ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"12" листопада 2008 р.

Справа № 5/95-08-3886

За позовом: Комунального підприємства „Теплопостачання міста Одеси”, м. Одеса.

до відповідача: Підприємство об’єднання громадян Одеського учбово-виробничого підприємства Українського товариства сліпих, м. Одеса.

Про стягнення 86 317, 01 грн.

Суддя Могил С. К.

Представники:

від позивача: Піщемуха Н. В., на підставі довіреності.

від відповідача: Бурлака В. А., на підставі довіреності.

Суть спору: Комунальне підприємство „Теплопостачання міста Одеси” звернулось господарського суду Одеської області з позовною заявою про стягнення з Підприємства об’єднання громадян Одеського учбово-виробничого підприємства Українського товариства сліпих заборгованості за спожиту теплову енергію у розмірі 86 317, 01 грн.

Відповідачем до суду було надано відзив на позовну заяву відповідно до якого відповідач вимоги позивача визнав частково. Як на підставу своїх заперечень відповідач звертав увагу суду на те, що позивачем було пропущено строк позовної давності, в зв’язку з чим Підприємство об’єднання громадян Одеського учбово-виробничого підприємства Українського товариства сліпих просило суд при вирішенні спору по суті застосувати строки позовної давності та відмовити у задоволенні позову в цій частині. Щодо решти визнаних позовних вимог то відповідач просив суд, в зв’язку з скрутним фінансовим становищем, надати йому відстрочку для виконання рішення до 01.05.2009 року.

В процесі розгляду справи з боку позивача та відповідача до суду були подані додаткові документи, які у судових засіданнях судом були розглянуті та долучені до матеріалів справи у якості документальних доказів.

Розглянув матеріали справи, вислухав представників сторін, суд встановив:

Між комунальним підприємством „Одесатеплокомуненерго” правонаступником якого є комунальне підприємство „Теплопостачання міста Одеси” та відповідачем по справі учбово-виробничим підприємством УТОС (нині –підприємство об’єднання громадян Одеського учбово-виробничого підприємства Українського товариства сліпих) був укладений договір з додатками про постачання теплової енергії в гарячій воді № 1189 від 03.10.2001 року.

В наступному між комунальним підприємством „Теплопостачання міста Одеси” та відповідачем був укладений договір з додатками про постачання теплової енергії №4436 від 01.11.2006 року.

За умовами укладених договорів, позивач зобов’язався відпускати відповідачу теплову енергію в гарячій воді в потрібних відповідачу обсягах, а відповідач сплачувати за одержану теплову енергію за встановленими тарифами у терміни передбачені договорами.

У відповідності з пунктом 10.1 вчиненого правочину від 01.11.2006 року, договір було укладено на строк до 31.12.2007 року і він набрав чинності з моменту підписання. У пункті 10.4. вказаного договору сторони по справі погодились про те, що договір вважається пролонгованим на кожний наступний рік, якщо за місяць до закінчення строку його дії про його припинення не буде письмово заявлено однією із сторін. У матеріалах справи відсутні будь-які заяви або листи однієї з сторін за договором про відмову від договору або припинення його дії, таким чином станом на дату подання позову договір є дійсним і обов’язковим для виконання сторонами.

Під час судового розгляду справи встановлено, що згідно договірних зобов’язань позивачем відповідачу у період з 01.11.2004 року по 01.09.2008 року на об’єкт відповідача розташований за адресою: м. Одеса, вул. Варненська, 21 було відпущено теплової енергії на суму 114 999, 27 грн. В означений період відповідач частково виконав свої зобов’язання щодо своєчасної оплати за отриману теплову енергію. Так за договором від 01.11.2006 року відповідач сплатив лише 28 682, 26 грн., а за договором від 03.10.2001 року не було сплачено нічого. Таким чином, заборгованість виникла станом на 01.09.2008 року та складається з боргу у розмірі 71 973, 87 грн. за період з 01.11.2004 року по 01.05.2006 року та з боргу у розмірі 14 343, 14 грн. за період з 01.11.2006 року по 01.09.2008 року.

Отже, виходячи з матеріалів справи та наведених вище обставин можна зробити висновок про те, що у відповідача перед позивачем існує непогашена заборгованість за отриману теплову енергію у сумі 86 317, 01 грн.

Згідно з ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, а ст. 525 Цивільного кодексу України встановлено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Крім того, у відповідності з частинами 1, 3 ст. 179 Господарського кодексу майново –господарські зобов'язання, які виникають між суб'єктами господарювання або між суб'єктами господарювання і негосподарюючими суб'єктами –юридичними особами на підставі господарських договорів, є господарсько –договірними зобов'язаннями. Укладення господарського договору є обов'язковим для сторін, якщо він заснований на державному замовленні, виконання якого є обов'язком для суб'єкта господарювання у випадках, передбачених законом, або існує пряма вказівка закону щодо обов'язковості укладення договору для певних категорій суб'єктів господарювання чи органів державної влади або органів місцевого самоврядування.

У відповідності з ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. В процесі розгляду справи з боку відповідача до суду не було надано жодного документального доказу який би підтвердив належне виконання своїх зобов’язань за договором, або доказу сплати наявного боргу.

Проте, в процесі розгляду справи судом було встановлено пропущення позивачем строку позовної давності щодо частини боргу у розмірі 34 702, 68 грн. З огляду на встановлені обставини суд вважає за необхідне зазначити наступне. У відповідності з п. 6 прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, який набрав чинності з 01.01.2004 року, правила Цивільного кодексу України про позовну давність застосовуються до позовів, строк пред'явлення яких, встановлений законодавством, що діяло раніше, не сплив до набрання чинності цим Кодексом. Оскільки, як встановлено судом, трирічний строк позовної давності сплинув у 2007 –2008 роках щодо боргу за період з 01.11.2004 року по 01.05.2005 року суд вважає, що при розгляді даної справи слід застосовувати норми Цивільного кодексу України.

У відповідності зі ст. 256 Цивільного кодексу України позовна давність –це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу, а ст. 257 Цивільного кодексу України загальна позовна давність встановлена тривалістю у три роки. Пунктом 1 ст. 261 Цивільного кодексу України встановлено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. З матеріалів справи видно, що право на позов у позивача виникло ще у 2004 –2005 роках, а з відповідним позовом позивач звернувся до суду лише 15.09.2008 року. У відповідності з пунктами 4, 5 ст. 267 Цивільного кодексу України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту. Під час розгляду справи з боку відповідача до суду було заявлено про застосування строку позовної давності, а тому суд вважає за необхідне заяву відповідача про застосування строку позовної давності задовольнити, застосувати строки позовної давності, в зв’язку з чим позивачу слід відмовити у задоволенні позову у сумі 34 702, 68 грн.

Таким чином, з урахуванням наведеного, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню борг отриману у період з 01.11.2004 року по 01.09.2008 року теплову енергію у сумі 51 614, 33 грн.

Разом з тим, відповідач у своєму відзиві просив суд надати йому відстрочку для виконання рішення до 01.05.2009 року. Розглянув викладену у відзиві заяву відповідача про наданні йому відстрочки для виконання рішення та приймаючи до уваги обставини справи та подані відповідачем документальні докази суд вважає за можливе застосувати п. 6 ст. 83 Господарського процесуального кодексу України та надати відповідачу відстрочку для виконання рішення в частині погашення суми основного боргу строком до 01.03.2009 року.

За таких обставин, приймаючи до уваги вищевикладене, оцінюючи надані документальні докази та доводи сторін викладені у ході судового розгляду справи в їх сукупності суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню з наданням відповідачу відстрочки для виконання рішення в частині погашення суми основного боргу до 01.03.2009 року.

Судові витрати віднести на рахунок позивача та відповідача, у відповідності зі ст. 49 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 32, 33, 44, 49, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1.          Позов задовольнити частково.

2.          Стягнути з Підприємства об’єднання громадян Одеського учбово-виробничого підприємства Українського товариства сліпих, код 03967866, (65065, м. Одеса, вул. Варненська, 21), на користь Комунального підприємства „Теплопостачання міста Одеси”, код 34674102 (65110, м. Одеса, вул. Балківська, 1Б) основний борг за спожиту теплову енергію у сумі 51 614 (п’ятдесят одна тисяча шістсот чотирнадцять) грн. 33 коп. з відстрочкою виконання рішення до 01.03.2009 року.

3.          Стягнути з Підприємства об’єднання громадян Одеського учбово-виробничого підприємства Українського товариства сліпих, код 03967866, (65065, м. Одеса, вул. Варненська, 21), на користь Комунального підприємства „Теплопостачання міста Одеси”, код 34674102 (65110, м. Одеса, вул. Балківська, 1Б) 516 (п’ятсот шістнадцять) грн. 14 коп. державного мита, 70 (сімдесят) грн. 55 коп. витрат на інформаційне – технічне забезпечення судового процесу.

4.          В решті позову відмовити.

Накази видати відповідно до ст. 116 ГПК України.

Рішення підписано 13.11.2008 року.

Рішення суду набирає чинності в порядку ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, після закінчення десятиденного строку з дня його підписання.

Суддя Могил С.К.