ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
=======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" жовтня 2008 р. Справа № 11/367/08

За позовом: Приватної фірми “Астрал”

(73034, м.Херсон, Миколаївське шосе, 7-А)

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю “БаГор-Плюс”

(54001, м.Миколаїв, вул.Карла Лібкнехта, 12)

Суддя Василяка К.Л.

П Р Е Д С Т А В Н И К И:

від позивача: Філімонова Г.М. –дов. №2/09-2008 від 23.09.2008р., Торбін О.В. - директор

від відповідача:

Суть спору: стягнення 52791,34 грн.

Відповідач відзив на позов не надав, заперечень проти позову не висловив, представник у судове засідання не з’явився, причин неявки не пояснив.

Як вбачається за матеріалів справи, відповідач був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, однак не скористався своїм процесуальним правом.

На підставі ст.75 ГПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними матеріалами та поясненнями позивача.

Заслухавши представника позивача, вивчивши надані ним матеріали, суд –

в с т а н о в и в:

01 вересня 2006 року між сторонами було укладено Договір №111 купівлі-продажу нафтопродуктів, за умовами якого продавець (позивач у справі) зобов’язався передати у власність покупця (відповідача у справі) нафтопродукти, а останній, в свою чергу, прийняти товар та розрахуватись за нього, на умовах передбачених договором.

На виконання умов договору, позивач поставив відповідачу товар на загальну суму 43753,91 грн., що підтверджується видатковою накладною №110 від 21.05.2008р., податковою накладною №163 від 21.05.2008р. та довіреністю НБМ №746913 від 21.05.2008р.

Згідно п.2.2.1 договору розрахунки за отриманий товари мали бути проведені покупцем на протязі 3-х банківських днів з моменту відвантаження товару.

Відповідач свої зобов’язання по договору не виконав, за отриманий товар не розрахувався, що стало підставою для звернення позивача до суду.

Згідно ст.ст.525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов’язання або одностороння зміна його умов не допускаються, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших акті цивільного законодавства.

На день розгляду справи боржник не надав суду доказів погашення заборгованості.

За таких обставин позовні вимоги в частині стягнення основного боргу в сумі 43753,91 грн. підлягають задоволенню в повному обсязі.

На підставі ст.625 ЦК України, позивач просить стягнути з відповідача 3% річних за період з 27.05.2008р. по 08.09.2008р. у сумі 377,60 грн.

Дані вимоги суд вважає обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

На підставі п.3.1 договору та у відповідності до вимог ст.3 Закону України “Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов’язань”, позивачем нарахована пеня за період з 27.05.2008р. по 08.09.2008р. у сумі 2517,60 грн.

Перевіривши розрахунок пені, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в цій частині також обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Що стосується позовних вимог в частині стягнення з відповідача збитків у вигляді упущеної вигоди у розмірі 6142,23 грн., то в цій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають, виходячи з наступного.

Стаття 22 Цивільного кодексу України встановлює, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв’язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, яких особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Відповідно до ст. 623 ЦК України боржник який порушив зобов’язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Розмір збитків, завданих порушенням зобов’язання, доказується кредитором. При визначені недержавних доходів (упущеної вигоди) враховуються заходи, вжиті кредитором щодо їх одержання.

Обов’язок відшкодування збитків є загальною формою цивільно-правової відповідальності, яка настає для боржника внаслідок порушення ним зобов’язання.

Відшкодування збитків може бути покладено на відповідача лише при наявності передбачених законом умов сукупність яких створює склад правопорушення, яке є підставою для цивільної відповідальності відповідно до ст.623 ЦК України.

Обов’язковими умовами покладання відповідальності на винну сторону є наявність збитків, протиправність дій цієї особи, причинного зв’язку між діями особи та збитками, які складають об’єктивну сторону правопорушення, та вини особи, внаслідок дій якої спричинено збитки.

Тобто збитки –це об’єктивне зменшення будь-яких майнових благ сторони за договором, що обмежує його інтереси, як учасника певних господарських відносин і проявляється у витратах, зроблених кредитором, втраті або пошкодженні майна, а також неодержаних кредитором доходів, які б він одержав, коли зобов’язання було виконано боржником.

Підставою для відшкодування понесених збитків є спричинення їх внаслідок неналежного виконання зобов’язання за договором, тобто наявності прямого причинного-наслідкового зв’язку між неправомірними діями однієї сторони та зменшення майнових прав іншої.

Відсутність хоча б одного з елементів складу правопорушення, звільняє боржника від відповідальності за невиконання або неналежне виконання зобов’язань (виключає його відповідальність).

Між тим, позивачем не надано до суду взагалі будь яких доказів того, що він достеменно реалізував би нафтопродукти по більшій ціні.

Наявність на ринку нафтопродуктів більшої ціни, ніж та, за якою було продано дизпаливо відповідачу, не може бути беззаперечним доказом того, що він мав намір та реальну можливість отримати прибуток, враховуючи, крім того, її постійні коливання.

Пунктом 4 статті 623 ЦК України передбачено, що при визначені не одержаних доходів (упущеної вигоди) враховуються заходи, вжиті кредитором щодо їх одержання.

Позивачем взагалі не надано ніяких доказів того, що ним приймались заходи щодо запобігання збитків (надсилання відповідачу претензій, вимог тощо).

За таких обставин, суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог в цій частині позову.

Враховуючи викладене, позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

Керуючись ст. ст. 44,49,75,82-85 ГПК України, суд –

В И Р І Ш И В:

1.          Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністью “БаГорПлюс”, 54001, м.Миколаїв вул.К.Лібкнехта,12 (р/р 3490 в НЦО ПІБ м.Миколаїв, МФО 326438, ) на користь Приватної фірми “Астрал”, 73034, м.Херсон, Миколаївське шосе, 7-а (р/р 6324 в філії Першого українського міжнародного банку, м.Миколаїв, МФО 326126, ) 43753,91 грн. основного боргу, 377,60 грн. –3% річних, 2517,60 грн. пені, 466,49 грн. держмита та 104,28 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

3. В решті позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття.

У разі подання апеляційної скарги, або внесення аппеляційного подання рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи аппеляційною інстанцією.

Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Суддя К.Л.Василяка