ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

06.03.08
р.
Справа № 19/2

Господарський
суд Донецької області у складі головуючого судді Дучал Н.М.

При
секретарі Мішиній М.О.

За
участю представників сторін:

Від
позивача: Александров О.О., за довіреністю

Від
відповідача: без участі представника

Розглянув
у відкритому судовому засіданні справу

за
позовом Акціонерного товариства “Індустріально-експортний банк”, м. Київ в
особі  філії “Донецька дирекція” АТ
“Індустріально-експортний банк”, м. Донецьк

до
відповідача Суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_1, м.
Краматорськ Донецької області

про
стягнення заборгованості у розмірі 30 127,34 грн. грн., у тому числі:
заборгованості за простроченим кредитом - 16666,68 грн., за простроченими
відсотками - 8 565,02 грн., пені за прострочену заборгованість за кредитом та
відсотками - 4629,27 грн.

Акціонерне
товариство “Індустріально-експортний банк”, м. Київ, в особі філії “Донецька
дирекція” АТ “Індустріально-експортний банк”, м. Донецьк звернулось до
господарського суду Донецької області з позовом до Суб'єкта підприємницької
діяльності - фізичної особи ОСОБА_1, м. Краматорськ Донецької області про
стягнення заборгованості у розмірі 28995,51 грн., у тому числі: заборгованість
за простроченим кредитом - 16666,68 грн., за простроченими відсотками - 7663,56
грн., пеня за прострочену заборгованість за кредитом та відсотками - 4629,27
грн.

В
обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на кредитний договір             № 1075/5-КР від 01.12.2005 року,
укладений між Акціонерним товариством “Індустріально-експортний банк”, м. Київ,
в особі філії “Донецька дирекція” та Суб'єктом підприємницької
діяльності-фізичною особою ОСОБА_1, відповідно до якого позивачем було відкрито
відповідачу в установі банку два рахунки для обліку кредиту та нарахування
відсотків та виданий кредит в розмірі 25000,00 грн. строком на 12 місяців - з
01.12.2005 року по 30.11.2006 року зі сплатою процентів  за користування кредитом;  невиконання відповідачем зобов'язань,
передбачених кредитним договором, чим порушується п.п. 1.1, 2.9., 2.10., 4.1.
кредитного договору; наявність у відповідача простроченої заборгованості.  З посиланням на ст.ст. 550, 551, 624, 651,
1054 Цивільного кодексу України, позивач просить суд стягнути зазначену
заборгованість з відповідача.

Позивач,
разом із позовними вимогами, просив суд з метою забезпечення позовних вимог накласти
арешт на все майно та грошові кошти, належні відповідачу у межах заявленого
позову, заборонити відповідачу та іншим особам здійснювати дії, пов'язані з
відчуженням майнових активів боржника. Позивач не навів обґрунтувань для
застосування заходів забезпечення позову, тому клопотання судом задоволено не
було.

Позивачем
надано до суду заяву про збільшення позовних вимог (вх. № 02-41/5065 від
19.02.2008 року),  відповідно до якої
позивачем зазначено, що станом на 18.02.2008 року сума заборгованості збільшилася
та склала 30127,34 грн., у зв'язку з чим позивач просить суд стягнути з
відповідача заборгованість в сумі 30127,34 грн., у тому числі: заборгованість
за простроченим кредитом - 16666,68 грн., за простроченими відсотками - 8565,02
грн., пеню за прострочену заборгованість за кредитом та відсотками - 4895,64
грн.

Відповідно
до ст. 22 Господарського процесуального кодексу України, позивач вправі до
прийняття рішення по справі збільшити розмір позовних вимог.

Господарський
суд приймає збільшення позивачем розміру позовних вимог, оскільки ці дії не
суперечать законодавству і не порушують чиї-небудь права і охоронювані законом
інтереси.

Відповідач,  Суб'єкт підприємницької діяльності - фізична
особа ОСОБА_1, у судові засідання жодного разу не з'явився, про судовий розгляд
був повідомлений належним чином. Про причини неявки не повідомив, відзив на
позов не надав, ухвал суду від не виконав, витребувані судом документи не
надіслав, тому відповідно ст. 75 ГПК України, справа розглянута за наявними в
ній матеріалами.

Розгляд
справи відкладався.

У
відповідності до п.п. 2, 3, 4 частини 3 ст.129 Конституції України, основними
засадами судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом
та судом, забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в
наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно
ст.4-2 Господарського процесуального кодексу України - правосуддя у
господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх учасників судового
процесу перед законом і судом.

Відповідно
ст.4-3 Господарського процесуального кодексу України - судочинство у
господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші
особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення
поданими суду доказами.

Стаття
33 Господарського процесуального кодексу України зазначає, що кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх
вимог і заперечень.

Вивчивши
матеріали справи, заслухавши в засіданні пояснення представника позивача,
Господарським судом

В с т
а н о в л е н о.

01.12.2005
року між Акціонерним товариством “Індустріально-експортний банк”, м. Київ в
особі в.о. директора філії “Донецька дирекція „АТ „Індекс-Банк” (кредитором) та
Суб'єктом підприємницької діяльності - фізичною особою ОСОБА_1 (позичальником)
було укладено кредитний договір № 1075/5-КР (надалі - кредитний договір),
відповідно до п. 1.1. якого кредитор надає позичальнику на умовах
забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру
використання кредит у сумі 25000,00 грн. зі сплатою 32,4 відсотків річних на
умовах, визначених цим договором. Термін користування кредитом - з 01.12.2005
року по 30.11.2006 року. Згідно з графіком, наведеним у цьому ж пункті договору,
позичальник повертає кредит кредитору щомісячно рівними частками по 2083,33
грн. до 15 числа кожного місяця, повне погашення кредиту - 30.11.2006 року.

Пунктом
1.2. кредитного договору визначено,  що
кредит надається позичальнику для
придбання продуктів харчування (молочна продукція).

Згідно
розділу 2 кредитного договору кредитор зобов'язався, зокрема, відкрити
позичковий рахунок № 3001 та для обліку нарахованих відсотків за
користування кредитом відкрити рахунок нарахованих відсотків № 3001 в
філії “Донецька дирекція „АТ „Індекс-Банк” (п. 2.1. кредитного договору),
надати позичальнику при наявності у кредитора вільних кредитних ресурсів, а
також при виконанні позичальником умов пунктів 1.2, 1.3., 2.8. цього договору
шляхом перерахування коштів на поточний рахунок позичальника № 3001 у
філії “Донецька дирекція „АТ „Індекс-Банк” (п. 2.2. кредитного договору).

Позичальник,
згідно умов кредитного договору, зобов'язався: використати кредитні кошти
відповідно на цілі, передбачені п. 1.3. цього договору (п. 2.7. кредитного
договору); щомісячно, до 15 числа кожного місяця, та разом з повним погашенням
кредиту, погашати відсотки за користування кредитом шляхом перерахування
грошових коштів в валюті кредиту на рахунок, вказаний в п. 2.1. даного договору
(п. 2.9. кредитного договору); забезпечити повне погашення кредиту та відсотків
за кредитом в сумах та в строки, обумовлені п.п. 1.2. та 2.9. даного договору,
погашати кредит шляхом перерахування грошових коштів на рахунок, вказаний в п.
2.1. даного договору (п. 2.10. кредитного договору).

Пунктом
4.1. кредитного договору встановлено, що у випадку несвоєчасного погашення
заборгованості за кредитом та/або відсотків за користування кредитом,
позичальник сплачує кредитору пеню у розмірі подвійної облікової ставки
Національного банку України, що діяла на протязі існування простроченої
заборгованості, від суми відповідного непогашеного платежу за кожен день
прострочення.

Даний
договір вважається виконаним тільки після повернення позичальником кредитору
сум заборгованості за кредитом, відсоткам за кредит, пені та штрафів (п. 5.1.
кредитного договору).

Договір
вступає в силу з моменту його підписання та діє до повного погашення кредиту,
сплати відсотків, плати за обслуговування кредитної лінії, можливих штрафних
санкцій та до повного виконання усіх умов даного договору (п. 8.6. кредитного
договору).

Факт
отримання відповідачем кредиту підтверджено платіжним дорученням  № 12 від 01.12.2005 року на суму 25000,00
грн.

Відповідач
у строки, встановлені кредитним договором № 1075/5-КР від 01.12.2005 року,
взяті на себе за кредитним договором зобов'язання належним чином не виконував
та сплачував заборгованість за кредитним договором та відсотки за користування
кредитними коштами частково. Зазначене підтверджується виписками з особового
рахунку відповідача (рухом по позичковому рахунку № 3001 та рахунку
нарахованих відсотків              №
3001 в філії “Донецька дирекція „АТ „Індекс-Банк”).

В
результаті неналежного виконання відповідачем своїх зобов'язань за договором,
невиконання погодженого сторонами графіку погашення кредиту, станом на
18.02.2008 р. заборгованість відповідача перед позивачем становила 30127,34
грн., у тому числі: -  за простроченим
кредитом - 16666,68 грн., - за відсотками - 8565,02 грн., нараховано пені в
сумі 4895,64 грн.

Позивачем
на адресу відповідача було неодноразово направлено листи (від 22.05.2006 року,
від 04.07.2006 року, від 28.07.2006 року, від 31.07.2007 року) з
повідомленням  про наявність у
відповідача заборгованості та вимогою про її сплату.

Проте,
зазначені листи було залишено відповідачем
без відповіді та задоволення, в результаті чого позивач вимагає
стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором  № 1075/5-КР від 01.12.2005 року.

Господарський
суд вважає вимоги позивача обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню
з наступних підстав.

Згідно
ст. 526 Цивільного Кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння
відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо
інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Статтею
629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов'язковим для
виконання сторонами.

За
своєю правовою природою договір  №
1075/5-КР від 01.12.2005 року є кредитним договором, згідно якого, за приписами
ст. 1054 Цивільного Кодексу України,
банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати
грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених
договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.
До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави
71 Цивільного кодексу України, якщо інше не встановлено параграфом 2 і не
випливає із суті кредитного договору(ст. 1054 Цивільного кодексу України).

Кредит
- це позичковий капітал банку у грошовій формі, що передається у тимчасове
користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та
цільового характеру використання .

Відсотки
за користування кредитом за своїм характером є платою і підлягають стягненню за
весь час користування кредитом.

Позикодавець
має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не
встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів
встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх
розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України (ч. 1
ст. 1048 Цивільного кодексу України).

Позика
вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених
родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його
банківський рахунок (ч. 3 ст. 1049 Цивільного кодексу України).

Статтею
1050 Цивільного кодексу України встановлені наслідки порушення договору
позичальником, так згідно частини 1 даної статті якщо позичальник своєчасно не
повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до
статті 625 цього Кодексу.

За
умовами ст. 599 Цивільного кодексу України, зобов'язання припиняється
виконанням, проведеним належним чином.

Як
вбачається з матеріалів справи, відповідачем належним чином не виконані
зобов'язання за кредитним договором № 1075/5-КР від 01.12.2005 року.

Так,
відповідачем порушено пункти 2.9., 2.10. кредитного договору, відповідно до яких
позичальник зобов'язувався щомісячно, до 15 числа кожного місяця, та разом з
повним погашенням кредиту, погашати відсотки за користування кредитом;
забезпечити повне погашення кредиту та відсотків за кредитом в сумах та в
строки, обумовлені п.п. 1.2. та 2.9. даного договору, погашати кредит шляхом
перерахування грошових коштів на рахунок, вказаний в п. 2.1. даного договору.

Станом
на 18.02.2008 р. заборгованість відповідача за простроченим кредитом становить
16666,68 грн., за простроченими відсотками - 8565,02 грн.,  доказів повернення зазначеної суми
відповідачем до матеріалів справи не представлено, в зв'язку з чим
господарський суд робить висновок про те, що сплату заборгованості  не здійснено до теперішнього часу.

Відповідно
до п. 4.1. кредитного договору, у випадку несвоєчасного погашення
заборгованості за кредитом та/або відсотків за користування кредитом,
позичальник сплачує кредитору пеню у розмірі подвійної облікової ставки
Національного банку України, що діяла на протязі існування простроченої заборгованості,
від суми відповідного непогашеного платежу за кожен день прострочення.

Позивач
вимагає стягнення з відповідача пені за несвоєчасне повернення суми кредиту за
період з 17.02.06 р. по 17.02.08 р. в сумі 4 064,09 грн.; пені за несвоєчасну
сплату відсотків за користування кредитом
за  період з 16.03.06 р. по
17.02.08 р. в сумі            1 147,06
грн.

Згідно
п. 6 ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за
прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або
договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало
бути виконано.

Враховуючи
перевищення позивачем періоду нарахування пені, стягненню підлягає пеня за
несвоєчасне повернення кредиту в сумі 2 179,19 грн.

Стосовно
пені за несвоєчасну сплату відсотків за користування кредитом, розрахування
якої також здійснено позивачем з перевищенням шестимісячного періоду, суд
зазначає наступне.

Приймаючи
до уваги наявність заборгованості відповідача по відсотках за користування кредитом,
невиконання відповідачем прийнятих на себе зобов”язань стосовно своєчасності
сплати відсотків за користування кредитом, суд вважає нарахування пені
обґрунтованим.

Враховуючи
ненадання до справи розрахунку, що відповідає п.6 ст. 232 Господарського кодексу
України, відсутність в матеріалах справи
всіх необхідних даних для перерахунку судом пені згідно приписів п.6
ст.232 Господарського кодексу України, суд з метою захисту та дотримання прав
та інтересів сторін у справі, застосовує положення ч.3 ст. 551 Цивільного
кодексу України, та ч.3 ст.83 Господарського процесуального кодексу України,
відповідно яких розмір неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі
сторони, що порушила зобов'язання, у виняткових випадках може бути зменшений за
рішенням суду.

Суд
зменшує розмір пені за несвоєчасну сплату відсотків за користування кредитом на
50 відсотків, тому стягненню підлягає пеня в сумі 573,53 грн.

Враховуючи
вищевикладене, зважаючи на порушення позичальником зобов'язань за кредитним
договором № 1075/5-КР від 01.12.2005 року, судом задовольняються вимоги
позивача в частині стягнення з відповідача заборгованості по простроченому
кредиту в сумі  16666,68 грн., по
відсотках за користування кредитом в сумі 8565,02 грн., пені  в сумі 2752,72 грн. У залишку вимог
відмовляється.

Судові
витрати, згідно ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, суд
покладає на сторін пропорційно задоволеним вимогам.

Керуючись
ст. ст. 22, 33, 34, 43, 44, 49, 75, 77, 82, 83, 84, 85 Господарського
процесуального Кодексу України, Господарський суд,-

В
И Р І Ш И В:

Задовольнити
частково позов Акціонерного товариства “Індустріально-експортний банк”, м.
Київ, в особі філії “Донецька дирекція” АТ “Індустріально-експортний банк”, м.
Донецьк, до Суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_1, м.
Краматорськ Донецької області про стягнення заборгованості у сумі 30127,34 грн.

Стягнути
з Суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_1, м. Краматорськ
Донецької області на користь Акціонерного товариства “Індустріально-експортний
банк”, м. Київ, в особі філії “Донецька дирекція” АТ “Індустріально-експортний
банк”, м. Донецьк 16666,68 грн. простроченого кредиту;  8565,02 грн. прострочених відсотків за
користування кредитом; 2 752,72 грн. пені; 279,84  грн. витрат по сплаті державного мита, 109,74
грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

У
залишку вимог відмовити.

Видати
наказ після набрання рішенням суду законної сили.

Текст
рішення оголошено в судовому засіданні 06.02.2008 р.

Рішення
набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його
прийняття.

Суддя
Дучал Н.М.

Вик. Бойчук А.В.

Надруковано 4 екземпляри:

2 - позивачу;

1 - відповідачу;

1 - у справу.