ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2008 р.

№ 04/94-38

Доповідач –суддя Мележик Н.І.

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Козир Т.П. - головуючого,

Мележик Н.І.,

Самусенко С.С.

розглянувши у відкритому

судовому засіданні касаційне

подання                                                   Прокурора Волинської області

на ухвалу          господарського суду Волинської області від 05.09.2007 року

та на постанову          Львівського апеляційного господарського суду від 29.10.2007р.

про вилучення у Відділу державної виконавчої служби Рожищенського районного управління юстиції виконавчого провадження та передачу його для вилучення у прокуратуру Волинської області

у справі                                                  № 04/94-38

господарського суду                              Волинської області

за позовом                                                  Товариства з обмеженою відповідальністю

"Вілюм-Волинь"

до                                                             Сільськогосподарського приватно-

орендного підприємства "Стохід"

про          стягнення 1 399,32 грн.

за участю представників:

прокуратури -           Івченко О.А.

позивача –          не з"явились

відповідачів -                                         не з"явились

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Волинської області від 19.06.2007 року (суддя Філатова С.Т.) у даній справі задоволено позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Вілюм-Волинь" про стягнення з Сільськогосподарського приватно-орендного підприємства "Стохід" 770,64 грн. пені, 506,52 грн. інфляційних нарахувань, 122,16 грн. річних та судових витрат.

09.07.2007 року місцевим господарським судом видано наказ на примусове виконання вказаного рішення.

В.о. прокурора Волинської області звернувся до місцевого господарського суду в порядку ч.4 ст.8 Закону України "Про виконавче провадження" з поданням про вилучення у ВДВС Рожищенського РУЮ виконавчого провадження, відкритого на виконання наказу господарського суду Волинської області від 09.07.2007 року, та передання його для вивчення у прокуратуру Волинської області.

Ухвалою господарського суду Волинської області від 05.09.2007 року (суддя Філатова С.Т.) відмовлено у прийнятті зазначеного подання на підставі п.1 ст.62 ГПК України.

Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 29.10.2007 року (судді: Якімець Г.Г., Дубник О.П., Орищин Г.В.) ухвалу господарського суду Волинської області від 05.09.2007 року залишено без змін.

Не погоджуючись з ухвалою місцевого та постановою апеляційного господарських судів, прокурор Волинської області звернувся до Вищого господарського суду України з касаційним поданням, в якому просив скасувати ухвалу місцевого та постанову апеляційного господарських судів та задовольнити подання прокуратури.

В обґрунтування своїх вимог скаржник посилається на те, що судами першої та апеляційної інстанцій порушені норми процесуального права, що призвело до прийняття незаконних судових актів.

Колегія суддів, обговоривши доводи касаційного подання, перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представника прокуратури, перевіривши правильність застосування судами попередніх інстанцій норм процесуального права, вважає, що касаційне подання не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судами, у даній справі прийнято рішення, яким задоволено позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Вілюм-Волинь" про стягнення з Сільськогосподарського приватно-орендного підприємства "Стохід" 770,64 грн. пені, 506,52 грн. інфляційних нарахувань, 122,16 грн. річних та судових витрат.

На виконання вказаного рішення 09.07.2007 року місцевим господарським судом видано наказ.

В.о. прокурора Волинської області звернувся до місцевого господарського суду в порядку ч.4 ст.8 Закону України "Про виконавче провадження" з поданням про вилучення у ВДВС Рожищенського РУЮ виконавчого провадження, відкритого на виконання наказу господарського суду Волинської області від 09.07.2007 року, та передання його для вивчення у прокуратуру Волинської області.

В силу статтей 115, 116 ГПК України рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження". Виконання рішення господарського суду провадиться на підставі виданого ним наказу, який є виконавчим документом. Наказ видається стягувачеві або надсилається йому після набрання судовим рішенням законної сили. Накази про стягнення державного мита надсилаються до місцевих органів державної податкової служби.

Згідно ч.4 ст.8 Закону України "Про виконавче провадження" забороняється втручання інших державних або недержавних органів та їх посадових осіб у виконавче провадження, крім випадків, передбачених цим Законом. Виїмка чи вилучення документа виконавчого провадження здійснюється лише за рішенням суду.

Нормами статті 121-2 цього ж Кодексу надано право на подання скарги на дії чи бездіяльності органів державної виконавчої служби щодо виконання рішення господарського суду лише стягувачу, боржнику та прокурору, який брав участь у справі. Іншим особам, які брали участь у справі, не надано права подання такої скарги.

Відповідно до частини 2 статті 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Виходячи з конституційних положень, законодавцем встановлено у статті 12 Господарського процесуального кодексу України, що господарським судам підвідомчі справи у спорах, що виникають з інших підстав, зазначених у законодавстві. Тобто, диспозитивна норма статті 12 Господарського кодексу України конкретизує конституційну норму в розрізі господарського судочинства та, водночас, кореспондується, наприклад, з приписами статті 16 Цивільного кодексу України та статті 20 Господарського кодексу України, згідно з якими не передбачено способу захисту цивільних прав, як вилучення у ВДВС та передання у прокуратуру виконавчого провадження за наказом місцевого господарського суду.

Відтак, відмовивши у прийнятті вказаного подання, господарський суд першої інстанції, з яким погодився апеляційний господарський суд, дійшов правомірного висновку про те, що таке подання прокуратури не підлягає вирішенню у господарських судах, та, у межах наданих йому повноважень, постановив ухвалу про відмову у прийнятті подання.

Підстав для скасування судових актів, за наведених у касаційному поданні мотивів, судова колегія не вбачає.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119, 11111 Господарського процесуального кодексу України Вищий господарський суд України, -

П О С Т А Н О В И В:

Касаційне подання прокурора Волинської області залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду Волинської області від 05.09.2007 року та постанову          Львівського апеляційного господарського суду від 29.10.2007р. у справі №04/94-38 залишити без змін.

Головуючий суддя

Т.П.Козир

Судді

Н.І.Мележик

С.С. Самусенко