ПОСТАНОВА

"21" березня 2008 р.

Справа № 7а/19-625

16 год. 00 хв.

м. Тернопіль

Господарський суд Тернопільської області

у складі судді Стадник М.С.

при секретарі судового засідання Лисому Я.І.

за позовом Управління Пенсійного фонду України в Кременецькому районі, вул. Миру, 2, м. Кременець, Тернопільська область,47003

до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань в Кременецькому районі, вул. Базарна, 9, м. Кременець, Тернопільська область,47000

За участю представників сторін:

позивача: Олексійчук Іван Йосипович, довіреність №114/01 від 15.01.2007р.

відповідача: Гринів Анатолій Васильович, довіреність № 31 від 14.04.2003 р.

Суть справи:

Управління Пенсійного Фонду України в Кременецькому районі звернулося з позовом до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань у Кременецькому районі про визнання дій щодо неприйняття до заліку сум витрат на виплату допомоги на поховання і витрат на виплату і доставку цих допомог Відділенням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань в Кременецькому районі неправомірними; зобов’язати відділення включити в акт щомісячної звірки 694,54 грн.суми витрат на виплату і доставку цих допомог; зобов’язати відділення відшкодувати Управлінню пенсійного фонду України в Кременецькому районі 694,54 грн.

Позивач 11.03.2008р. на стадії підготовчого провадження подав заяву за №632/04 про уточнення позовних вимог, у якій просить стягнути з відповідача заявлену допомогу на поховання у розмірі 694,54грн., яка прийнята судом до розгляду, так як заявлена у відповідності до ст.137 КАС України, що передбачає право позивача змінити позовні вимоги протягом всього часу судового розгляду.

Ухвалою від 12.03.2008р. справу №7а/19-625 призначено до судового розгляду .

Сторонам в судовому засіданні роз’яснено права і обов’язки, передбачені ст.ст. 49, 51 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідач в своїх запереченнях на позов просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що Законом України „Про загальнообов’язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності” та іншими нормативно-правовими актами передбачено, що Фонд соціального страхування від нещасних випадків несе витрати на поховання лише у разі смерті потерпілого від нещасного випадку, за обставин, за яких настає страховий випадок державного соціального страхування громадян від нещасного випадку на виробництві, або від захворювання, яке включено в перелік професійних захворювань, а позивачем не надано доказів, що смерть потерпілого пов’язана з нещасним випадком на виробництві або професійним захворюванням.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, встановлено:

- страхування громадян від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності є, відповідно до ст. 4 „Основ законодавства України про загальнообов’язкове державне соціальне страхування” від 14.01.1998 року (із відповідними змінами та доповненнями), окремим видом загальнообов’язкового державного соціального страхування і здійснюється Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань (далі Фонд, робочими органами якого є відділення виконавчої дирекції Фонду, наділені статусом юридичної особи), на підставі Закону України „Про загальнообов’язкове державне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності” від 23.09.1999р. № 1105-ХІV (далі Закон України);

- відповідно до ст.21 Закону України , у разі настання страхового випадку ( нещасний випадок на виробництві або професійне захворювання, що спричинило застрахованому професійно зумовлену фізичну чи психічну травму у процесі виконання ним трудових обов'язків або настала смерть), Фонд зобов'язаний своєчасно та в повній мірі здійснити передбачені даною нормою закону соціальні послуги та виплати особі з якою стався страховий випадок або особам , які перебували на його утриманні. Так, працівникові з яким стався нещасний випадок Фонд виплачує пенсію по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання , а в разі його смерті організовує поховання померлого, відшкодовує вартість пов’язаних з цим ритуальних послуг відповідно до місцевих умов (пп."г" п.1 та п.2 ч.1 ст. 21 Закону України);

Страхові виплати та соціальні послуги працівникам (членам їх сімей), які потерпіли на виробництві до 1 квітня 2001 року, сплачуються та надаються Фондом відповідно до п.2 ст.7 Прикінцевих Положень Закону України "Про страхові тарифи на загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності" від 22 лютого 2001р. (набрав чинності з 1 квітня 2001 року) , з того часу, коли відповідні підприємства передали в установленому порядку Фонду документи, що підтверджують право цих працівників (членів їх сімей) на такі страхові виплати та соціальні послуги, або коли таке право встановлено в судовому порядку.

У разі , якщо документи потерпілих не передані до Фонду, вони продовжують отримувати належні виплати та соціальні послуги від свого роботодавця, Пенсійного фонду України та Фонду соціального страхування України. У цьому випадку кошти, виплачені потерпілому страхувальником, зараховуються Фондом у рахунок його страхових внесків на загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, а між страховиками з інших видів страхування і Фондом в подальшому відбуваються відповідні розрахунки.

Відповідно до ч. 4 ст. 26 Основ, якщо після призначення застрахованій особі матеріальної допомоги чи надання соціальних послуг між страховиками виник спір щодо понесених витрат, виплата здійснюється страховиком, до якого звернулася застрахована особа, при цьому неналежний страховик має право звернутися до належного страховика щодо відшкодування понесених ним витрат.

Порядок відшкодування таких витрат встановлений спільною постановою правління Пенсійного фонду України та правління Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України від 04.03.2003 року № 5-4/4 , якою затверджено " Порядок відшкодування Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України Пенсійному фонду України витрат, пов'язаних з виплатою пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсій у зв'язку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання" (далі Порядок) .

Згідно з приписами Закону України “Про страхові тарифи на загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності” та Порядку , витрати Пенсійного фонду України, пов'язані з виплатою пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, пенсій у зв'язку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та допомога на поховання осіб, які померли внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання відшкодовуються Фондом, в наступному порядку:

- територіальні органи Пенсійного фонду України щомісяця, до 10 числа місяця, наступного за звітним, на підставі списку осіб, яким виплачено пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсії у зв'язку із втратою годувальника, проводять з відділеннями виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків звірку витрат за особовими справами потерпілих, за результатами якої складають акт щомісячної звірки витрат за особовими справами потерпілих, та до 15 числа місяця, наступного за звітним, подають його відповідно головним управлінням Пенсійного фонду і управлінням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків ( п.5 Порядку );

- органи Пенсійного фонду зобов'язані надавати відділенням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків довідку про суму допомоги на поховання, виплачену сім'ї померлого пенсіонера, який отримував пенсію по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсію у зв'язку із втратою годувальника, або особі, яка здійснила поховання, у частині, що підлягає відшкодуванню Фондом до 10 числа місяця, наступного за звітним ( п. 9 Порядку );

- у разі незгоди на підписання актів з боку Фонду вимоги про стягнення вирішуються у судовому порядку в судах адміністративної юрисдикції.

Як випливає із матеріалів справи, а саме актів щомісячної звірки витрат за лютий 2007р. (складений за формою згідно додатку 3 до п. 5 Порядку) та довідок управління Пенсійного фонду в Кременецькому районі про суму допомоги на поховання, виплачену сім’ї померлого в лютому та липні 2007 року (складені за формою згідно додатку 6 до п. 5 Порядку), позивачем заявлено до відшкодування Фонду, крім сум виплачених пенсій, щомісячної грошової допомоги на прожиття , сум витрат з виплати і доставки пенсій також 694,54грн. із суми допомоги 1307,86грн., розрахованої відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 27.12.2004р. №1753 "Про розмір допомоги на поховання", виплаченої Пенсійним фондом на поховання громадян Гринюка В.Ф. та Павленка Ю.П., які відповідач відмовився відшкодувати посилаючись на те, що смерть не пов"язана з страховим випадком.

Доводи відповідача судом відхиляються , оскільки матеріалами справи доведено , що витрати виплачені на поховання особам, які до дня смерті отримували соціальні послуги та виплати та перебували на обліку як особи з якими стався страховий випадок:

- згідно акту про нещасний випадок на виробництві від 12.01.1988р. що стався з Гринюком В.Ф., в результаті якого потерпілий отримав черепно - мозкову травму і з 30.04.1996р. йому встановлена третя група інвалідності довічно; з 20.06.1998р. отримував пенсію з Пенсійного фонду по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві; згідно довідки органу реєстрації актів цивільного стану про смерть помер 19.07.2007р. по причині "наслідки ЧМТ" ; по талону до разового доручення №590 від 24.07.2007р. виплачена допомога на поховання в сумі 569,38грн;

- згідно висновку лікарсько-експертної комісії Київського науково - дослідного інституту гігієни і праці від 04.08.1992р. за №7345 , Павленку Ю.П. встановлено професійне захворювання і з 10.01.1991р. йому встановлена друга група інвалідності, а з 27.09.2006р. перша на строк до 01.10.2007р. ; з 10.01.1991р. отримував пенсію з Пенсійного фонду по інвалідності внаслідок професійного захворювання; згідно довідки органу реєстрації актів цивільного стану про смерть помер 31.01.2007р. по причині "хвороба серця" ; по талону до разового доручення №108 від 02.02.2007р. виплачена допомога на поховання в сумі 738,4 8грн.

При таких обставинах, заявлена до відшкодування сума допомоги на поховання підлягає до задоволення як обґрунтовано заявлена та підтверджена матеріалами справи.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 160, 162, 163 КАС України, господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1.Позовні вимоги задовольнити.

2.Стягнути з Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань в Кременецькому районі, вул. Базарна, 9, м. Кременець, Тернопільська область,47000, код 23588125 на користь Управління Пенсійного фонду України в Кременецькому районі, вул. Миру, 2, м. Кременець, Тернопільська область,47003, код 21156309 –694,54грн. допомоги на поховання.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження. На постанову суду сторони мають право подати заяву про апеляційне її оскарження протягом десяти днів з дня складення постанови в повному обсязі ( 27 березня 2008р.) до Львівського апеляційного адміністративного суду, а протягом 20 днів після подання заяви - подати апеляційну скаргу.

Суддя                                                                                                    М.С. Стадник