ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

10.01.08                                                                                           Справа № 13/112

Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії:

головуючого-судді                                         Кравчук Н. М.

суддів                                                             Гнатюк Г. М.

Мирутенка О. Л.

розглянув                     апеляційну скаргу Відкритого акціонерного товариства «Нафтохімік                                                   Прикарпаття»(надалі ВАТ «Нафтохімік Прикарпаття») за № 2680-юр                                                   від 15.06.2007 року

на рішення                     Господарського суду Івано-Франківської області від 05.06.2007р.

у справі                    № 13/112

за позовом                     Державного територіально-галузевого об’єднання «Львівська залізниця»в особі її відокремленого підрозділу Івано-франківська дирекція залізничних перевезень (надалі ДТГО «Львівська залізниця»Івано-франківська дирекція залізничних перевезень), м. Івано-Франківськ

до відповідача           ВАТ «Нафтохімік Прикарпаття», м. Івано-Франківськ

про                               врегулювання розбіжностей,

з участю представників сторін:

від позивача: не зґявився

від відповідача: не зґявився

Права та обов’язки, передбачені статтями 20, 22 ГПК України представникам сторін роз’яснено. Клопотання про технічну фіксацію судового процесу від сторін не поступало, заяв про відвід суддів не надходило.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Івано-франківської області від 05.06.2007 року у справі № 12/112 (суддя П.А. Шкіндер) задоволено позовні вимоги ДТГО «Львівська залізниця»Івано-франківської дирекції залізничних перевезень до ВАТ «Нафтохімік Прикарпаття»про врегулювання розбіжностей до договору "Про подачу та забирання вагонів" від 01.01.2007р. Пункти 9 та 20 договору визнано в редакції позивача, зокрема: Пункт 9 договору:

"Максимальна переробна спроможність вантажних пунктів:

По навантаженню:

світла естакада: світлих нафтопродуктів - 20 цс., час 2 год.; пічного палива або мазуту - 10 цс., час 2 год.; або вивантаження бензину - 10 цс., час 2 год., при цьому відповідно зменшується фронт наливу світлих нафтопродуктів.

По вивантаженню:

стара естакада: сирої нафти через верхній злив - 24 цс., час 2год. 10хв.; сирої нафти через верхній злив - 2 ваг., час 2 год.

Нова естакада: навантаження або вивантаження сирої нафти або навантаження мазуту - 24 цс., час 2год.10хв."

Пункт 20 договору:

"Цей договір укладається терміном на 5 років з 01.01.2007р. по 31.12.2011р. включно".

Стягнуто з ВАТ «Нафтохімік Прикарпаття»на користь ДТГО «Львівська залізниця»Івано-франківської дирекції залізничних перевезень 203,00 грн. судових витрат.

Задовольняючи позовні вимоги, суд виходив з того, що оскільки 12.03.2007р. на зустрічі для врегулювання розбіжностей по договору сторони не дійшли згоди і розбіжності залишилися не врегульованими, тому відповідно до п.3.4 Правил обслуговування залізничних підґїздних колій, позивачем 30.03.2007р. у встановлений законом строк (двадцятиденний термін) врегулювання розбіжностей передано на розгляд господарського суду.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, ВАТ «Нафтохімік Прикарпаття»подано апеляційну скаргу, в якій скаржник рішення суду першої інстанції вважає незаконним, прийнятим з порушенням норм матеріального та процесуального права, з неповним з’ясуванням обставин, що мають значення для справи, просить його скасувати повністю, прийняти нове, яким провадження у даній справі припинити. Зокрема скаржник зазначає, що неврегульовані розбіжності щодо договору «Про подачу та збирання вагонів»позивачем не передано до суду в 20 денний термін з моменту отримання ним протоколу розбіжностей (тобто до 12.03.2007р.), тому, на думку скаржника, пропозиції ВАТ «Нафтохімік Прикарпаття»в протоколі розбіжностей від 12.02.2007р. слід вважати прийнятими.

Позивач у запереченні на апеляційну скаргу та в судовому засіданні рішення суду вважає законним, прийнятим при повному та всебічному з’ясуванні всіх обставин справи, просить залишити його без змін, апеляційну скаргу - без задоволення.

В судовому засіданні 13.12.2007р. була оголошена перерва до 10.01.2008р., про що сторони були повідомлені під розписку.

В судове засідання 10.01.2008р. представники сторін не з’явилися, враховуючи, що останні про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином, колегія суддів вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу за їхньої відсутності.

Розглянувши подану апеляційну скаргу, заперечення на апеляційну скаргу та матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши наявні у матеріалах справи докази в їх сукупності, перевіривши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Львівського апеляційного господарського суду встановила наступне.

Між Івано-Франківською дирекцією залізничних перевезень ДТГО «Львівська залізниця»та ВАТ «Нафтохімік Прикарпаття»укладено договір «Про подачу та забирання вагонів»від 01.01.2007р. (а.с. 12-14).

Даний договір підписаний відповідачем із застереженням, в якому вказано, що цей договір дійсний з протоколом розбіжностей від 12.02.2007р., яким змінено умови двох пунктів (п.9 та п.20 ) вищевказаного договору (а.с. 15).

Із пропозиціями щодо внесення змін до п.9, який згідно протоколу розбіжностей відповідача складається із підпунктів 9.1 (9.1.1, 9.1.2) та 9.2 (9.2.1 9.2.2) –згоди не досягнуто, оскільки позивач вважає, що вони суперечать затвердженій формі договору та порядку його укладення відповідно до ст.71-77 Статуту залізниць України та Правил обслуговування залізничних підґїзних колій (далі Правил), затверджених наказом Міністерства транспорту України №644 від 21.11.2000р., де приписами п.3.1 Правил передбачено, що проект договору розробляється залізницею на підставі акта обстеження підґїзної колії.

Для розроблення проекту договору у відповідності до п.3.1 Правил залізницею з участю представників відповідача було проведено обстеження підґїзної колії та складено акт від 26.12.2006р. підписаний відповідачем із зауваженням, в якому визначено місткість вантажних фронтів та час перебування вагонів на підґїзній колії відповідача під вантажними операціями, керуючись при цьому додатком 6 Правил, відповідно до якого вихідними для розрахунку зазначених розмірів (основних характеристик вантажних фронтів) є дані, наведені в таблиці 1.12 для кожного вантажного фронту (а.с. 20-23).

Щодо пропозиції відповідача про внессення змін до п.20 Договору «Про подачу та забирання вагонів»(визначено термін дії договору), де відповідач відповідно до протоколу розбіжностей від 12.02.2007р. вказує на те, що вказаний договір укладається терміном на 5 років, з моменту досягнення сторонами згоди щодо його істотних умов.

Згідно зі ст. 21 Закону України "Про залізничний транспорт" відносини підприємств залізничного транспорту з власниками залізничних під'їзних колій, порядок і умови експлуатації цих колій, обігу рухомого складу, що не належить до залізничного транспорту загального користування, визначаються Статутом залізниць України та укладеними на його основі договорами.

Пунктом 77 Статуту залізниць України передбачено, що порядок врегулювання розбіжностей, що виникають при укладенні, зміні та розірванні договору на подачу та забирання вагонів, визначається згідно з законодавством.

Відповідно до п.3.4. «Правил обслуговування залізничних під'їзних колій»оформлення договору про експлуатацію під'їзної колії та договору про подачу та забирання вагонів виконується в такому порядку: проект договору розробляється залізницею. Підписаний у двох примірниках проект договору надсилається на підпис підприємству. Підприємство підписує і повертає залізниці проект договору у двадцятиденний термін. Цей термін обчислюється: у разі пересилки проекту договору з посильним - з дати розписки про отримання договору, у разі пересилки поштою - з дати календарного штемпеля поштового відділення в пункті знаходження адресата. Якщо при підписанні договору в підприємства виникнуть заперечення стосовно його умов, то незалежно від цього воно підписує договір, складає протокол розбіжностей і направляє його у двох примірниках залізниці одночасно з підписаним договором. Наявність розбіжностей оговорюється в договорі. У разі неповернення залізниці підписаного проекту договору у двадцятиденний термін, договір набирає чинності в редакції залізниці; залізниця не пізніше ніж через 20 днів після отримання цього протоколу розбіжностей зобов'язана призначити день розгляду розбіжностей, про що вона має повідомити підприємство у десятиденний термін після отримання протоколу і не пізніше ніж за 10 днів до призначеної дати розгляду. Якщо залізниця у вказаний термін не призначить дату розгляду розбіжностей, договір набирає чинності в редакції підприємства. У випадку неприбуття представника підприємства у призначений термін для розгляду розбіжностей договір набуває чинності в редакції залізниці; розбіжності, що залишилися неврегульованими, оформлюються новим протоколом і у двадцятиденний термін після дня їх розгляду передаються залізницею до господарського суду. Якщо в указаний термін розбіжності не будуть направлені до господарського суду, то договір набуває чинності в редакції підприємства.

Як вбачається з матеріалів справи, після отримання залізницею 20.02.07 підписаного договору з протоколом розбіжностей (а.с. 18), листом № 302 від 23.02.2007р., адресованого голові правління ВАТ «Нафтохімік Прикарпаття»п. Шиляєву О.А., було призначено зустріч для розгляду протоколу розбіжностей по договору на 05.03.2007р. о 10 год. (а.с. 19), доказом відправлення відповідачу даного листа є квитанція «Укрпошти», датована 26.02.2007р., тобто, за 7 днів до призначеної дати зустрічі, з порушенням термінів, передбачених п.3.4. «Правил обслуговування залізничних під'їзних колій».

Твердження позивача про те, що зустріч по розгляду протоколу розбіжностей від 12.02.2007р. відбулася між сторонами не 05.03.2007 р, а 12.03.2007, не заслуговує на увагу, оскільки даний протокол зустрічі зі сторони відповідача підписаний неуповноваженою особою. В судовому засіданні встановлено, що вказаний протокол підписаний не головою правління ВАТ „Нафтохімік Прикарпаття” Шиляєвим О.Л., що підтверджується нотаріально засвідченою заявою Шиляєва О.Л., а комерційним директором, який станом на 12.03.2007р. не був уповноважений на укладення цивільно-правових угод, в тому числі і Протоколу зустрічі. Згідно тексту Протоколу зустрічі та узгодження розбіжностей інтереси товариства під час зустрічі представляв юрисконсульт Полатайко С.С., який діяв на підставі довіреності № 01-71 від 21.12.2006р., проте вказана довіреність не надавала останньому права на підписання такого документа.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що Протокол зустрічі та узгодження розбіжностей від 12.03.2007р. не був оформлений у відповідності до вимог «Правил обслуговування залізничних під'їзних колій», тому не вважається належним доказом у даній справі.

Таким чином, залізницею був порушений 10-ти денний термін для призначення зустрічі по розгляду розбіжностей, тому договір набирає чинності в редакції підприємства.

Відповідно до ст.33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Відповідно до ст.41 ГПК України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Статтею 32 ГПК України встановлено, що доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких грунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Таким чином, всупереч вимогам ст.33 ГПК України позивачем не було надано суду доказів, які б спростовували факти, викладені в апеляційній скарзі.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що місцевий господарський суд прийняв рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права, тому його слід скасувати, а апеляційну скаргу –задоволити.

Керуючись, ст. ст. 99, 101, 103, 104, 105 Господарського процесуального кодексу України, Львівський апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ :

1.          Апеляційну скаргу задоволити.

2.          Рішення господарського суду Івано-Франківської області від 05.06.2007 року у справі № 13/112 скасувати. Прийняти нове рішення, яким в задоволені позовних вимог відмовити.

3.          Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку згідно з Розділом ХІІ-1 ГПК України.

4.          Справу передати в місцевий господарський суд Івано-Франківської області.

Головуючий суддя                                                  Н.М. Кравчук

судді                                                                       Г.М. Гнатюк

О.Л. Мирутенко