ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2008 р.

№ 43/138

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Головуючого судді Удовиченко О.С.

суддів: Мамонтової О.М.

Хандуріна М.І.

За участю представників сторін:

від кредиторів не з'явилися

від боржника Дехтяренко С.В. (дов. від 09.11.07р.), Шарахматова Т.Є. (дов. від 09.11.07р.)

розглянувши касаційну скаргу ТОВ "КОНСЕНТ" на постанову господарського суду м. Києва від 08.02.08р.

у справі № 43/138

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "РОСЬ-КОНСАЛТ", м. Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю "КОНСЕНТ", м. Київ

про визнання банкрутом

В С Т А Н О В И В:

Постановою господарського суду м. Києва від 08.02.08р. у справі № 43/138 (суддя Пасько М.В.) ТОВ "КОНСЕНТ" визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру та призначено ліквідатором ініціюючого кредитора ТОВ "РОСЬ-КОНСАЛТ".

Не погоджуючись з винесеною постановою, боржник звернувся до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить постанову від 08.02.08р. скасувати, винести нову, якою в порушенні провадження у справі про банкрутство відмовити. В обґрунтування касаційної скарги заявник посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права, зокрема, ст. 93 Цивільного кодексу України, ст.ст. 11, 52 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", ст.ст. 16, 17 Закону України „Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців" та ст.ст. 34, 65 Господарського процесуального кодексу України.

Колегія суддів Вищого господарського суду України, на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши застосування судом норм матеріального та процесуального права, дійшла висновку що касаційна скарга підлягає задоволенню частково, з огляду на слідуюче.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 01.02.08р. за заявою ТОВ "РОСЬ-КОНСАЛТ" порушено провадження у справі № 43/138 про банкрутство ТОВ "КОНСЕНТ" в порядку ст. 52 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", введено мораторій на задоволення вимог кредиторів та процедуру розпорядження майном боржника.

Постановою господарського суду м. Києва від 08.02.08р. у справі № 43/138 ТОВ "КОНСЕНТ" визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру та призначено ліквідатором ініціюючого кредитора ТОВ "РОСЬ-КОНСАЛТ". При цьому судом першої інстанції за поданими доказами було встановлено факт відсутності коштів та їх руху на рахунках боржника, відсутність нерухомого майна і транспортних засобів, а також відсутність боржника за юридичною адресою (а.с. 14, 16).

Проте з таким висновком погодитися не можна, оскільки він не ґрунтується на законодавстві, не відповідає матеріалам справи.

Згідно частини другої статті 4-1 ГПК України господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" № 2343-ХІІ (надалі - Закон).

Відповідно до ст. 1 Закону безспірні вимоги кредиторів це - вимоги кредиторів, визнані боржником, інші вимоги кредиторів, підтверджені виконавчими документами чи розрахунковими документами, за якими відповідно до законодавства здійснюється списання коштів з рахунків боржника.

Як визначено частиною першою ст. 52 Закону, у разі, якщо громадянин-підприємець - боржник або керівні органи боржника - юридичної особи відсутні за її місцезнаходженням, або у разі ненадання боржником протягом року до органів державної податкової служби згідно із законодавством податкових декларацій, документів бухгалтерської звітності, а також за наявності інших ознак, що свідчать про відсутність підприємницької діяльності боржника, заява про порушення справи про банкрутство відсутнього боржника може бути подана кредитором незалежно від розміру його вимог до боржника та строку виконання зобов'язань.

Згідно ч. 1 ст. 93 Цивільного кодексу України, абз. 6 статті 1 Закону України „Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців" № 755-ІV від 15.05.03р. місцезнаходження юридичної особи є адреса органу або особи, які відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступають від її імені.

Відповідно до ч. 4 статті 17 Закону України № 755-ІV від 15.05.03р. в Єдиному державному реєстрі містяться також відомості про відсутність юридичної особи за її місцезнаходженням. Статтею 18 цього ж Закону, яка визначає статус відомостей Єдиного державного реєстру, передбачено, якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, були внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін. При цьому, якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, не були до нього внесені, вони не можуть бути використані у спорі з третьою особою.

Згідно частини 2 статті 34 Господарського процесуального кодексу України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Отже, висновок суду першої інстанції стосовно відсутності ТОВ "КОНСЕНТ" за його місцезнаходженням є помилковим.

Таким чином, місцевий господарський суд, в порушення вимог ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, неповно з'ясував обставини справи та необґрунтовано визнав боржника банкрутом.

Відповідно до ст. 1117 ГПК України касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів Вищого господарського суду вважає, що постанова від 08.02.08р. прийнята судом з порушенням норм матеріального і процесуального права, в зв'язку з чим підлягає скасуванню, а справа –направленню на новий розгляд до суду першої інстанції.

При новому розгляді справи господарському суду м. Києва необхідно дослідити наявність відсутності боржника, ознаки його неплатоспроможності, безспірність заявлених грошових вимог кредитора до боржника в розумінні ст. 1 та припинення останнім господарської діяльності для ведення провадження у справі за спрощеною процедурою ліквідації відповідно до статті 52 Закону України “Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом”.

Керуючись ст. ст. 1117, 1119 –11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Касаційну скаргу ТОВ "КОНСЕНТ" задовольнити частково.

2. Постанову господарського суду м. Києва від 08.02.08р. у справі № 43/138 скасувати повністю.

3. Справу № 43/138 передати на новий розгляд до господарського суду м. Києва.

Головуючий суддя О.С. Удовиченко

Судді:                                                                       О.М. Мамонтова

М.І. Хандурін