ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
ПОСТАНОВА

Іменем України

21.02.2008

Справа №2-24/963-2008А

21 лютого 2008р. (11 год. 29хв.) Справа № 2-24/963-2008А

За адміністративним позовом – Кредитна спілка „Фаворит” (87515 Донецька обл., м.Маріуполь, вул. Енгельса,60, кім.210)

До відповідача - Державної податкової інспекції в м. Сімферополі (АР Крим, м.Сімферополь, вул. М.Залкі,1/9 )

про спонукання утриматися від виконання певних дій та визнання нечинним податкового повідомлення-рішення

Суддя Г.Г.Колосова

При секретарі Капустіної І.М.

За участю представників:

Від позивача – Кормаченко Н.А., голова ліквідаційної комісії, протокол у справі, Булатова С.М., представник, довіреність у справі

Від відповідача – Щербіна Д.С., головний державний податковий інспектор, довіреність у справі.

Обставини справи:

Позивач звернувся з позовом до суду, в якому просить зобов’язати відповідача утриматися від вчинення дій в частині примусу позивача нараховувати та сплачувати податок на прибуток з доходів у вигляді плати за ведення кредитної справи, які є доходами від операцій з активами (в т.ч. пасивними доходами), а також визнати нечинним повідомлення-рішення № /1 від 29.10.2007р., яким позивачеві донараховано податку на прибуток 123953,97 грн. та нараховані штрафні санкції 61976,98 грн., усього 185930,95 грн.

У судовому засіданні 13.02.2008р. позивач змінив позовні вимоги та просить визнати нечинним податкове повідомлення-рішення № /2 від 21.01.2008р. (а.с. 109).

У судовому засіданні 21.02.2008р. позивач змінені позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Відповідач позовні вимоги не визнає, просить у позові відмовити за мотивами, викладеними у запереченні на позов та у судових засіданнях.

Згідно з п. 6 Закону України “Про внесення змін до Кодексу адміністративного судочинства України” № 2953-ІV від 06.10.2005р., що набрав чинність 01.11.2005р., до початку діяльності окружних та апеляційних адміністративних судів адміністративні справи, підвідомчі господарським судам відповідно до Господарського процесуального кодексу України 1991р. (1798-12), вирішують у першій та апеляційній інстанціях відповідні місцеві та апеляційні господарські суди за правилами Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до ст. 41 Кодексу Адміністративного судочинства України суд під час судового розгляду адміністративної справи здійснює повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази, заслухавши представників сторін, суд, -

встановив:

У період з 19.07.2007р. по 25.07.2007р. ДПІ в м. Сімферополі була проведена виїзна позапланова перевірка Кримської філії Кредитної спілки «Фаворит» з питань правових відносин з Кредитною спілкою «Фаворит» за період з 11.01.2006р. по 31.12.2006р., результати якої оформлені актом перевірки № 4937/22-1/33852500 від 30.07.2007р. (а.с. 34-40).

На підставі вказаного акту ДПІ в м. Сімферополі винесено податкове повідомлення-рішення № /0 від 09.08.2007р.

Позивач оскаржив його у встановленому порядку.

Рішенням про результати розгляду первісної скарги від 26.10.2007р. ДПІ в м. Сімферополі скарга позивача залишена без задоволення, за результатом розгляду винесене податкове повідомлення-рішення № /1 від 29.10.2007р. (а.с. 54-58).

У позовній заяві позивач просить зобов’язати відповідача утриматися від вчинення дій в частині примусу позивача нараховувати та сплачувати податок на прибуток з доходів у вигляді плати за ведення кредитної справи, які є доходами від операцій з активами (в т.ч. пасивними доходами), а також визнати нечинним повідомлення-рішення № /1 від 29.10.2007р.

За результатом розгляду повторної скарги на підставі рішення від 18.01.2008р. № 102/10/25-023, яким скарга позивача залишена без задоволення, ДПІ в м. Сімферополі винесене податкове повідомлення-рішення № /2 від 21.01.2008р. (а.с. 110).

Змінивши позовні вимоги в процесі розгляду справи, позивач просить визнати нечинним податкове повідомлення-рішення № /2 від 21.01.2008р., оскільки вважає, що воно не відповідає чинному законодавству.

Тому суд розглядає справу в обсязі змінених позовних вимог.

Повідомленням-рішенням, яке оспорюється позивачем, йому визначені податкові зобов’язання у сумі 185930,95грн., у т.ч. 123953,97грн. податку на прибуток приватних підприємств та 61976,98грн. штрафних (фінансових) санкцій за порушення: п.п. 7.11.9 п. 7.11 ст. 7 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» у редакції закону № 283/97-ВР від 22.05.1997р. із змінами та доповненнями (далі – Закон № 283) на підставі підпункту «б» п.п. 4.2.2 ст. 4, п.п. 17.1.3 п. 17.1 ст. 17 Закону України «Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» від 21.12.2000р. № 2181-ІІІ із змінами та доповненнями (далі – Закон № 2181).

Як встановлено при проведенні перевірки, Кримська філія Кредитної спілки «Фаворит» здійснює надання кредитів «Простий як 2+2», при цьому отримує плату за ведення кредитної справи.

На думку відповідача, яка викладена в акті перевірки та у запереченнях на позов, оскільки плата за ведення кредитної справи не є платою за використання залучених на визначений строк коштів, то суми, які сплачуються (нараховуються) на користь неприбуткової організації позичальником у вигляді плати за ведення кредитної справи згідно з умовами кредитів є доходами з джерел, інших ніж визначені п.п. 7.11.2-7.11.7 п. 7.11 ст. 7 Закону № 283, а тому підлягають оподаткуванню загальних підставах (25%) згідно з п.п. 7.11.9 п. 7.11 ст. 7 Закону № 283.

Крім того, у запереченнях на позов відповідач посилається на те, що Кредитна спілка «Фаворит» є неприбутковою організацією, тому положення п.п. 2.1.1 п. 2.1 ст. 2 Закону № 283 не поширюються на неї.

Також ДПІ у м. Сімферополі вважає, що філія кредитної спілки є окремим платником податку на прибуток підприємств, в зв’язку з тим, що її діяльність направлена як на задоволення потреб членів спілки у взаємному кредитуванні та наданні фінансових послуг, так і на отримання прибутку у вигляді плати за ведення кредитної справи.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що доводи відповідача не можуть бути прийняті, а змінені позовні вимоги позивача підлягають задоволенню у зв'язку з наступним.

Відповідно до 7.11.9 п. 7.11 ст. 7 Закону № 283 доходи, отримувані відповідними неприбутковими організаціями з інших джерел, ніж визначені підпунктами 7.11.2-7.11.7, якщо таке отримання дозволяється згідно із законодавством про такі неприбуткові організації, оподатковуються у загальному порядку, передбаченому для платників податку. При цьому неприбуткова організація повинна вести окремий облік фінансових результатів неосновної діяльності у порядку, встановленому для платників податку.

Кредитна спілка «Фаворит» відповідно до Закону України «Про кредитні спілки» є неприбутковою організацією, заснованою фізичними особами з метою задоволення потреб її членів у взаємному кредитуванні та наданні фінансових послуг за рахунок об’єднаних грошових внесків членів кредитної спілки.

Згідно з Законом № 283 та «Положенням про Реєстр неприбуткових організацій установ», Кредитна спілка «Фаворит» внесена в реєстр неприбуткових організацій до Групи «В» з ознакою неприбутковості – 0010. ЇЇ безбалансова Кримська філія є складовою частиною Спілки без права юридичної особи.

В ч. 2 ст. 21 Закону України «Про кредитні спілки» вказано, що в рамках своєї господарської діяльності кредитна спілка надає кредити своїм членам на умовах їх платності, строковості, забезпеченості та має право самостійно встановлювати розмір плати (процентів) за користування кредитами, наданими кредитною спілкою, а також ціни (тарифи) на послуги, які надаються кредитною спілкою.

Відповідно до Умов надання кредитів, продукт «Просто, як 2+2» є базовим кредитом для всіх членів спілки для будь-яких категорій товарів із щомісячним нарахуванням невеликих відсотків (2% в місяць) на залишок кредиту та додаткових відсотків на суму кредиту в якості плати за ведення кредитної справи (2% в місяць).

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, вважається фінансовою послугою.

Згідно п. 5 ч. 1 ст. 1 вказаного закону фінансова послуга – це операції з фінансовими активами, що здійснюються в інтересах третіх осіб за власний рахунок чи за рахунок цих осіб, а у випадках, передбачених законодавством, - і за рахунок залучених від інших осіб фінансових активів, з метою отримання прибутку або збереження реальної вартості фінансових активів.

Фінансові активи згідно п. 4 ч. 1 ст. 1 цього закону це кошти, цінні папери, боргові зобов’язання та право вимоги боргу, що не віднесені до цінних паперів.

Отже, отримання доходів у вигляді відсотків та додаткових відсотків в якості плати за ведення кредитної справи є платою за надання своїм членам кредитних послуг та можливе тільки після фактичного отримання членом кредитної спілки (позичальником) кредиту, тобто при фактичному виконанні операції з фінансовими активами.

Відповідно до п.п. 7.11.4 п. 7.11 ст. 7 Закону № 283 від оподаткування звільняються доходи неприбуткових організацій, визначених у абзаці «в» підпункту 7.11.1, отримані у вигляді: «доходів від здійснення операцій з активами (у тому числі пасивних доходів)….».

В п.п. 7.11.13 п. 7.11. ст. 7 Закону № 283 зазначено: «Під терміном «пасивні доходи» слід розуміти доходи, отримані у вигляді процентів, дивідендів, страхових виплат і відшкодувань, а також роялті».

Відповідно до п.п. 1.10 ст. 1 Закону № 283 проценти – це дохід, який сплачується (нараховується) позичальником на користь кредитора у вигляді плати за використання залучених на визначений строк коштів або майна. До процентів включається, зокрема, платіж за використання коштів або товарів (робіт, послуг), отриманих у кредит. Проценти нараховуються у вигляді відсотків на основну суму заборгованості або фіксованих сум.

Оскільки п.п. 7.11.13 п. 7.11 ст. 7 Закону № 283 встановлено, що «Під терміном «основна діяльність» слід розуміти діяльність неприбуткових організацій …..зі створення систем соціального самозабезпечення громадян (недержавні пенсійні фонди, кредитні спілки та інші подібні організації» та «До основної діяльності не включаються операції з надання товарів (послуг) неприбутковими організаціями, визначеними в абзацах "в" - "д" підпункту 7.11.1 цього пункту, особам іншим, ніж засновники (члени, учасники) таких організацій», діяльність Позивача з надання послуг виключно членам спілки, з точки зору чинного податкового законодавства, є основною діяльністю Спілки.

Тобто, доходи, отримані кредитними спілками від здійснення основної діяльності згідно до підпункту 7.11.4 Закону звільняються від оподаткування податком на прибуток.

Відповідач також посилається на те, що Законом № 283 передбачена лише одна підстава для сплати податкових зобов’язань філій, відділень та інших відокремлених підрозділів юридичною особою – якщо прийняте рішення щодо сплати консолідованого податку з дотриманням вимог п.п. 2.1.3 п. 2.1 Закону № 283.

Однак рішення про сплату Кредитною спілкою «Фаворит» консолідованого податку не приймалось.

Вказані доводи суд до уваги не приймає у зв’язку з наступним.

Рішенням Спостережної ради Кредитної спілки «Фаворит» було визначено (пункт 3.5 Положення про Кримську філію Кредитної спілки «Фаворит»), що Кримська філія Кредитної спілки «Фаворит» не виділялась на окремий баланс. Крім того, підпункти 4.3 та 4.4. Положення про Кримську філію Кредитної спілки «Фаворит» визначають, що дохід та збитки філії відображаються на балансі Кредитної спілки «Фаворит», а також те, що сплату всіх податків, обов’язкових зборів та платежів, пов’язаних з діяльністю філії здійснює Кредитна спілка «Фаворит» у відповідності із законодавством. Для виконання вищезазначених умов, Положенням передбачено своєчасне надання Кримською філією Кредитній спілці «Фаворит» оперативної, бухгалтерської та іншої внутрішньої звітності, необхідної для складання форм звітності, що надаються до Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України та інших контролюючих органів.

Отже, Кримська філія Кредитної спілки «Фаворит» є безбалансовою, власного доходу не отримує, діє від імені юридичної особи. Саме на балансі юридичної особи обліковуються всі доходи і витрати та, в разі наявності об’єкта оподаткування, повинен нараховуватися і сплачуватися до місцевого бюджету податок на прибуток. Фактично, в фінансово-господарській діяльності розподілу доходів та витрат між філіями не існує, адже крім витрат на утримання філії (оренда, зв’язок, матеріальні витрати), Кредитна спілка «Фаворит» несе витрати по нарахуванню заробітної плати працівникам філії, обов’язкових платежів, нарахуванню відсотків по пасивних операціях. Виходячи з цього отримані доходи є загальними доходами Кредитної спілки.

Абзац 2 п.п. 7.11.9 п. 7.11 ст. 7 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств" передбачає, що у разі, коли неприбуткова організація отримує доход з джерел, інших між визначені відповідними підпунктами 7.11.2 - 7.11.7 цього пункту, така неприбуткова організація зобов'язана сплатити податок на прибуток, який визначається як сума доходів, отриманих з таких інших джерел, зменшена на суму витрат, пов'язаних із отриманням таких доходів, але не вище суми таких доходів.

Відповідно до п.п. 7.11.1 п. 7.11 ст. 7 Закону № 283 вказана стаття застосовується до неприбуткових організацій. До переліку неприбуткових організацій віднесено кредитні спілки.

Кредитна спілка є юридичною особою, має самостійний баланс, банківські рахунки, які відкриває та використовує згідно із законодавством у самостійно обраних банківських установах, а також печатку, штамп та бланки із своїм найменуванням, власну символіку.

Тому суд вважає, що у разі, коли неприбуткова організація (а в даному випадку - кредитна спілка) отримує доход з джерел, інших ніж визначені відповідними підпунктами 7.11.2 - 7.11.7 п. 7.11 ст. 7 Закону № 283 обов'язок щодо сплати податку покладено на неприбуткову організацію - кредитну спілку, яка є юридичною особою, а не на її філію.

Що ж до філій неприбуткових організацій, а зокрема кредитних спілок, то чинне законодавство, а зокрема ст. 7 Закону України «Про кредитні спілки» надає можливість кредитній спілці створювати філії, однак абзац 2 п.п. 7.11.9. п. 7.11 ст. 7 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств" не покладає на філію обов'язку щодо сплати податку на прибуток з доходів, отриманих з джерел, інших ніж визначені відповідними підпунктами 7.11.2 -7.11.7 и. 7.11 сі. 7 Закону № 283.

Крім того, з визначення «неприбуткова організація» та статутних документів Кредитної спілки «Фаворит» чітко встановлюється, що діяльність даної організації ніяким чином не направлена на отримання прибутку.

Тому положення п. 2.1.1 ст. 2 Закону № 283 не поширюються на Кредитну спілку, оскільки відповідно до даної статті, платником податку з числа резидентів є суб'єкти господарської діяльності, бюджетні, громадські та інші підприємства, установи та організації, які здійснюють діяльність, спрямовану на отримання прибутку як на території України, так і за її межами.

Таким чином, положення п. 2.1.1 ст. 2 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств», яке дає визначення платників податків, зокрема філій, також не може застосовуватись до філій неприбуткових організацій, так як у даному пункті йдеться про філії платників податків, зазначених у пункті 2.1.1 цієї статті.

Згідно ч. 2 ст. 3 Закону України від 16.07.99р. № 996-XIV «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» із змінами та доповненнями бухгалтерський облік є обов’язковим видом обліку лише для підприємств, тобто юридичних осіб, і саме для них відповідно до статті 11 Закону, є обов’язковим складання фінансової звітності та, зокрема, балансу.

Відповідно до ч. 5 ст. 8 цього Закону, підприємство самостійно визначає облікову політику підприємства, самостійно може виділяти на окремий баланс філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи, які зобов'язані вести бухгалтерський облік, з наступним включенням їх показників до фінансової звітності підприємства. Таким чином, можливість виділення відокремлених підрозділів на окремий баланс віднесено не до обов’язків юридичної особи, а до її права.

Крім того, як вбачається з акту від 30.07.2007р., ДПІ в м. Сімферополі була проведена виїзна позапланова перевірка Кримської філії Кредитної спілки «Фаворит» згідно з п. 5 ч. 6 ст. 11-1 Закону України «Про державну податкову службу в Україні» № 509-ХІІ від 04.12.1990р. із змінами та доповненнями (далі - Закон № 509).

Відповідно до п. 5 ч. 6 ст. 11-1 Закону № 509 позаплановою виїзною перевіркою вважається перевірка, яка не передбачена в планах роботи органу державної податкової служби і проводиться у разі виникнення потреби у перевірці відомостей, отриманих від особи, яка мала правові відносини з платником податків, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на обов'язковий письмовий запит органу державної податкової служби протягом десяти робочих днів з дня отримання запиту.

Таким чином, згідно з наведеною нормою закону обов’язковим елементом наявності обставин, які дають підстави для проведення позапланової виїзної перевірки є як потреба у перевірці яких-небудь відомостей, так і наявність письмового запиту у сукупності.

Крім того, у контролюючого органу має виникнути потреба у перевірці відомостей, які отримані саме від особи, яка мала правові відносини з платником податків.

Як вбачається з матеріалів справи та з пояснень відповідача, підставами для проведення перевірки стали відомості, які викладені в листах Жовтневої МДПІ м. Маріуполя, тобто не особи, яка мала правові відносини з платником податків.

Також, доказів того, що позивачеві був надісланий обов'язковий письмовий запит органу державної податкової служби, на який він мав надати пояснення, ДПІ в м. Сімферополі не надано.

Відповідач посилається на лист № 46329/10/22-1 від 20.07.2007р. «Про надання документів», який позивач отримав 20.07.2007р. згідно відмітці.

Однак, як вбачається з вказаного листа, документи у позивача витребувались у зв’язку з проведенням позапланової перевірки вже у ході самої перевірки, яка розпочалась 19.07.2007р.

Тобто, до початку перевірки обов'язковий письмовий запит позивачеві не надсилався, як того вимагають приписи п. 5 ч. 6 ст. 11-1 Закону № 509.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади, їх посадови особи зобов’язанні діяти лише в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

ДПІ є органом державної влади і відповідно, її діяльність має підпорядковуватись вимогам наведеної норми Конституції України та аналогічним вимогам ст. 11 Закону України «Про державну податкову службу в Україні». Право податкової інспекції на проведення перевірки підлягає законодавчим обмеженням та реалізується з дотриманням порядку, встановленого законом.

Тому проведення ДПІ у м. Сімферополі позапланової виїзної перевірки за відсутністю для цього належних юридичних підстав та з порушенням правил та процедури, встановлених законом.

Згідно статті 69 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Для органів державної податкової служби таким доказом є акт документальної перевірки, у якому згідно з пунктом 1.7 розділу 1 та пунктом 2 розділу 2 Порядку оформлення результатів документальних перевірок щодо дотримання податкового та валютного законодавства, затвердженого наказом Державної податкової адміністрації України від 10.08.2005р. №327, зазначено, що факти виявлених порушень податкового, валютного та іншого законодавства викладаються в акті невиїзної документальної, виїзної планової чи позапланової перевірок чітко, об’єктивно та в повній мірі, з посиланням на первинні або інші документи, які зафіксовані в бухгалтерському або податковому обліку, що підтверджують наявність зазначених фактів, з наведенням кореспонденції рахунків та інших доказів, що достовірно підтверджують наявність факту порушення, із зазначенням змісту порушень. Лише за умови дотримання контролюючим органом зазначених вимог щодо фіксування факту виявлених порушень є підстави для визначення платнику податкових зобов’язань.

Отже суд приходить до висновку, що акт перевірки є основним джерелом фіксації та закріплення доказів правопорушення і він повинен містить всі вичерпні елементи складу правопорушення.

Згідно ч.2. ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб’єкта владних повноважень обов’язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

За таких обставин позовні вимоги, з урахуванням змін, підлягають задоволенню.

Судові витрати, понесені позивачем, підлягають стягненню на його користь у розмірі 3 грн. 40коп. з Державного бюджету України на підставі ч.1 ст. 94 КАС України.

У судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Постанова складена у повному обсязі 26.02.2007року.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. ч.1 ст. 94, 98, 160-163 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити.

Визнати нечинним податкове повідомлення-рішення ДПІ в м. Сімферополі № /2 від 21.01.2008р.

Стягнути з Державного бюджету України на користь Кредитної спілки „Фаворит” ((87515 Донецька обл., м.Маріуполь, вул. Енгельса,60, кім.210, ) 3грн.40 коп. судових витрат.

У разі неподання заяви про апеляційне оскарження, постанова набирає законної сили через 10 днів з дня її проголошення (у разі складання постанови у повному обсязі, відповідно до ст. 160 КАСУ - з дня складення у повному обсязі).

Якщо після подачі заяви про апеляційне оскарження , апеляційна скарга не подана, постанова вступає в законну силу через 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Постанова може бути оскаржена в порядку і строки передбачені ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Колосова Г.Г.