ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2008 р.

№ 35/224

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Головуючого

суддів:

Кочерової Н.О.

Рибака В.В.

Черкащенка М.М.

розглянув

касаційну скаргу

закритого акціонерного товариства "Спеціальне науково-реставраційне проектне будівельно-виробниче товариство "Укрреставрація"

на постанову

від 26.11.2007

Київського апеляційного господарського суду

у справі

№ 35/224 господарського суду м. Києва

за позовом

закритого акціонерного товариства "Спеціальне науково-реставраційне проектне будівельно-виробниче товариство "Укрреставрація"

до

третя особа

Державного підприємства "Культурно-мистецький та музейний комплекс "Мистецький арсенал"

комунальне підприємство "Дирекція реєстраційно-відновлюваних робіт"

про

спонукання до виконання договірних зобов'язань

за участю представників сторін:

від позивача Амірова Ю.В. дов. від 15.01.2008

від відповідача Саліван Л.Ф. дов. № 307 від 25.06.2007

від третьої особи Андрієвський Ю.Б. дов. дов. № 049/01-57 від 27.02.2008

ВСТАНОВИВ:

В червні 2007 року закрите акціонерне товариство "Спеціальне науково-реставраційне проектне будівельно-виробниче товариство "Укрреставрація" пред’явило в суді позов до Державного підприємства "Культурно-мистецький та музейний комплекс "Мистецький арсенал", третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору комунальне підприємство "Дирекція реєстраційно-відновлюваних робіт" про спонукання до виконання договірних зобов'язань.

В обґрунтування позовних вимог зазначало, що відповідач безпідставно ухиляється від виконання договору № 2-Д-06 від 24.11.06, укладеного між позивачем і третьою особою, на проведення додаткових першочергових, протиаварійних та консерваційних робіт (стабілізуючих та превентивних) для забезпечення подальших робіт з реставрації та пристосування існуючих будівель майнового комплексу військового містечка № 5 на вул. Січневого повстання, 28-30 у Печерському районі під культурно-мистецький та музейний комплекс “Мистецький арсенал”, і, не припинивши договірних відносин з позивачем, проводить закупівлю робіт, які є предметом зазначеного вище договору.

Рішенням господарського суду м.Києва від 16.08.2007 (суддя Літвінова М.Є. ) в позові відмовлено повністю.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 26.11.2007р. (судді: Григорович О.М. - головуючий, Гольцова Л.А., Рябуха В.І.) рішення залишено без змін.

Відмовляючи в позові та залишаючи рішення без змін, господарські суди виходили з необґрунтованості позовних вимог.

В касаційній скарзі закрите акціонерне товариство "Спеціальне науково-реставраційне проектне будівельно-виробниче товариство "Укрреставрація" просить скасувати рішення господарського суду та постанову апеляційного господарського суду і прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши повноту встановлених обставин та їх юридичну оцінку, Вищий господарський суд України вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено господарськими судами, за результатами проведеного тендеру на закупівлю першочергових, протиаварійних та консерваційних робіт між закритим акціонерним товариством "Спеціальне науково-реставраційне проектне будівельно-виробниче товариство "Укрреставрація" та комунальним підприємством "Дирекція реєстраційно-відновлюваних робіт" були укладені договори на виконання робіт по створенню культурно-мистецького та музейного комплексу "Мистецький арсенал", в тому числі договір № 2-Д-06 від 24.11.06, відповідно до умов якого позивач (виконавець) зобов’язався виконати за завданням третьої особи (замовника) додаткові першочергові, протиаварійні та консерваційні роботи (стабілізуючі та превентивні) згідно директивного графіка виконання робіт (Додаток № 2, що є невід’ємною частиною договору) для забезпечення подальших робіт з реставрації та пристосування існуючих будівель майнового комплексу військового містечка № 5 на вул. Січневого повстання, 28-30 у Печерському районі під культурно-мистецький та музейний комплекс "Мистецький арсенал" згідно умов цього договору з використанням своїх матеріалів та конструкцій, а третя особа –передати проектно-кошторисну документацію і забезпечити оплату виконаних робіт на умовах даного договору.

Додатковою угодою № 1 від 04.12.06 сторони погодили, що загальна сума укладеного договору складає 46 454,749 тис. грн.

Відповідно до п. 3.1 договору початок виконання робіт встановлений з дня його підписання обома сторонами. Закінчення виконання робіт –червень 2007 року (згідно директивного графіку виконання робіт).

Судовими інстанціями досліджено, що протягом 2007 року позивачем на підставі спірного договору виконувалися відповідні роботи. Обсяги виконаних робіт і проведених розрахунків по створенню культурно-мистецького та музейного комплексу зафіксовані в підписаному сторонами акті звірки станом на 01.04.07.

Як правильно встановлено господарськими судами і вбачається з матеріалів справи, замовником реставраційних та відновлювальних робіт по створенню комплексу на підставі п. 3 Розпорядження Київської міської державної адміністрації від 04.03.05 № 309 "Про заходи щодо створення культурно-мистецького та музейного комплексу "Мистецький арсенал" на вул. Січневого повстання, 28-30 у Печерському районі" виступила третя особа.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 14.02.07 № 44-р "Про деякі питання культурно-мистецького та музейного комплексу "Мистецький арсенал" майновий комплекс колишнього військового містечка № 5 у м. Києві по вул. Січневого повстання, 28-30, передано із сфери управління Київської міської державної адміністрації до сфери управління Міністерства культури і туризму України.

Згідно з рішенням Міністерства культури і туризму України відповідача у справі визначено замовником проектних, будівельних та інших робіт із створення комплексу.

Судовими інстанція досліджено, що у зв’язку з передачею комплексу до відання Міністерства культури і туризму України роботи на об’єкті припинено з квітня 2007 року, а укладені з позивачем договори не виконуються з боку замовника.

В Інформаційному бюлетені Тендерної палати України № 23(94) від 04.06.07 за № 23004706 було опубліковано повідомлення про проведення відповідачем у справі торгів із закупівлі робіт з реставрації культурно-мистецького та музейного комплексу "Мистецький арсенал" (першочергові протиаварійні роботи) на червень-грудень 2007 року.

Відповідно до вимог ст. 512 Цивільного кодексу України кредитор у зобов’язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, правонаступництва.

Передача функцій замовника за державним контрактом на підставі рішення Кабінету Міністрів України або іншого органу виконавчої влади, уповноваженого управляти державним майном, тягне правонаступництво його прав і обов’язків за укладеними договорами, які не виконані на момент передачі функцій замовника.

Статтею 20 Господарського кодексу України передбачено, що кожний суб’єкт господарювання має право на захист своїх прав і законних інтересів. Права та законні інтереси захищаються шляхом визнання наявності прав, припинення дій, що порушують право або створюють загрозу його порушення, присудження до виконання обов’язку в натурі.

З урахуванням викладеного позивач просить суд визнати відповідача замовником за договором № 2-Д-06 від 24.11.06 та зобов’язати належним чином виконати умови зазначеного вище договору.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено господарськими судами, фінансування робіт за договором в 2006-2007 роках здійснюється за рахунок коштів субвенції державного бюджету місцевим бюджетом для створення культурно-мистецького та музейного комплексу "Мистецький арсенал". Тобто, оплата робіт за договором № 2-Д-06 від 24.11.06 забезпечена фінансуванням за рахунок коштів субвенції.

Процедура закупівлі робіт за державні кошти, а також порядок укладання договорів про закупівлю регулюється Законом України "Про закупівлю товарів, робіт і послуг за державні кошти", відповідно до ст. 1 якого "державна закупівля" –це придбання замовником товарів, робіт і послуг за державні кошти у порядку, встановленому цим Законом, при цьому здійснення закупівлі одним замовником в інтересах іншого забороняється, крім випадків здійснення закупівлі товарів на засадах міжвідомчої координації.

Судовими інстанціями правомірно встановлено, що договір № 2-Д-06 від 24.11.06 було укладено між позивачем та третьою особою за процедурою закупівлі робіт за державні кошти.

Згідно Закону України "Про закупівлю товарів, робіт і послуг за державні кошти" договір про закупівлю укладається тільки в письмовій формі та відповідно до положень Цивільного кодексу України.

Статтею 629 цього Кодексу закріплено, що договір є обов’язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 ст. 11 Цивільного кодексу України встановлено, що цивільні права та обов’язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов’язки.

Підставами виникнення цивільних прав та обов’язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 Цивільного кодексу України цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства.

Пунктом 3 частини 1 ст. 174 Господарського кодексу України визначено, що господарські зобов’язання можуть виникати з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов’язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов’язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов’язаної сторони виконання її обов’язку.

Майнові зобов’язання, які виникають між учасниками господарських відносин, відповідно до ч.1 ст. 175 Господарського кодексу України, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом

Згідно ст. 188 цього Кодексу сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором. У разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду.

Враховуючи наведене, господарський суд першої інстанції, з яким погодився і апеляційний господарський суд, прийшов до правильного висновку, що Державне підприємство "Культурно-мистецький та музейний комплекс "Мистецький арсенал" у справі не є стороною договору № 2-Д-06 від 24.11.06, оскільки у останнього не виникало цивільних прав та обов’язків по ньому. Відповідач не мав визначених прав та обов’язків щодо припинення договірних відносин, або зміну останніх з позивачем.

Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про державне замовлення для задоволення пріоритетних державних потреб" державне замовлення –це засіб державного регулювання економіки шляхом формування на контрактній (договірній) основі складу та обсягів товарів, робіт і послуг, необхідних для забезпечення пріоритетних державних потреб, розміщення державних контрактів на її поставку (закупівлю) серед підприємств, організацій та інших суб’єктів господарської діяльності України всіх форм власності.

Частиною 2 статті 2 вищезазначеного Закону закріплено, що з метою організації робіт, пов’язаних з формуванням державного замовлення, розміщенням поставок продукції для державних потреб і контролем за їх виконанням, Кабінет Міністрів України визначає і затверджує перелік державних замовників, обсяги та склад державного замовлення. Порядок формування державного замовлення та пріоритетні державні потреби затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 19.04.06 № 518 "Про державне замовлення на закупівлю товарів, виконання робіт, надання послуг для державних потреб у 2006 році" Київська міська державна адміністрація, у сфері управління якої перебував майновий комплекс колишнього військового містечка № 5 у м. Києві, вул. Січневого повстання, 28-30, не визначена як державний замовник у Переліку державних замовників, які затверджені зазначеною постановою, так само як і проведення робіт, зокрема тих, що є предметом спірного договору у розділах "Державне замовлення" даної постанови.

Враховуючи вищенаведене. господарські суди обґрунтовано прийшли до висновку, що спірний договір не є державним контрактом в розумінні ст. 13 Господарського кодексу України та Закону України "Про державне замовлення для задоволення пріоритетних державних потреб".

Передача майнового комплексу із сфери управління одного виконавчого органу до іншого не тягне за собою автоматичного правонаступництва за договірними зобов’язаннями.

Пунктом 7 ст. 23 Бюджетного кодексу України встановлено, що усі бюджетні призначення втрачають чинність після закінчення бюджетного періоду, за винятком тих випадків, коли окремим законом передбачені багаторічні бюджетні призначення.

Судовими інстанціями досліджено та матеріалами справи підтверджено, що Київська міська державна адміністрація була обізнана щодо припинення асигнувань у наступному бюджетному і календарному періоді, проте відповідних змін до спірного договору сторонами внесено не було.

Статтею 512 Цивільного кодексу України визначено підстави заміни кредитора у зобов’язанні.

Правочин щодо заміни кредитора у зобов’язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов’язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.

Відповідно до ст. 513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов’язанні, яке виникло на підставі правочину, що підлягає державній реєстрації, має бути зареєстрований в порядку, встановленому для реєстрації цього правочину, якщо інше не встановлено законом.

Згідно зі ст. 517 цього Кодексу первісний кредитор у зобов’язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов’язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов’язанні.

Отже, чинним законодавством визначено підстави і порядок заміни кредитора у зобов’язанні.

За таких обставин, прийняті судові рішення відповідають матеріалам справи та вимогам закону, підстав для їх скасування не вбачається.

Доводи скаржника, викладені в касаційній скарзі, не спростовують правильного висновку суду і не заслуговують на увагу.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119, 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу закритого акціонерного товариства "Спеціальне науково-реставраційне проектне будівельно-виробниче товариство "Укрреставрація" залишити без задоволення, а постанову Київського апеляційного господарського суду від 26.11.2007 року та рішення господарського суду м.Києва від 16.08.2007 року у справі № 35/224 без змін.

Головуючий Н. Кочерова

Судді В.Рибак

М. Черкащенко