ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

19.11.08

Справа № 9/573-08.

За позовом:          Прокурора м. Суми в інтересах держави в особі Управління комунального майна Сумської міської ради, м. Суми

до відповідача:          Товариства з обмеженою відповідальністю «Хімік – Інвест – Сервіс», м. Суми

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: ДКП ВЖРЕУ – 4, м. Суми.

Про дострокове розірвання договору оренди, примусове виселення з приміщення та стягнення 17 345 грн. 95 коп.

СУДДЯ Лущик М.С.

За участю секретаря с/з Сидорук А.І.

За участю представників сторін:

Від позивача: не з’явився.

Від відповідача: не з’явився.

Від третьої особи: Білик С.І.

Прокурор: не з’явився.

В судовому засідання яке відбулося 10.11.2008 року було оголошено перерву до 19.11.2008 року на 11 год. 00 хв.

СУТЬ СПОРУ: Прокурор згідно позовної заяви просить суд достроково розірвати договір оренди комунального майна № ЖФ -001 від 29 грудня 2006 року укладений між управлінням майна комунальної власності Сумської міської ради та товариством з обмеженою відповідальністю «Хімік – Інвест - Сервіс»; зобов’язати відповідача висилитися з нежитлових приміщень за адресами: м. Суми, вул. М. Вовчок, 5 (бокси), вул.. Охтирська, 19 (навіс), вул.. Охтирська, 19 (контора), вул. Борова, 47 (дит. Кімната), загальною площею 1267,9 кв.м. та передати структурний підрозділ цілісного майнового комплексу житлового фонду ( нежитлові приміщення та основні засоби, відповідно до додатку №2) управлінню майна комунальної власності Сумської міської ради та стягнути з відповідача на користь державного бюджету заборгованості по орендній платі в сумі 17343 грн. 95 коп.

10.11.2008 року від позивача надійшли уточнення позовних вимог, згідно яких просить суд стягнути з відповідача на користь міського бюджету заборгованість по орендній платі в розмірі 17 345 грн. 95 коп.

Відповідач згідно відзиву на позовну заяву проти позову заперечує, так як дане майно та приміщення належить арбітражному керуючому Мальваному О.П., який має всі оригінальні документи.

Третя особа, згідно відзиву на позовну заяву зазначає, що позивач не має жодного відношення до майнових активів, що є предметом недійсного договору оренди комунального майна № ЖФ -001 від 29 грудня 2006 року та змін № 1 від 01 березня 2007 року, а також не має жодних підстав вимагати у відповідача кошти за користування майновими активами, що належать на праві повного господарського відання Держаному комунальному підприємству по експлуатації та ремонту житла «ВЖРУ -4» та включено до складу ліквідаційної маси банкрута.

Розглянувши матеріали справи та дослідивши наявні докази по справі, суд встановив:

Позивач просить суд стягнути з відповідача на користь міського бюджету заборгованість по орендній платі в розмірі 17 345 грн. 95 коп.

В обґрунтування своїх позовних вимог прокурор та позивач посилаються на те, що 29 грудня 2006 року між управлінням майном комунальної власності Сумської міської ради та товариством з обмеженою відповідальністю «Хімік – Інвест – Сервіс» було укладено договір № ЖФ -001, відповідно до якого відповідачу було передано в оренду структурний підрозділ цілісного майнового комплексу житлового фонду ( нежитлові приміщення та основні засоби), для забезпечення належного обслуговування житлового фонду. Дані приміщення розташовані за адресами: м. Суми, вул. М. Вовчок, 5 9бокси), вул. Охтирська, 19 (навіс), вул. Охтирська, 11 (дит.кімната), вул. Охтирська, 19 (контора), вул. Борова, 47 (дит. Кімната), загальною площею 1267,9 кв.м. Основні засоби , згідно додатку № 2 до договору оренди майна від 29.12.2006 року № ЖФ -001 на загальну суму 70072,30 грн. право на утримання якого орендар одержав на підставі рішень виконавчого комітету Сумської міської ради від 03.02.2004 року № 97 «Про затвердження результатів проведеного конкурсу по утриманню житлових будинків і прибудинкових територій, що перебувають у комунальній власності» . 03 березня 2007 року 2007 року до договору були внесені зміни № 1. Даними змінами договір оренди було викладено в новій редакції від 01.03.2007 року та внесено зміни до переліку переданих нежитлових приміщень та основних засобів. Скаржники, зазначають, що відповідач в порушення умов договору несвоєчасно вносив оренду плату в зв’язку з чим і виникла заборгованість в розмірі 17 343 грн. 95 коп.

При розгляді справи судом встановлено:

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Державне комунальне підприємство по експлуатації та ремонту житла «Виробниче житлове ремонтно-експлуатаційне управління № 4», створене Сумською міською радою, на основі власності Сумської міської територіальної громади, відповідно до Законів України «Про місцеве самоврядування в Україні», «Про підприємництво», «Про підприємства в Україні», «Про власність» та іншими актами чинного законодавства, з метою виробничої, житлово - експлуатаційної і ремонтної діяльності, надання житлово-комунальних, побутових та інших послуг населенню, забезпечення законних прав і інтересів фізичних і юридичних осіб, та одержання відповідного прибутку.

Згідно п. 5.1. Статуту підприємства Засновником (Сумською міською радою) підприємству на праві повного господарського відання було передано майно, в тому числі майно, що є предметом договору оренди комунального майна № ЖФ-001 від 29 грудня 2006 року та змін № 1 від 01 березня 2007 року.

Відповідно до ст. 5 Статуту підприємства Майно Державного комунального підприємства по експлуатації та ремонту житла «Виробничого житлового ремонтно-експлуатаційного управління № 4» є власністю територіальної громади м. Суми і належить Підприємству на праві повного господарського відання.

З метою утримання в належному стані житлового фонду міста та прибудинкових територій 25 червня 2003 року Сумською міською радою згідно рішення № 519-МР дуло створено Комунальні підприємства „Дирекція єдиного замовника Ковпаківського району" та „Дирекція єдиного замовника Зарічного району"

В зв'язку з великою заборгованістю підприємства (в тому числі і перед ДПІ в м. Суми) та неможливістю відновлення його платоспроможності господарським судом Сумської області Постановою від 01.06.2006 року по справі № 6/133-05 Державне комунальне підприємство по експлуатації та ремонту житла «ВЖРЕУ-4» (м. Суми, вул. Охтирська, 19, код 21102740) визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру та призначено ліквідатора Мальованого Олександра Павловича (ліцензія серія АБ № 216893 від 04.04.2005 р.).

В ході здійснення ліквідатором заходів, передбачених Законом України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", спрямованих на виявлення майнових активів підприємств-банкрутів та формування ліквідаційної маси для наступного задоволення вимог кредиторів було виявлено, що майнові активи ДКП «ВЖРЕУ -4» знаходились у податковій заставі з 2001 року, однак рішенням засновника - Сумської міської ради від 25 червня 2003 року № 519 - МР «Про створення комунальних підприємств «Дирекція єдиного замовника Зарічного району» та «Дирекція єдиного замовника Ковпаківського району» та передачу майна ВЖРЕУ 1-7» всі основні виробничі фонди ДКП «ВЖРЕУ 1-7» було передано за актами приймання-передачі на позабалансовий облік Управлінню житлово-комунального господарства без отримання дозволу заставодержателя (ДПІ в м. Суми) на згадану передачу.

Як зазначає третя особа, вважаючи вказану передачу майнових активів позивачів незаконною та такою, що порушує права та законні інтереси підприємств-банкрутів, кредиторів та держави, ліквідатором було подано адміністративний позов до господарського суду Сумської області про визнання незаконним та скасування рішення Сумської міської ради від 25 червня 2003 року № 519 - МР.

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 13 березня 2007 року по справі № АС 3/62-06 встановлено, що все рухоме та нерухоме майно позивачів на момент прийняття Сумською міською радою рішення № 519-МР від 25.06.2003 року перебувало в податковій заставі, що підтверджується витягами з Державного реєстру застав рухомого та нерухомого майна.

Відповідно до статутів Державних комунальних підприємств „ВЖРЕУ 1-7" вищим органом вказаних підприємств є засновник (тобто Сумська міська рада). У статутах позивачів у розділі .,Майно та кошти", зазначено, що майно підприємства належить йому на праві повного господарського відання.

Як видно із пункту 4 рішення Сумської міської ради від 25 червня 2003 року № 519 - МР Сумська міська рада фактично здійснила відчуження активів платника податків, а саме ДКП .,ВЖРЕУ 1-7", що перебували у податковій заставі на користь новостворених підприємств «Дирекція єдиного замовника Зарічного району» та «Дирекція єдиного замовника Ковпаківського району». При цьому дозволи на відчуження основних засобів не надавались, що підтверджується листом ДПІ в м. Суми від 04.10.2006 року № 63324/10/24-019.

З огляду на вище викладене суд дійшов висновку, що Сумська міська рада приймаючи п. 4 рішення від 25 червня 2003 року № 519 - МР вийшла за межі наданих їй законом повноважень та порушила положення Закону України „Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами".

На підставі вищезазначеного Судом апеляційної інстанції позовні вимоги позивачів задоволено в повному обсязі, п. 4 рішення Сумської міської ради від 25 червня 2003 року № 519-МР про передачу майнових активів ДКП „ВЖРЕУ 1-7" визнано не чинним.

Оскільки все рухоме та не рухоме майно Державного комунального підприємства по експлуатації та ремонту житла "ВЖРЕУ-4", яке належало йому на праві власності або повного господарського відання знаходилось в податковій заставі, Рішення XII сесії Сумської міської ради XXIV скликання № 519 МР від 25.06.2003 року (правочин) прийняте в порушення ст. 8 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» і спрямоване на незаконне заволодіння майном Державного комунального підприємства по експлуатації та ремонту житла "ВЖРЕУ-4", тобто порушує публічний порядок, а тому, відповідно до ст. 228 Цивільного кодексу України є нікчемним.

Згідно ст. 215 Цивільного кодексу України нікчемний правочин є недійсним і визнання його недійсним судом не вимагається, таким чином Рішення XII сесії Сумської міської ради XXIV скликання № 519 МР від 25.06.2003 року (правочин) є недійсним, що в свою чергу підтверджує і постанова Харківського апеляційного господарського суду від 13 березня 2007 року по справі № АС 3/62-06.

Відповідно до ст. 216 Цивільного кодексу України Рішення XII сесії Сумської міської ради XXIV скликання № 519 МР від 25.06.2003 року (недійсний правочин) не створює юридичних наслідків окрім тих, які пов'язані з його недійсністю, таким чином, майно Державного комунального підприємства по експлуатації та ремонту житла "ВЖРЕУ-4" незаконно передане на позабалансовий облік Управлінню житлово-комунального господарства Сумської міської ради, та оформлено актами приймання-передачі залишалось на праві повного господарського відання Державного комунального підприємства по експлуатації та ремонту житла "ВЖРЕУ-4" і на час відкриття ліквідаційної процедури.

Постановою Зарічного районного суду м. Суми від 09 червня 2008 року у справі № 2-а-248/08 визнано дії Сумської міської ради та виконавчого комітенту Сумської міської ради по передачі майнових активів Державних комунальних підприємств по експлуатації та ремонту житла „Виробничіх житлових ремонтно-експлуатаційних управлінь 1-7" незаконними.

17 червня 2008 року виконавчий комітенту Сумської міської ради подав заяву про апеляційне оскарження , а 25.07.2008 року і саму апеляційну скаргу на постанову Зарічного районного суду м. Суми від 09 червня 2008 року у справі № 2-а-248/08.

Ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 09.09.2008 року справа № 22А-5349/08 апеляційну скаргу виконавчого комітету сумської міської ради залишено без задоволення а постанову Зарічного районного суду м. Суми від 09 червня 2008 року у справі № 2-а-248/08 залишено без змін.

Відповідно до п. 2 ст. 23 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" з дня прийняття господарським судом постанови про визнання підприємства банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури припиняються повноваження органів управління банкрута щодо управління банкрутом та розпорядження його майном, якщо цього не було зроблено раніше, керівник банкрута звільняється з роботи у зв'язку з банкрутством підприємства, про що робиться запис в його трудовій книжці, а також припиняються повноваження власника (власників) майна банкрута, якщо цього не було зроблено раніше.

Отже починаючи з 01.06.2006 року Сумська міська рада втратила свої повноваження щодо розпорядження майновими активами Державного комунального підприємства по експлуатації та ремонту житла "ВЖРЕУ-4", в тому числі і майновими активами що є предметом договору оренди комунального майна № ЖФ-001 від29 грудня 2006 року та змін № 1 від 01 березня 2007 року.

29.12.2006 року було укладено договір оренди майна № ЖФ-001 між Управлінням комунального майна Сумської міської ради та Товариством з обмеженою відповідальністю „Хімік-нвест-сервіс" згідно, якого Управління комунального майна Сумської міської ради передало в оренду структурний підрозділ цілісного майнового комплексу житлового фонду (нежитлові приміщення та основні засоби), для забезпечення належного обслуговування житлового фонду, дані приміщення знаходяться за адресами: м. Суми, вул.. М.Вовчок, 5 (бокси), вул.. Охтирська, 19 навіс), вул.. Охтирська, 11 (дит. кімната), вул.. Охтирська, 19 (контора), вул.. Борова, 47 (дит. кімната), загальною площею 1267,9 м . Основні засоби, згідно до договору оренди майна від !9.12.2006 року № ЖФ - 001 на зальну суму 90072, 30 грн.

03 березня 2007 року до договору оренди були внесені зміни № 1. Даними змінами договір оренди було викладено в новій редакції від 01 березня 2007 року № ЖФ - 001 та внесено міни до переліку переданих приміщень та основних засобів.

Отже, договір оренди майна № ЖФ-001 від 29.12.2006 року укладено після 1.06.2006 року, тобто після визнання ДКП „ВЖРЕУ -4" банкрутом, а тому а ні Управління комунального майна Сумської міської ради, а ні сама Сумська міська рада не мали жодних прав на майно, що є предметом договору оренди майна № ЖФ-001 від 29.12.2006 року, що в свою чергу лише підтверджує його нікчемність та недійсність.

Згідно ст. 216 Цивільного кодексу України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов’язані з його не дійсністю, а отже орендна плата за недійсним договором не може нараховуватися.

Враховуючи вищевикладене суд вважає вимоги прокурора, не законними, не правомірними, та такими, що не підлягають задоволенню.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 49, 82-85 ГПК України, суд –

В И Р І Ш И В :

В позові - відмовити.

СУДДЯ                                                                      М.С. Лущик