ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
--------------------------------------------------------------------------------------------------------------------
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 09/434а

"04" квітня 2008 р., 11 год. 40 хв.           м. Черкаси

Господарський суд Черкаської області в складі головуючого - судді Курченко Н.М.,

при секретарях: Лавріненко С.І., Мирошниченко Б.В.,

за участю представників сторін: позивача – Савісько А.В. голова правління, Сівова І.В. за довіреністю, Жирова Г.І. за довіреністю, Сівов Ю.Ю. за довіреністю, відповідача –Білоглазенко Г.П. за довіреністю, Щербини Т.А. за довіреністю, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси адміністративну справу за позовом Відкритого акціонерного товариства «Будівельно-монтажне управління № 8»(ВАТ «БМУ №8»), м. Черкаси до Державної податкової інспекції (ДПІ) у місті Черкаси про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

ВСТАНОВИВ :

18 січня 2008 року позивачем подано адміністративний позов, у якому він просить визнати нечинним податкове повідомлення-рішення ДПІ у місті Черкаси (відповідач) від 18 червня 2007 року №/00.

20.03.2008 року позивач подав заяву про збільшення позовних вимог, у якій просить визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення відповідача від 18.06.2007 року №/00 (перше спірне рішення) та від 27.08.2007 року №/1 (друге спірне рішення), за якими позивачу визначена сума податкового зобов’язання з податку на прибуток - 40218,00 грн., у тому числі: основний платіж 26812,00 грн., штрафні (фінансові) санкції 13406,00 грн.

Позовні вимоги мотивовані наступним:

- викладені в акті перевірки від 18.06.2007 року №1137/23-2/14313530 (далі –акт перевірки) факти, є недостовірними, перекрученими, не відповідають реальним обставинам господарської діяльності позивача;

- при перевірці не враховані і не відображені в акті перевірки первинні бухгалтерські документи позивача з окремих господарських операцій, що призвело до безпідставного та помилкового визначення податкових зобов’язань з податку на прибуток;

- висновки перевірки про порушення позивачем п.4.1 ст.4, п.п 5.3.2, п.5.3, п.п.5.4.10 п.5.4 ст.5, п.п. 8.6.1 п.8.6, п. 8.7.1 п.8.7 ст.8 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств»і, як наслідок, заниження податку на прибуток за 2004 рік на 3130,00 грн., за 2005 рік –9830,00 грн., за 2006 рік –13714,00 грн., за 1 квартал 2007 року –138,00 грн., необґрунтовані і безпідставні, оскільки при перевірці відповідачем не перевірений субрахунок 685 «Розрахунки з іншими кредиторами», на якому ведеться облік послуг, наданих позивачу різними суб’єктами підприємницької діяльності;

- зазначена неповнота перевірки призвела до неврахування у складі валових витрат дійсних витрат позивача на суму 106 676,00 грн., які підтверджені первинним документами, і мали місце у перевіреному періоді, а саме:

1. Витрати за надання підприємцем Солонько М.Ю. згідно договору юридичного обслуговування від 05.02.2004 року юридичних послуг, виконання яких підтверджено актами виконаних робіт, всього на загальну суму 79 900,00 грн.

2. Витрати за надання підприємцем Кужіль А.П. згідно договору від 17.01.2005 року послуг з благоустрою території позивача, виконання яких підтверджено актами виконаних робіт, на загальну суму 26 776,00 грн.;

- на спірне рішення до ДПІ у місті Черкаси в порядку адміністративного оскарження була подана первинна скарга, до якої були надані всі документи, що підтверджують не враховані відповідачем валові витрати, однак рішення про результати розгляду первинної скарги та податкове повідомлення-рішення, яке повинно бути прийняте після розгляду скарги, підприємству не надійшло;

- 27.12.2007 року підприємством отримана перша податкова вимога від 21.12.2007 року, з якої позивач дізнався, що сума податкових зобов’язань з податку на прибуток, визначена за спірним рішенням, стала узгодженим податковим зобов’язанням, тобто податковим боргом, з чим він не погоджується, тому звернувся до господарського суду з даним адміністративним позовом.

В підготовчому провадженні примирення сторін не відбулося. У попередньому судовому засіданні оголошувалась перерва з 22 лютого 2008 року по 04 березня 2008 року.

Заявою про уточнення позовних вимог, яка надійшла до господарського суду 04.03.2008 року, позивач просить суд визнати перше спірне рішення протиправним та скасувати його. У заяві позивач пояснює, що рішенням ДПІ у місті Черкаси від 20.07.2007 року за №16253/25-009 був продовжений строк розгляду первинної скарги до 30.08.2007 року; продовження строку розгляду первинної скарги вважає незаконним, оскільки звернень про надання додаткової інформації та документів до позивача не було; рішення про результати розгляду первинної скарги не надходило, нове податкове повідомлення-рішення, яке повинно бути прийняте після розгляду скарги він не має, тому оспорює відоме йому податкове повідомлення - рішення.

У письмових запереченнях на позов, представник відповідача по довіреності від 09.01.2008 року №170/10-017 Білоглазенко Г.П. позовні вимоги не визнав, посилаючись на наступні обставини:

- посилання позивача на те, що при перевірці не враховані в повному обсязі валові витрати підприємства, які збільшують суму валових витрат, необґрунтовані та безпідставні;

- порушення Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств», які викладені в акті перевірки, не мають нічого спільного з викладеними в позовних вимогах твердженнях, факт заниження підприємством податку на прибуток по конкретних господарських операціях залишається фактом, причиною цьому є дії підприємства, які за своїм змістом і по суті відрізняються від наведених у позові обставин і на наслідки не впливають;

- в 2.10 акту перевірки вказані всі документи, які були надані підприємством для перевірки, голова правління та головний бухгалтер поставили свої підписи в акті перевірки про достовірність використаних при перевірці первинних документів і про повноту їх обсягу, також посадові особи позивача своїми підписами затвердили, що додаткових (інших) документів, які свідчать про діяльність підприємства за період, який перевірявся, не має;

- на момент підписання акту перевірки бухгалтерський рахунок 685 на підприємстві був відсутній;

- в акті перевірки відображено відсутність заборгованості по рахунку 685 в розмірі 10 667,00 грн. станом на 31.03.2007 року, розрахунки з вказаними у позовній заяві підприємцями Солонько М.Ю. та Кужіль А.П. у періоді, який перевірявся, не проводився ні через розрахунковий рахунок, ні готівковими коштами, про що свідчить п.2.15.5 акту перевірки, в якому вказаний розмір валюти балансу підприємства на початок та кінець перевіреного періоду, де визначена вся дебіторська та кредиторська заборгованість підприємства станом на 01.01.2004 року та станом на 31.03.2007 року (додаток до акту перевірки), рахунок 685 відсутній;

- відповідно до абз.3 п.5.1 ст.5 Закону України «Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами»від 21.12.2000 року №2181-ІІІ (далі –ЗУ №2181), якщо у майбутніх податкових періодах (з у рахуванням строків давності, визначених ст.15 цього Закону) платник податків самостійно виявляє помилки у показниках раніше поданої податкової декларації, такий платник податків має право надати уточнюючий розрахунок.

Позивач подав клопотання про витребування у відповідача рішення про результати розгляду його первинної скарги та податкове повідомлення-рішення, прийняте після розгляду скарги, яке задоволено судом.

Представник відповідача заявила клопотання про витребування у позивача оригіналів документів, які підтверджують виконання послуг та розрахунки за них з господарських операцій, які за доводами відповідача, не враховані при перевірці, яке задоволено судом.

Позивачем надані оригінали всіх документів, які досліджені в судовому засіданні, та на вимогу позивача повернуті його представнику із залишенням у справі засвідчених копій документів.

Представником відповідача надано рішення про результати розгляду первинної скарги від 22.08.2007 року за №18674/25-009 та податкове повідомлення-рішення, прийняте після розгляду первинної скарги позивача, від 27 серпня 2007 року №/1, після чого 20.03.2008 року позивач подав заяву про збільшення позовних вимог.

За клопотанням представника позивача, допитаний в судовому засіданні свідок Солонько М.Ф.

В судовому засіданні оголошувалась перерва з 11 по 20 березня 2008 року та з 20 березня по 04 квітня 2008 року.

Після перерви, оголошеної 20 березня 2008 року, представники відповідача в судове засіданні не з’явились. При цьому представник відповідача Білоглазенко Г.П. 03.04.2008 року направила до суду клопотання, у якому просить продовжити процесуальний строк розгляду справи та відкласти розгляд справи на іншу дату, у зв’язку з перебуванням представників у відпустках. У задоволенні цього клопотання судом відмовлено.

В судовому засіданні:

- представники позивача підтримали позовні вимоги з врахуванням заяв про уточнення та збільшення позовних вимог, просили визнати протиправними та скасувати обидва спірні податкові повідомлення - рішення відповідача від 18.06.2007 року, яке було прийняте після перевірки, та від 27.08.2007 року, яке було прийняте після розгляду первинної скарги позивача і отримане позивачем в процесі розгляду справи в суді, спростовуючи доводи представників відповідача посилались на те, що в бухгалтерському обліку позивача дійсно обліковується заборгованість та витрати за надані послуги з юридичного обслуговування та по приведенню в належний санітарний стан території бази позивача, послуги дійсно були надані, але із-за відсутності коштів розрахунки за надані послуги своєчасно не проведені, на даний час заборгованість частково погашена, при врахуванні цим витрат податкових зобов’язань у позивача фактично не буде, відповідач невірно визначив суму податкового зобов’язання;

- представники відповідача позовні вимоги не визнали з підстав, викладених у письмових запереченнях на позов, та пояснили, що рішення про результати розгляду первинної скарги позивача та податкове повідомлення-рішення від 27.08.2007 року направлялись позивачу за адресою: вул.Сурікова,11а, але повернуті поштою без вручення з відміткою пошти, про те, що підприємство за зазначеною адресою не існує, валові витрати, на які вказує позивач, не були враховані при перевірці, оскільки про їх існування посадові особи позивача не заявляли і документи про ці витрати, при перевірці не подані.

Заслухавши представників сторін, допитавши свідка, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

Відповідачем проведена виїзна планова документальна перевірка позивача з питань дотримання вимог податкового та іншого законодавства за період з 01.01.2004 року по 31.03.2007 року, за результатами якої складений акт від 18 червня 2007 року №1137/23-2/14313530 (далі –акт перевірки).

Позивач не погоджується з висновками перевірки щодо порушень п.4.1 ст.4, п.п.5.3.2 п.5.3, п.п. 5.4.10 п.5.4 ст.5, п.п.8.6.1 п.8.6, п.п.8.7.1 п.8.7 ст.8 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств»від 28.12.1994 року №334/94-ВР у редакції Закону України від 22.05.1997 року №283/97-ВР, із змінами і доповненнями (далі скорочено –ЗУ «Про оподаткування прибутку), та заниження податку на прибуток за 2004 рік в сумі 3130,00 грн., за 2005 рік в сумі 9830,00 грн., за 2006 рік в сумі 13714,00 грн., за 1 квартал 2007 року в сумі 138,00 грн., викладеними у розділі ІІІ, пункти 3.1.1, 3.1.2, 3.1.4, п.4.1 розділу 4 акту перевірки.

На підставі акту перевірки згідно з підпунктом «б»п.п. 4.2.2. п.4.2 ст. 4 ЗУ №2181 та згідно п.4.1 ст.4, п.п.5.3.2 п.5.3, п.п. 5.4.10 п.5.4 ст.5, п.п.8.6.1 п.8.6, п.п.8.7.1 п.8.7 ст.8 ЗУ «Про оподаткування прибутку», відповідно до п.п. 17.1.3. п.17.1 ст. 17 ЗУ № 2181 відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення від 18 червня 2007 року №/00, за яким визначено позивачу суму податкового зобов’язання з податку на прибуток усього 40 218,00 грн., у тому числі: основний платіж - 26812,00 грн., штрафні (фінансові) санкції –13 406,00 грн.

Державна податкова інспекція у місті Черкаси (відповідач у справі) розглянула скаргу позивача на вказане податкове повідомлення-рішення та прийняла рішення про результати розгляду первинної скарги від 22.08.2007 року за №18674/25-009, за результатами якої податкове повідомлення-рішення залишено баз змін, а скарга товариства без задоволення.

27 серпня 2007 року, тобто після розгляду первинної скарги платника податків, відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення №/1, за яким визначено позивачу суму податкового зобов’язання з податку на прибуток в таких же сумах: усього 40 218,00 грн., у тому числі: основний платіж - 26812,00 грн., штрафні (фінансові) санкції –13 406,00 грн.

Підставою визначення позивачу податкових зобов’язань стала зміна відповідачем об’єкту оподаткування (ст.3 ЗУ «Про оподаткування прибутку), яка виникла внаслідок коригування, задекларованих позивачем валового доходу та валових витрат. Обставини коригування, викладені в розділі ІІІ акту перевірки, пункти 3.1.1, 3.1.2, 3.1.3, 3.1.4.

Позивач вважає, що при коригуванні валових витрат, відповідачем не враховані, задекларовані та підтверджені витрати за надання підприємцем Солонько М.Ю. згідно договору юридичного обслуговування від 05.02.2004 року юридичних послуг на суму 79 900,00 грн. та витрати за надання підприємцем Кужіль А.П. згідно договору від 17.01.2005 року послуг з благоустрою території позивача на суму 26776,00 грн., тому контролюючим органом невірно визначені податкові зобов’язання з податку на прибуток.

Судом встановлені наступні обставини, не врахованих при перевірці витрат позивача.

05 лютого 2004 року позивач уклав з підприємцем Солонько М.Ф. договір про надання юридичних послуг, за умовами якого позивач, як замовник, замовляє, а підприємець, як виконавець, здійснює організацію та ведення претензійно-позовної роботи на підприємстві, представництво в судах та правоохоронних органах, забезпечення договірної роботи, правове забезпечення ведення бухгалтерського обліку, підготовка та державна реєстрація (перереєстрація) установчих документів, розробка проектів внутрішніх нормативних документів, надання консультацій, висновків, довідок, дії по виконанню судових рішень, інші послуги за дорученням замовника (п.1 Договору). Замовник зобов’язався щомісячно, не пізніше 15 числа наступного за поточним місяця, сплачувати винагороду згідно підписаного обома сторонами акту виконаних робіт, мінімальний розмір винагороди 1200 грн. в місяць (п.3 Договору).

Згідно умов договору, на виконання послуг сторонами складені акти виконаних робіт, а саме: 30.04.2004 року –1500,00 грн., 31.05.2004 року –1200,00 грн., 30.06.2004 року –1500,00 грн., 30.07.2004 року –1400,00 грн., 31.08.2004 року –1500,00 грн., 30.09.2004 року –1300,00 грн., 29.10.2004 року –1400,00 грн.,30.11.2004 року –1200,00 грн.,31.12.2004 року –1500,00 грн.; 31.01.2005 року –2500,00 грн., 28.02.2005 року –2500,00 грн., 31.03.2005 року –3000,00 грн., 29.04.2005 року –2800,00 грн., 31.05.2005 року –3200,00 грн., 30.06.2005 року –2500,00 грн., 29.07.2005 року –3200,00 грн., 31.08.2005 року –2800,00 грн.,30.09.2005 року -3000,00 грн., 31.10.2005 року –3200,00 грн., 30.11.2005 року –3000,00 грн., 30.12.2005 року –2500,00 грн.; 31.01.2006 року –2600,00 грн., 28.02.2006 року –2600,00 грн.,31.03.2006 року –2800,00 грн., 28.04.2006 року - 3000,-- грн., 31.05.2006 року –3000,00 грн., 30.06.2006 року –2800,00 грн., 31.07.2006 року –2600,00 грн., 31.08.2006 року –2600,00 грн., 29.09.2006 року –2900,00 грн., 31.10.2006 року –2900,00 грн., 30.11.2006 року –2800,00 грн.,29.12.2006 року –2600,00 грн., всього на суму 79 900,00 грн.

Солонько М.Ф. зареєстрований як суб’єкт підприємницької діяльності виконкомом Придніпровської районної ради м. Черкаси 11 червня 2003 року, має свідоцтво на право зайняття адвокатською діяльністю за №259, видане 14.05.2007 року.

16 січня 2007 року підприємець Солонько М.Ф. звернувся до позивача з претензією про стягнення заборгованості в сумі 79900,00 грн. Згідно акту звірки розрахунків від 07.03.2008 року станом на 01.03.2008 року заборгованість позивача перед Солонько М.Ф. становить 68385,00 грн.

Допитаний в судовому засіданні Солонько М.Ф. пояснив, що він має договірні відносини з позивачем з 2004 року, надає юридичні послуги з усіх питань, що виникають під час його діяльності, при цьому прибуває на підприємство по замовленню, інколи керівник приходить в його офіс, позивач з ним не розрахувався, він розуміє фінансові труднощі підприємства, але в 2007 році пред’явив всі вимоги, оскільки можуть закінчитися строки позовної давності, частину боргу підприємство сплатило, підписи на всіх пред’явлених судом актах виконаних робіт, складених з ВАТ «БМУ №8», його власні.

17 січня 2005 року позивач уклав договір з підприємцем Кужіль О.П. про надання послуг, за умовами якого позивач, як замовник, замовляє, а підприємець, як виконавець, надає послуги по благоустрою території підприємства, до яких входять: планування будівельного сміття (без цегли) під автодороги, площадки, очищення території від бур’янів, планування піску, щебеню під будівлі, автодороги, площадки, очищення проїздів, переходів від снігу, забезпечення тротуарів в зимовий період проти морозними добавками (розділ 1 Договору).

Виконавець виконує роботи у строки, визначені замовником, на виконання робіт сторони складають акт виконаних робіт (розділ 2 Договору).

Згідно умов договору, на виконання послуг сторонами складені акти виконаних робіт, а саме: 30.03.2005 року –5000,00 грн., 30.09.2005 року –5120,00 грн., 30.06.2006 року –8800,00 грн., 29.09.2006 року –6416,00 грн., 29.12.2006 року –5120,00 грн., всього на суму 30 456,00 грн.

Згідно акту звірки взаємних розрахунків від 07.03.2008 року станом на 01.03.2008 року заборгованість позивача перед підприємцем Кужіль О.П. становить 120,00 грн.

Кужіль О.П. є суб’єктом підприємницької діяльності, зареєстрований в ДПІ у м.Черкаси, як платник податків, що не заперечується відповідачем.

При врахуванні зазначених витрат та віднесенні їх до валових витрат у податкових періодах, у яких вони виникли, змінюються визначені контролюючим органом відхилення валових витрат та зменшуються податкові зобов’язання до 617,00 грн. (розрахунок наведений у таблиці).

Оцінюючи докази у справі в їх сукупності, суд вважає позовні вимоги підлягаючими частковому задоволенню, з огляду на наступне.

Відповідно до п.3.1 ст.3 ЗУ «Про оподаткування прибутку»об'єктом оподаткування є прибуток, який визначається шляхом зменшення суми скоригованого валового доходу звітного періоду, визначеного згідно з пунктом 4.3 цього Закону на:

суму валових витрат платника податку, визначених статтею 5 цього Закону;

суму амортизаційних відрахувань, нарахованих згідно із статтями 8 і 9 цього Закону.

Поняття та порядок формування валових доходів платника податку встановлює ст.4 ЗУ «Про оподаткування прибутку», валових витрат –ст.5 цього Закону.

Відповідно до ст.4 п.4.1 ЗУ «Про оподаткування прибутку»валовий доход - загальна сума доходу платника податку від усіх видів діяльності, отриманого (нарахованого) протягом звітного періоду в грошовій, матеріальній або нематеріальній формах як на території України, її континентальному шельфі, виключній (морській) економічній зоні, так і за їх межами.

Згідно пунктів 5.1, 5.2 п.п.5.2.1 ст.5 ЗУ «Про оподаткування прибутку» валові витрати виробництва та обігу (далі - валові витрати) - сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних як компенсація вартості товарів (робіт, послуг), які придбаваються (виготовляються) таким платником податку для їх подальшого використання у власній господарській діяльності. До складу валових витрат включаються суми будь-яких витрат, сплачених (нарахованих) протягом звітного періоду у зв'язку з підготовкою, організацією, веденням виробництва, продажем продукції (робіт, послуг) і охороною праці, у тому числі витрати з придбання електричної енергії (включаючи реактивну), з урахуванням обмежень, установлених пунктами 5.3 - 5.7 цієї статті.

Позивач підтвердив суму валових витрат, на яку зменшується сума скоригованого валового доходу перевірених звітних періодів. Відповідачем не заперечується факт не врахування витрат, на які посилається позивач.

Доводи відповідача про відсутність підтвердження таких витрат під час перевірки, спростовані позивачем.

Так, в пункті 2.10 акту перевірки вказані назва документів, які охоплені перевіркою, серед яких відсутні оборотно-сальдові відомості по рахунку 685 «Розрахунки з іншими кредиторами», на якому позивачем обліковувались витрати за надані послуги підприємцями Солонько М.Ю. та Кужіль А.П. При поданні скарги в адміністративному порядку позивач надав документи, які не були враховані при перевірці. Не приймаючи документи, відповідач не мотивував причини та підстави їх не прийняття, чим порушено п.п.5.2.2 п.5.2 ст.5 ЗУ №2181.

Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні»від 16 липня 1999 року №996-ХІУ, зі змінами і доповненнями, який поширюється на всіх юридичних осіб незалежно від їх організаційно-правових форм і форм власності, встановлені основні принципи бухгалтерського обліку та фінансової звітності, серед яких: нарахування та відповідність доходів і витрат - для визначення фінансового результату звітного періоду необхідно порівняти доходи звітного періоду з витратами, що були здійснені для отримання цих доходів. При цьому доходи і витрати відображаються в бухгалтерському обліку та фінансовій звітності в момент їх виникнення, незалежно від дати надходження або сплати грошових коштів; превалювання сутності над формою - операції обліковуються відповідно до їх сутності, а не лише виходячи з юридичної форми (ст.4 цього Закону).

Отже, незалежно від сплати грошових коштів позивач вправі був відобразити у бухгалтерському обліку та фінансовій звітності витрати за надані відповідно до договорів послуги підприємцями Солонько М.Ю. та Кужіль А.П в момент їх виникнення, тобто в момент складання двосторонніх актів здачі-приймання робіт (послуг). Відповідач не довів відсутність виконання робіт та надання послуг підприємцями Солонько М.Ю. та Кужіль А.П.

Витрати за надані послуги підприємцями Солонько М.Ю. та Кужіль А.П. підпадають під ознаки валових витрат в розумінні пунктів 5.1, 5.2 ст.5 ЗУ «Про оподаткування прибутку», і не підпадають під обмеження та ознаки, визначені п.5.3 –5.7 ЗУ «Про оподаткування прибутку».

Таким чином, позивач вправі був включити до складу валових витрат у відповідних звітних періодах їх виникнення, витрати за надані підприємцями Солонько М.Ю. та Кужіль А.П. роботи (послуги) та врахувати їх при визначенні об’єкту оподаткування з податку на прибуток.

За таких обставин, сума податкових зобов’язань, визначена відповідачем за спірними рішеннями, підлягає зменшенню у відповідних податкових періодах. При врахуванні витрат за надані роботи (послуги) підприємцями Солонько М.Ю. та Кужіль А.П. та віднесенні їх до складу валових витрат у відповідних податкових періодах, визначені податкові зобов’язання з податку на прибуток згідно розрахунку становлять 617,00 грн. (розрахунок по податкових періодах в порівнянні з актом перевірки наведений у таблиці). З даної суми відповідно до п.п.17.1.3 п.17.1 ст.17 ЗУ №2181 підлягає визначенню штраф у розмірі 50% від суми нарахованого податку, що становить 308,00 грн.

Відповідно до частини 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС України) в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб’єкта владних повноважень обов’язок щодо доказування правомірності свого рішення покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач не спростував доводи та документи позивача про надання робіт (послуг) підприємцями Солонько М.Ю. та Кужіль А.П, на підставі яких формувались валові витрати у відповідних податкових періодах.

За таких обставин, висновки відповідача суд вважає необґрунтованими в частині визначення податкових зобов’язань з податку на прибуток в сумі 26195,00 грн., як такі, що зроблені без врахування всіх обставин, що мають значення для прийняття спірних рішень, з неправильним застосуванням норм податкового законодавства до фактичних обставин господарської діяльності позивача. Отже і застосування штрафних санкцій відповідно до п.п.17.1.3 п.17.1 ст.17 ЗУ №2181 з вказаної суми у розмірі 50% цієї суми, що становить 13098,00 грн., є протиправним.

Таким чином, спірні рішення підлягають скасуванню в частині визначення податкового зобов’язання з податку на прибуток в сумі 39293,00 грн., у тому числі: основний платіж –26195,00 грн., штрафні (фінансові) санкції - 13098,00 грн.

Вимоги про відшкодування судових витрат позивачем не заявлені, тому не розглянуті судом.

Керуючись ст. ст. 94, 160-163 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у м. Черкаси від 18 червня 2007 року № /00 в частині визначення податкового зобов’язання з податку на прибуток в сумі 39293,00 грн., у тому числі: основний платіж –26195,00 грн., штрафні (фінансові) санкції - 13098,00 грн. Вказане рішення визнати правомірним в частині визначення податкового зобов’язання з податку на прибуток в сумі 925,00 грн., у тому числі: основний платіж –617,00 грн., штрафні (фінансові) санкції - 308,00 грн.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у м. Черкаси від 27 серпня 2007 року № /1 в частині визначення податкового зобов’язання з податку на прибуток в сумі 39293,00 грн., у тому числі: основний платіж –26195,00 грн., штрафні (фінансові) санкції - 13098,00 грн. Вказане рішення визнати правомірним в частині визначення податкового зобов’язання з податку на прибуток в сумі 925,00 грн., у тому числі: основний платіж –617,00 грн., штрафні (фінансові) санкції - 308,00 грн.

В решті позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, яка підлягає поданню до Київського апеляційного адміністративного суду через господарський суд Черкаської області протягом десяти днів з дня складення постанови в повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

СУДДЯ                                                                                Н.М.Курченко

Постанова складена в повному обсязі 09 квітня 2008 року