ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа № 48/252

15.10.08

За позовом

Відкритого акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Київоблгаз»

До

Товариства з обмеженою відповідальністю “Альянс-газ”

Про

стягнення 1300,00 грн.

Суддя Сулім В.В.

Представники сторін:

Від позивача:

Палькевич Н.С. –пред. за довір.

Від відповідача:

не з’явився

Обставини справи:

Позивач звернувся до господарського суду з позовом про стягнення з відповідача 1300,00 грн.

Ухвалою від 09.09.2008 порушено провадження у справі №48/252 та призначено її до розгляду на 30.09.2008.

Ухвалою від 30.09.2008 розгляд справи відкладався на 15.10.08 у зв’язку з неявкою представника Відповідача.

15.10.08 представник позивач надав суду клопотання відповідно до якого просить суд стягнути з відповідача 1300,00 грн. на підставі ст. 1212 Цивільного кодексу (уточнення підстав позиву).

Таким чином позовні вимог позивач обґрунтовує тим, що позивач платіжним дорученням №3430 від 19.09.06р. перерахував відповідачу грошові кошти у розмірі 1300,00 гривень в якості передоплати за розробку документів по ідентифікації об’єкта підвищеної небезпеки згідно рахунку-фактури №СФ-0000045 від 11.09.2006. У відповідності з вимогами ст. 530 Цивільного кодексу України позивачем було надіслано на адресу відповідача лист №23-2949 від 24.06.2008р. з вимогою про виконання зобов’язання. Проте відповідач свої вимоги не виконав та грошові кошти не повернув.

Представник відповідача у судові засідання не з’явився, вимог ухвал суду не виконав.

Враховуючи те, що матеріали справи містять докази належного повідомлення всіх учасників судового процесу про час і місце судового засідання, суд вважає за можливе розглянути позовну заяву відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України за наявними матеріалами та без участі представника відповідача.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши всі наявні у матеріалах справи докази, дослідивши в судовому засіданні оригінали документів, копії яких знаходяться в матеріалах справи, Господарський суд міста Києва -

ВСТАНОВИВ:

Відкрите акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації «Київоблгаз»(далі – позивач) платіжним дорученням №3430 від 19.09.206 на поточний рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю «Альянс-газ»(далі –відповідач) у якості передоплати за розробку документів по ідентифікації об’єкти підвищеної небезпеки згідно з рахунком-фактурою №СФ-0000045 від 11.09.2006 було перераховано грошові кошти у розмірі 1300,00 грн.

Відповідно до ст. 202 Цивільного кодексу України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ст. 204 Цивільного кодексу України правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов'язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків.

Відповідно до ч. 1 ст. 207 Цивільного кодексу України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах.

Відповідно до ч.1 ст. 181 Господарського кодексу України допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

Таким чином, між позивачем і відповідачем фактично був укладений договір щод виконання робіт .

Згідно зі ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов’язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов’язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати) майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити грошові кошти тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов’язку.

Згідно ст. 173 Господарського кодексу України один суб’єкт господарського зобов’язання повинен вчинити певну дію на користь іншого суб’єкта, а інший суб’єкт має право вимагати від зобов’язаної сторони виконання її обов’язку.

Згідно ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених Господарським кодексом України, іншими законами або договором.

Оскільки строк виконання зобов’язань по розробці документів по ідентифікації об’єкта підвищеної небезпеки сторонами не був обумовлений, позивачем було надіслано на адресу відповідача лист №23-2949 від 24.06.2008 з вимогою виконання зобов’язання.

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов’язку не встановлений або визначений моментом пред’явлення вимоги, кредитор має право вимагати виконати такий обов’язок у семиденний строк від дня пред’явлення вимоги, якщо обов’язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Згідно Листа №23-2949 від 24.06.2008 про виконання зобов’язань, що був надісланий відповідачу 24.06.2008 згідно чеку поштового відправлення, строком виконання зобов’язання відповідача встановлено 05.07.2008. Крім того, у зазначеному листі вказано, що в разі неможливості виконати свої зобов’язання у зазначений строк (до 05.07.2008) позивач вимагає повернути на його рахунок сплаченої суми (1300,00 грн.)

Таким чином, відповідач повинен був виконати своє зобов’язання до 05.07.2008.

Згідно із ст.ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України на кожну із сторін покладається обов’язок доказування тих обставин, якими сторона обґрунтовує свої вимоги або заперечення. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідач не скористався своїм правом участі у розгляді справи, відзиву на позовну заяву, а також будь-який доказів на підтвердження виконання своїх зобов’язань або повернення кошів суду не надав

У відповідності до ст.610 Цивільного кодексу України порушенням зобов’язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов’язання (неналежне виконання).

Стаття 611 Цивільного кодексу України передбачає, що у разі порушення зобов’язання настають правові наслідки, якими зокрема є припинення зобов’язання внаслідок односторонньої відмови від зобов’язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору.

Відповідно до с. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов’язання або не виконав його у строк , встановлений договором або законом. Якщо внаслідок прострочення боржника зобов’язання втратило інтерес, він може відмовитись від прийняття виконання і вимагати відшкодування збитків.

Таким чином, судом встановлено, що відповідно до листа №23-2949 від 24.06.2008 зобов’язання відповідача припинилося в односторонньому порядку з 05.07.2008. та зберігання перерахованих позивачем грошові кошти втратили правові підстави.

Відповідно до ст. 1212 Цивільного кодексу України, особа, яка набула майно або зберігає його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов’язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов’язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпало. Положення даної статті застосовуються також до вимог зокрема про повернення виконаного однією із сторін у зобов’язанні.

Таким чином, матеріали справи є достатніми для вирішення спору по суті, суд, всебічно і ґрунтовно дослідивши всі обставини справи з врахуванням наданих доказів прийшов до висновку про обґрунтованість позовних вимог та задоволення їх в повному обсязі.

Відповідно до ст. 44, 49 Господарського процесуального кодексу України понесені позивачем судові витрати, пов’язані з розглядом справи, зокрема витрати на оплату інформаційно-технічного забезпечення судового процесу, сплати державного мита підлягають відшкодуванню за рахунок Відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 49, 82-85 ГПК України, господарський суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити у повному обсязі.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю “Альянс-газ” (02091, м. Київ, вул. Тростянецька, 5-Б, кв.184, п/р 1601 а АКБ «ТАС-Комерцбанк», ) з будь-якого виявленого рахунку на користь Відкритого акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Київоблгаз»(08150, Київська область, м. Боярка, вул. Шевченка, 178, п/р 0745 в КРД «Райффайзен банк Аваль», МФО 322904, ) 1300,00 грн. (тисяча триста гривень 00 копійок) заборгованості, 102,00грн. (сто дві гривні 00 копійок) державного мита та 118,00 грн. (сто вісімнадцять гривень 00 копійок) –витрат за інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

3. Видати наказ.

4. Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання.

Суддя                                                    В.В.Сулім