ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

12.11.08 р.                     Справа № 28/70

Господарський суд Донецької області у складі судді Курило Г.Є.при секретарі судового засідання Кондратьєвій К.О.

розглянув у відкритому судовому засіданні господарського суду матеріали справи

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю „Авіто”,

, м.Донецьк

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю „УкрРосІнвест”,

, м.Донецьк

про стягнення 861 грн. 50 коп.

Представники:

від позивача: Бондар І.П. на підставі довіреності №92 від 23.09.2008р.

від відповідача: не з’явився

СУТЬ СПРАВИ:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю „Авіто”, м.Донецьк, звернувся до господарського суду з позовом до відповідача, Товариства з обмеженою відповідальністю „УкрРосІнвест”, м.Донецьк, про стягнення 861 грн. 50 коп., в тому числі: основна заборгованість в сумі 756 грн. 98 коп. та пеня в розмірі 104 грн. 52 коп.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на договір купівлі-продажу №1800 від 20.03.2008р., накладну № від 26.03.2008р., податкову накладну.

Господарський суд Донецької області ухвалою від 25.09.2008р. порушив провадження у справі № 28/70 та призначив її розгляд на 15.10.2008р.

Відповідач в засідання суду не з’явився, витребувані господарським судом документи не надав.

Ухвали господарського суду Донецької області по цій справі направлялися сторонам рекомендованою кореспонденцією з повідомленнями на всі адреси, що вказані у позовній заяві.

Як встановлено судом, в позовній заяві вказана адреса відповідача: 83000, м.Донецьк, пр.Дзержинського, буд.10.

Відповідно до довідки №14/4-20/1829 від 21.10.2008р. Головного управління статистики у Донецькій області та витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців станом на 21.10.2008 р. юридичною адресою Товариства з обмеженою відповідальністю „УкрРосІнвест” є адреса: 83000, м.Донецьк, Ворошиловський район, пр.Дзержинського, буд.10.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що відповідач був належним чином повідомлений про місце, дату та час розгляду справи. Поважних причин невиконання вимог суду відповідачем не надано.

Таким чином, зважаючи на достатність представлених позивачем документів, згідно статті 75 Господарського процесуального кодексу України справа розглянута за наявними у ній матеріалами.

В судовому засіданні 29.10.2008р. позивачем було повідомлено суд про те, що основна заборгованість в сумі 756 грн. 98 коп. після подачі позовної заяви по цій справі до господарського суду Донецької області була сплачена відповідачем. Також, 12.11.2008 р. до суду надані письмові пояснення позивача про погашення відповідачем суми боргу в повному обсязі.

Перед початком розгляду справи по суті представника позивача було ознайомлено з правами та обов’язками відповідно до ст.ст. 20, 22 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, господарський суд встановив:

Між позивачем, Товариством з обмеженою відповідальністю „Авіто”, м.Донецьк та відповідачем, Товариством з обмеженою відповідальністю „УкрРосІнвест”, м.Донецьк, 20.03.2008р. був укладений договір купівлі-продажу №1800, відповідно до умов якого сторони домовились про співробітництво в реалізації на ринку продуктів побутової хімії, парфумерного, косметичного та гігієнічного призначення, продуктів споживання, канцелярських товарів, інших товарів народного споживання. Згідно з п.1.2. вказаного договору позивач зобов’язався передати у власність відповідача товар, а відповідач зобов’язався прийняти та оплатити його.

Відповідно до п.1.3. договору асортимент товару, його ціна та кількість узгоджуються в накладних, які мають силу протоколу узгодження ціни.

За змістом п.3.2. зазначеного договору умови оплати – 14 календарних днів відстрочки платежу з дати отримання товару. Пунктом 3.3. договору купівлі-продажу №1800 від 20.03.2008 р. встановлено, що підставою платежу є накладна на відпуск товару.

Особливості регулювання майнових відносин у сфері господарювання визначаються Господарським кодексом України. Майнові зобов’язання, які виникають між учасниками господарських відносин регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Стаття 526 Цивільного кодексу України передбачає виконання зобов’язань сторонами належним чином, тобто відповідно до умов договору та вимог діючого законодавства і у строки, передбачені сторонами чи законом.

За своєю правовою природою між сторонами укладено договір поставки.

Відповідно до п.1 ст.712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

На виконання своїх зобов’язань за договором купівлі-продажу №1800 від 20.03.2008р. позивачем на адресу відповідача було поставлено товар на загальну суму 756 грн. 98 коп. зазначене підтверджується наявною в матеріалах справи накладною № від 26.03.2008р.

Факт отримання відповідачем товару на зазначену суму 756 грн. 98 коп. підтверджується печаткою Товариства з обмеженою відповідальністю „УкрРосІнвест”, м.Донецьк та підписом представника відповідача на вказаній накладній, податковою накладною, що міститься в матеріалах справи.

28.10.2008р. до господарського суду Донецької області від позивача надійшов акт звірки, відповідно до якого сторони погодились, що станом на 21.10.2008р. заборгованість відповідача на користь позивача складає 00 грн. 00 коп.

Одночасно, відповідно до протоколу судового засідання від 29.10.2008р. позивачем було повідомлено суд про те, що основна заборгованість в сумі 756 грн. 98 коп. після подачі позовної заяви по цій справі до господарського суду Донецької області була сплачена відповідачем, що підтверджується платіжним дорученням №293 від 01.10.2008р. Також позивач надав суду 12.11.2008 р. відповідні пояснення.

Враховуючи те, що відповідач здійснив оплату за поставлений товар по договору купівлі-продажу №1800 від 20.03.2008 р. після подачі позовної заяви по цій справі до господарського суду Донецької області та порушення провадження у справі №28/70, суд вважає, що у цій частині позову провадження у справі слід припинити, в зв’язку з відсутністю предмету спору на підставі п. 1-1 ч. 1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу.

Крім того, позивачем заявлено вимоги про стягнення з відповідача пені в розмірі 104 грн. 52 коп. за період з 14.03.2008р. по 10.10.2008р.

Статтею 230 Господарського кодексу України передбачено, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Відповідно до ст.611 Цивільного кодексу України одним із правових наслідків порушення зобов’язань є сплата неустойки.

Згідно з ч.3 ст.549 Цивільного кодексу України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

За приписами п. 2 ст. 551 Цивільного кодексу України якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

За змістом п.3.5. зазначеного договору у разі невиконання відповідачем зобов’язань по оплаті отриманого товару, що передбачені п.п.3.1 та 3.2. даного договору, відповідач сплачує позивачу пеню в розмірі 0,5 % від суми, що підлягає сплаті за кожен день прострочення, але не більше подвійної облікової ставки Національного банку України.

Судом встановлено, що позивачем неправильно встановлено період нарахування пені.

Так, відповідно до п.3.2. вказаного договору передбачено, що умова оплати – 14 календарних днів відстрочки платежу з дати отримання товару. Пунктом 3.3. договору встановлено, що підставою платежу є накладна на відпуск товару.

Згідно з накладною № від 26.03.2008р. товар було отримано відповідачем 26.03.2008р.

Таким чином, строк нарахування пені починається з 10.04.2008р., а не з 14.03.2008р. Одночасно, розрахунок пені було додано до позовної заяви №91 від 23.09.2008р. по цій справі, тобто, враховуючи ті обставини, що позивач на підставі ст.22 Господарського процесуального кодексу України не надавав суду заяв про збільшення позовних вимог станом на 10.10.2008р. розраховувати пеню необхідно до дати підписання позовної заяви по цій справі, тобто, по 23.09.2008р.

За таких обставин, перевіривши наданий позивачем розрахунок, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю „Авіто”, м.Донецьк в частині стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю „УкрРосІнвест”, м.Донецьк пені в розмірі 104 грн. 52 коп. підлягають частковому задоволенню, а саме стягненню з відповідача на користь позивача підлягає пеня в розмірі 81 грн. 24 коп.

В порядку ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати розподіляються між сторонами пропорційно задоволених вимог.

Враховуючи вищевикладене та керуючись, ст.ст. 20, 22, 49, 75, 77, 82, 84 та 85 Господарського процесуального кодексу України, суд –

ВИРІШИВ:

Провадження у справі за позовом з Товариства обмеженою відповідальністю „Авіто”, м.Донецьк до Товариства з обмеженою відповідальністю „УкрРосІнвест”, м.Донецьк в частині стягнення заборгованості в сумі 756 грн. 98 коп. припинити.

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю „Авіто”, м.Донецьк до Товариства з обмеженою відповідальністю „УкрРосІнвест”, м.Донецьк в частині стягнення пені в розмірі 104 грн. 52 коп. задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю „УкрРосІнвест” (83000, м.Донецьк, Ворошиловський район, пр.Дзержинського, буд.10, , р/р №260022782 в ДОД ВАТ „Райфайзенбанк Аваль”, МФО 335076) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю „Авіто” (83057, м.Донецьк, пр.Веселий, 46, , р/р №3581 ОТП Банк м.Донецьк, МФО 335775) пеню в розмірі 81 грн. 24 коп., витрати по сплаті державного мита в сумі 99 грн. 25 коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 114 грн. 81 коп.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

В судовому засіданні 12.11.2008р. оголошено повний текст рішення.

Суддя Курило Г.Є.