г; р/р 26002245 в АБ “АвтоЗАЗбанк” в м. Запоріжжя, МФО 313407, код ОКПО 32860987) 122000,00 (сто двадцять дві тисячі) грн. 00 коп. передплати, 4220 (чотири тисячі двісті двадцять) грн.. 00 коп. пені, 20288 (двадцять тисяч двісті вісімдесят вісім) грн.. 46 коп. штрафу, 521 (п’ятсот двадцять одну) грн. 42 коп. 3% річних, 1470 (одну тисячу чотириста сімдесят) грн. 30 коп. державного мита, 117 (сто сімнадцять) грн. 72 коп. витрат на ІТЗ судового процесу. Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підпису.

Рішення оформлено і підписано згідно із вимогами ст. 84 ГПК України 28.01.2008 р..

Суддя Ю.О. Скиданова