ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.03.08                                                                                           Справа№ 12/9А

Суддя господарського суду Львівської області Запотічняк О.Д. при секретарі Джус Р.В. розглянула у відкритому судовому засіданні справу за позовом Дочірнього підприємства “Львівський Облавтодор” Відкритого акціонерного товариства “Державна акціонерна компанія “ Автомобільні дороги України” до відповідача : Державної податкової інспекції у Бродівському районі Львівської області про скасування податкового повідомлення –рішення № /0/7653 від 18.07.2007 р.

за участю представників:

від позивача: Рісний М.Б., Рісна Ю.Б. (довіреності у справі)

від відповідача: Строкун О.М., Мамай П.Я., (довіреності у справі) Сусла Р.І. – начальник ДПІ

Представникам сторін роз‘яснено права та обов‘язки згідно ст. ст. 27, 29, 49, 51 Кодексу Адміністративного судочинства України. Здійснювалась технічна фіксація судового процесу.

Суть спору: Дочірнім підприємством “Львівський Облавтодор” Відкритого акціонерного товариства “Державна акціонерна компанія “ Автомобільні дороги України” До відповідача : Державної податкової інспекції у Бродівському районі Львівської області Про скасування податкового повідомлення –рішення № /0/7653 від 18.07.2007 р.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 11.01.2008р. порушено провадження по справі та призначено попереднє засідання на 31.01.2008 р.

Ухвалою від 31.01.2008 р. суд завершив розгляд справи в попередньому засіданні та призначив судовий розгляд справи на 12.02.2008 р.

В судовому засіданні 12.02.2008 р. оголошувалась перерва до 21.02.2008 р.

В судове засідання 21.02.2008 р. представник позивача не зявився тому розгляд справи було відкладено на 04.03.2008 р.

В судових засіданнях 04.03.2008 р. та 20.03.2008 р. оголошувалась перерва.

В судове засідання 25.03.2008 р. з’явилися представники сторін надали пояснення по суті позовних вимог.

В судових засіданнях представник позивача позов підтримав та просив скасувати податкове повідомлення –рішення № /0/7653 від 18.07.2007 р. з підстав викладених в позовній заяві, матеріалах справи та пояснень наданих в судовому засіданні.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав, просив відмовити в задоволенні позовних вимог з підстав викладених у відзиві на позовну заяву та з аргументів наведених в судовому засіданні.

Повний текст постанови виготовлений, підписаний та оголошений 25.03.2008 року.

Суд, заслухавши пояснення та заперечення сторін, дослідивши матеріали справи, та оцінивши докази в їх сукупності, встановив наступне:

Державна податкова інспекція у Бродівському районі проводила планову документальну перевірку дотримання вимог податкового та валютного законодавства Філії “Бродівська ДЕД” дочірнього підприємства “Львівський Облавтодор” Відкритого акціонерного товариства “Державна акціонерна компанія “Автомобільні дороги України” за період з 01.01.2005 р. по 31.03.2007 р.

За результатами перевірки було складено акт № 54/23-0/26231292 від 09.07.2007 р. в якому зафіксовано порушення п.п. 4.2.1. п. 4.2 ст. 4, п.п. 6.3.2 п. 6.3 ст. 6, п. 8.1 ст. 8 Закону України “Про податок з доходів фізичних осіб” в результаті чого занижено податок з доходів фізичних осіб лютий –грудень 2005 р. на суму 11307,35 грн., 2006 р. –17414,80 грн., І кв. 2007 р. –7164,53 грн.

Зокрема перевіркою виявлено: по 5-ти особових рахунках застосування соціальної пільги до нарахованої заробітної плати в тих місяцях, коли підприємством згідно наказу припинено трудові відносини з працівником у січні, березні та серпні 2005 р., що призвело до заниження податку з доходів фізичних осіб на 85,15 грн., а також по 97 –ми особових рахунках не утримано та не перераховано до бюджету 35801,53 грн. податку з доходів фізичних осіб, виплачених працівникам підприємства, як роз’їздні за лютий –грудень 2005 р. січень –грудень 2006 р. та січень –березень 2007 р.

На підставі акту перевірки податковим органом прийнято податкове повідомлення –рішення № /0/7653 від 18.07.2007 р. яким позивачу визначено податкове зобовязання по податку з доходів фізичних осіб в сумі 107660,04 грн. (з яких основний платіж –35886,68 грн., штрафні (фінансові) санкції 71773,36 грн.)

При прийнятті постанови суд виходив з наступного:

Відповідно до п. 19.2 а ст. 19 Закону України “Про податок з доходів фізичних осіб” особи, які відповідно до цього Закону мають статус податкових агентів, зобов'язані своєчасно та повністю нараховувати, утримувати та сплачувати (перераховувати) до бюджету податок з доходу, який виплачується на користь платника податку та оподатковується до або під час такої виплати та за її рахунок.

Начало формы

Відповідно до абзацу 3 п. 1.1. ст. 1 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб»під терміном заробітна плата розуміються також інші заохочувальні та компенсаційні виплати або інші виплати та винагороди, які виплачуються (надаються) платнику податку у зв'язку з відносинами трудового найму.

Частиною 3 ст. 2 Закону України «Про оплату праці»передбачено, що до інших заохочувальних та компенсаційних виплат відносяться виплати у формі винагороди за наслідком роботи за рік, премії за спеціальними системами та положеннями, компенсації та інші грошові та матеріальні виплати, які не передбачені актами діючого законодавства, або які здійснюються поза установленими вказаними актами норми.

Пунктом 1.3. Інструкції зі статистики заробітної плати, затвердженої наказом Державного комітету статистики від 13.01.2004 року № 5, визначено, що для оцінки розміру заробітної плати найманих працівників застосовується показник фонду оплати праці. Фонд оплати праці складається з: фонду основної заробітної плати (п. 2.1. розділу 2 Інструкції); фонду додаткової заробітної плати (п. 2. 2. розділ 2 Інструкції); інших заохочувальних та компенсаційних виплат (п. 2. 3. розділ 2 Інструкції).

Пунктом 3.16. розділу 3 Інструкції зі статистики заробітної плати визначено, що до фонду оплати праці не належать надбавки (польове забезпечення) до тарифних ставок і посадових окладів працівників, направлених для виконання монтажних, налагоджувальних, ремонтних і будівельних робіт, та працівників, робота яких виконується вахтовим методом, постійно проводиться в дорозі або має роз'їзний (пересувний) характер у розмірах, визначених чинним законодавством.

Постановою Кабінету Міністрів України № 490 від 31.03.1999 року встановлено, що надбавки до тарифних ставок і посадових окладів працівників, робота яких має роз'їзний характер встановлюється у розмірах, передбачених Колективним договором або за погодженням із замовником і не можуть перевищувати граничні норми витрат, встановлених постановою Кабінету Міністрів України № 663 від 23.04.1999 року «Про норми відшкодування витрат на відрядження в межах України та за кордоном». А для працівників, робота яких проводиться постійно в дорозі або має роз'їзний характер за межами України граничний розмір надбавок не повинен перевищувати 80 відсотків граничних норм добових витрат, установлених для відряджень за кордон. Розмір надбавок за розїздний характер роботи, що виплачується працівникам Філії “Бродівська ДЕД” дочірнього підприємства “Львівський Облавтодор” Відкритого акціонерного товариства “Державна акціонерна компанія “Автомобільні дороги України” , є визначений колективним договором ДП «Львівський облавтодор”, погоджений із засновниками робіт, та не перевищує граничних добових витрат визначених Постановою Кабінету Міністрів України № 663 від 23.04.1999 р.

Норми відшкодування витрат для відряджень установлені постановою Кабінету Міністрів України № 663 від 23.04.1999 року «Про норми відшкодування витрат на відрядження в межах України та за кордоном»лише у вигляді добових. Отже, надбавки за роз'їзний характер роботи фактично замінюють відшкодування на добові витрати.

Згідно із загальними положеннями Інструкції про службові відрядження в межах України та за кордоном, затвердженої наказом Міністерства фінансів № 59 від 13.03.1998 року, окремим видом витрат, що не потребують спеціального документального підтвердження, є добові витрати (видатки на харчування інших особистих потреб фізичної особи), норми яких встановлено постановою Кабінету Міністрів України № 663 від 23.04.1999 року «Про норми відшкодування витрат на відрядження в межах України та за кордоном», а витрати на проїзд та проживання відшкодовуються лише за наявності підтверджуючих документів, що передбачено і в Постанові Кабінету Міністрів України № 490 від 31.03.1999 року.

Таким чином, якщо робота працівника носить роз'їзний характер, його поїздки не вважаються відрядженням з їх відповідним оформленням. При цьому, виплата відповідних надбавок прирівнюється за своєю сутністю до виплати добових відрядженому і відповідно до п. п. 4.3.2. п. 4.З. ст. 4 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб»не відноситься до складу доходів фізичних осіб, які підлягають оподаткуванню податком з доходів фізичних осіб.

Відповідно до п.п 4.3.2 п. 4.3 ст. 4 Закону України “Про податок з доходів фізичних осіб” до складу загального місячного або річного оподатковуваного доходу платника податку не включається сума коштів, отриманих платником податку на відрядження або під звіт, з урахуванням норм пункту 9.10 статті 9 цього Закону.

Відповідно до абзацу другого розділу “загальні положення ” “Інструкції про службові відрядження в межах України та за кордон” затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 13.03.1998 р. № 59 службові поїздки працівників, постійна робота яких проходить в дорозі або має розїздний (пересувний) характер . не вважаються відрядженнями, якщо інше не передбачено законодавством, колективним договором , трудовим договором (контрактом) між працівником і власником.

Листом від 04.03.2005 р. № 1925/6/17-3116 Державна податкова адміністрація України роз’яснила, що лише за умови визначення у колективному договорі, трудовому договорі (контракті) службових поїздок працівників, робота яких проходить в дорозі або має роз'їзний (пересувний) характер, відрядженням, надбавки до тарифних ставок і посадових окладів таких працівників, що виплачуються у розмірах, передбачених колективними договорами або за погодженням із замовником, але не вище граничних норм витрат, понесених у зв'язку з відрядженням (зокрема, добових витрат), встановлених постановою Кабінету Міністрів України від 23 квітня 1999 року N 663 "Про норми відшкодування витрат на відрядження у межах України та за кордон" та Інструкцією, не є об'єктом оподаткування податком з доходів фізичних осіб з підстав, встановлених підпунктом 4.3.2 пункту 4.3 статті 4 Закону.

Аналогічна позиція викладена в роз’ясненні Державної податкової адміністрації України наданого Державній службі Автомобільних доріг України № 5131/5/173116 від 25.05.2005 р.

Відповідно до положення “Про порядок встановлення і виплати надбавки за розїздний характер працівникам філії дочірнього підприємства “Львівський Облавтодор” ВАТ ДАК “Автомобільні дороги України” згідно якого вказана надбавка встановлюється працівникам, робота яких має розїздний характер на підставі табелю обліку робочого часу; працівникам робота яких пов’язана із службовими поїздками в межах ділянок, які обслуговуються філіями на підставі маршрутних листів.

Позивачем надано суду довідку яка містить відомості про працівників філії “Бродівська ДЕД” які отримували надбавки за роз’їзний характер роботи в період з 01.01.2005 р. по 31.03.2007 р.

З даної довідки вбачається , що такі надбавки отримували: начальник; начальник ВТБ; інженер ВТБ ; гол. інженер; гол. механік; інженер; інженер з ОП; інженер з ОНП; майстер ДРП –1, 2 , 3 , 4; відповідальний за ведення каси; дорожні робітники; шляхові робітники; столяр; водії; трактористи; маш. а/грейдера; маш. екскаватора; маш. катка; маш. навантажувача; слюсар.

Жодних зауважень податкового органу щодо правильності нарахування надбавок за розїздний характер роботи згаданим працівникам (по 97-ми особових рахунках) в акті перевірки не зафіксовано.

Як вбачається з акту перевірки і вже зазначалося судом, перевіряючими також встановлено по 5-ти особових рахунках застосування соціальної пільги до нарахованої заробітної плати в тих місяцях, коли підприємством згідно наказу припинено трудові відносини з працівником у січні, березні та серпні 2005 р., що призвело до заниження податку з доходів фізичних осіб на 85,15 грн. Факт вчинення даного порушення позивачем не оспорюється.

Враховуючи наведене, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги Дочірнього підприємства “Львівський Облавтодор” Відкритого акціонерного товариства “Державна акціонерна компанія “ Автомобільні дороги України” до Державної податкової інспекції у Бродівському районі Львівської області про скасування податкового повідомлення –рішення № /0/7653 від 18.07.2007 р. яким позивачу визначено податкове зобовязання по податку з доходів фізичних осіб в сумі 107660,04 грн. (з яких основний платіж –35886,68 грн., штрафні (фінансові) санкції 71773,36 грн.) підлягають до задоволення частково в частині нарахування податкового зобовязання по податку з доходів фізичних осіб в сумі 107404,59 грн. (з яких основний платіж –35801,53 грн., штрафні (фінансові) санкції 71603,06 грн.)

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 19 Закону України “Про податок з доходів фізичних осіб”, “Інструкції про службові відрядження в межах України та за кордон” затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 13.03.1998 р. № 59 , ст.ст.17, 48 , 69, 71, 122-124, 138-140, 151-154, 162, 163, п.6 розділу VІІ Прикінцевих та перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, суд –

П О С Т А Н О В И В :

Позовні вимоги задоволити частково.

Визнати частково нечинним податкове повідомлення –рішення № /0/7653 від 18.07.2007 р. Державної податкової інспекції у Бродівському районі Львівської області в частині нарахування Дочірньому підприємству “Львівський Облавтодор” Відкритого акціонерного товариства “Державна акціонерна компанія “ Автомобільні дороги України” податкового зобовязання по податку з доходів фізичних осіб в сумі 107404,59 грн. (з яких основний платіж –35801,53 грн., штрафні (фінансові) санкції 71603,06 грн.)

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого Главою І “Апеляційне провадження” Розділу IV Кодексу адміністративного судочинства України. Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви на апеляційне оскарження.

Суддя                                                                                                     Запотічняк О.Д.