ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ
=======================================================================
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

"16" липня 2008 р.

12:30

Справа №  17/46/07-НР

За позовом:
Державної податкової інспекції у Заводському районі м. Миколаєва (54029,
м.Миколаїв, вул. Г. Петрової, 2-А)

До відповідача:
1). Суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1)

2). Приватного підприємства
„Украгробудснаб” ( м. Кіровоград, пров.Обїздний,44)

Про: визнання
договорів поставки недійсними та стягнення

Суддя В.Д.
Фролов

П
Р Е Д С Т А В Н И К И:

Від
позивача: Давидченко І.М., дов. № 50/9/10-00 від 10.012008 р.

Від
1 відповідача:

Від
2 відповідача:

В
засіданні приймає участь:

Державною податковою інспекцією у
Заводському районі міста Миколаєва у січні 2007 року заявлений позов про
визнання недійсним договорів поставки від 29.07.04 та від 02.09.04,  укладених Суб'єктом підприємницької
діяльності ОСОБА_1 з Приватним підприємством “Украгробудснаб” та стягнення з
останнього на користь ОСОБА_1  275 140,00
грн. отриманих за вказаним договором. Разом з цим, позивач просив стягнути з
відповідача-1 до Державного бюджету України
одержані ним за спірним
зобов'язанням 275 140,00 грн.

Ухвалою Господарського суду
Миколаївської області від 19.04.07, прийнятою суддею Коваль С.М., провадження у
справі припинено на підставі  пункту 1
частини 1 статті 80 Господарського процесуального кодексу України. Місцевий суд
дійшов висновку про те, що  позивач у
справі є суб'єктом владних повноважень, тому даний спір підлягає розгляду за
правилами Кодексу  адміністративного
судочинства України.

Одеський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів: головуючого -Туренко В.Б., Бандури Л.І., Поліщук
Л.В., постановою від 07.06.07, перевірену ухвалу господарського суду залишив
без змін з тих же підстав.

Постановою Вищого господарського суду
України від 01.11.2007 р. постанову одеського апеляційного господарського суду
від 07.06.2007р. у справі №17/46/07 і ухвалу господарського суду Миколаївської
області від 19.04.2007р. у цій справі скасовані.  Матеріали справи направлені для розгляду до
господарського суду Миколаївської області.

Ухвалою господарського суду
Миколаївської області від 23.11.2007 р. (суддя Гриньова Т.В.) справу № 17/46/07
прийнято до нового розгляду та присвоєний № 17/46/07 -Н.Р.

Ухвалою Верховного суду України від
31.01.2008 р. відмовлено у порушенні касаційного провадження з перегляду
постанови Вищого господарського суду України від 01.11.2007 р.

Ухвалою господарського суду
Миколаївської області від 08.04.2008 р. (суддя Гриньова Т.В.) провадження у
справі припинено на підставі п. 1 ст. 80 ГПК України.

Постановою Одеського апеляційного
господарського суду від 20.05.2008 р. ухвалу господарського суду Миколаївської
області від 08.04.2008 р.  скасовано,
справу передано на розгляд до господарського суду Миколаївської області.

Ухвалою господарського суду
Миколаївської області ( суддя В.Д. Фролов) від 02.06.2008 р. справу № 17/46/07
-Н.Р. прийнято до розгляду, за правилами КАС України.

Представники відповідачів, належним
чином повідомлених про дату, час і місце судового розгляду, у судове засідання
не з'явились. Відзив на позовну заяву до суду не надали, позов не оспорили. При
таких обставинах, суд вважає можливим розглянути справу за наявними матеріалами
за їх відсутністю.

Розглянувши представлені докази,
заслухавши представника позивача -  суд
встановив:

Суб'єкт підприємницької діяльності
- фізична особа ОСОБА_1 (ідентифікаційний НОМЕР_1) зареєстрований
реєстраційно-ліцензійною палатою Миколаївського міськвиконкому 26.01.2004р.,
реєстраційний № 10907. Він взятий на облік, як платник податків, в ДПІ у
Заводському районі м. Миколаєва 26.01.2004р. за № 1281.

Центральною МДПІ у М.Миколаєві
проведено позапланову невиїзну перевірку Суб'єкта підприємницької діяльності -
фізичної особи ОСОБА_1, за наслідками якої складено довідку від 22.03.2005р. №
14/1702-217/НОМЕР_1. Перевіркою встановлено наступне.

В    липні
та    вересні    2004р.
Суб'єкт підприємницької діяльності - фізична особа ОСОБА_1 мав    правовідносини    з Приватним підприємством „Украгробудснаб”
(), а саме:

29.07.2004р. другим
відповідачем відвантажено на адресу першого відповідача насіння ячменю
фуражного в кількості 389,552 т. на загальну суму 145500 грн.,   в
т.ч.   ПДВ   -
24250,00 грн.   Відвантаження  продукції
підтверджується накладною № 29/07 від 29.07.2004р. Розрахунки між
контрагентами проведено у готівковій
формі   на   загальну
суму    145500,00  гри.,
згідно   квитанції   до прибуткового касового ордеру № 111 від
07.07.2004р. на суму 90500,00 грн.; № 115 від 09.07.2004р. на суму 40000,00
грн.; № 126 від 29.07.200бр. на суму 15000,00 грн.

02.09.2004р. другим відповідачем
відвантажено на адресу першого відповідача насіння ячменю фуражного в
кількості 271,250 т. на загальну суму 129640,00 грн.,  в
т.ч.  ПДВ  - 21606,00
грн.  Відвантаження  продукції підтверджується накладною № 02/09
від 02.09.2004р. Розрахунки між контрагентами проведено у готівковій   формі
на   загальну   суму
129640,00   гри.,   згідно
квитанцій   до прибуткового касового
ордеру № 147 від 20.09.2004р. на суму 40000,00 грн.; № 151 від 09.07.2004р. на
суму 89640 грн.

Отже, договори від 29.07.2004р. та
від 02.09.2004р., укладені між
відповідачами,    можна   вважати
дійсно укладеними,
виходячи    з    наступних
норм законодавства.

Відповідно до ст. 205 ЦК України,
правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати
форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом
не встановлена обов'язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка
сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків.

Статтею 206 ЦК України передбачено,
що усно можуть вчинятися правочини, які повністю виконуються сторонами у момент
їх вчинення. Юридичній особі, що сплатила за товари та послуги на підставі
усного правочину з другою стороною, видається документ, що підтверджує підставу
сплати та суму одержаних грошових коштів.

Також недодержання сторонами
письмової форми правочину, яка встановлена законом, не має наслідком його
недійсність, крім випадків, встановлених законом..

Заперечення однією із сторін факту
вчинення правочину або оспорювання окремих його частин може доводитися
письмовими доказами, засобами аудіо-, відеозапису та іншими доказами. Рішення
суду не може  ґрунтуватися на свідченнях
свідків.

При направленні запиту до
Кіровоградської об'єднаної ДПІ було з'ясовано, що станом на 16.08.2006р. до ДПІ
у м.Кіровограді від державних реєстраторів виконавчого комітету Кіровоградської
міської ради відомості про державну реєстрацію припинення юридичної особи
Приватного підприємства „Украгробудснаб”
не надходили; декларації та відомості податкової звітності Приватне
підприємство „Украгробудснаб”  до ДПІ у
м. Кіровограді не надавало.

Слід зазначити, що актом
Кіровоградської об'єднаної ДПІ від 30.06.2004р. № 29 про анулювання Свідоцтва
про реєстрацію платника податку на додану вартість, анульовано свідоцтво
№15234831 Приватного підприємства „Украгробудснаб” , видане 24.10.2001р. (дата
анулювання свідоцтва 21.04.2003р.)

Також при направленні запиту до
Кіровоградської об'єднаної ДПІ (за місцем реєстрації Приватного підприємства
„Украгробудснаб”)  було встановлено, що
рішенням місцевого суду Ленінського району м.Кіровограда від 21.04.2003р. визнані
недійсними установчі документи Приватного підприємства „Украгробудснаб” .

При винесенні рішення про визнання
недійсними установчих документів про заснування Приватного підприємства
„Украгробудснаб”  суд встановив:

-          приватне  підприємство
„Украгробудснаб”  за юридичною
адресою не знаходиться;

-          документи та печатка підприємства
знаходяться у невідомих осіб;

Волевиявлення   ОСОБА_2
не   було   направлене
на   створення підприємства з
метою здійснення підприємницької діяльності. Дані факти свідчать про прямий
умисел Приватного підприємства „Украгробудснаб”
на здійснення угоди з Суб'єктом підприємницької діяльності
-фізичною особою ОСОБА_1 з метою, завідомо суперечній інтересам держави і
суспільства, а саме: ухилення від оподаткування, оскільки особи, які діяли від
імені другого відповідача усвідомлювали протиправний характер своїх дій.

Такі
дії суперечать ст. 67 Конституції України в частині обов'язку сплати податків.

Відповідно до ч.4 ст.35 ГПК
України, рішення суду з цивільної справи, що набрало законної сили, є
обов'язковим для господарського суду в частині фактів, що були встановлені під
час розгляду справи і мають значення для вирішення спору.

В даному випадку вбачається, що
вищевказана угода укладена з метою, що суперечить інтересам держави і
суспільства, внаслідок чого заподіяно шкоду державним інтересам у вигляді
ненадходження коштів до Державного бюджету України.

Частиною першою статті 207
Господарського Кодексу України та пп. 7.3 п.7постанови Пленуму Вищого
Господарського Суду України від 25.07.2002р. № 1056 „Про заходи щодо
забезпечення однакового і правильного застосування законодавства про
податки" передбачено, що угода, яка укладена з метою, завідомо суперечною
інтересам держави і суспільства, визнається недійсною і до таких угод належать
угоди, спрямовані на приховування фізичними та юридичними особами від
оподаткування прибутків та доходів. Доказами спрямованості умислу суб'єкта
оспорюванних угод на приховування від оподаткування прибутків та доходів можуть
бути, зокрема, надані податковими органами відомості про визнання недійсними в
установленому чинним законодавством порядку установчих (статутних) документів.

Згідно п.19 Роз'яснень Вищого
Арбітражного суду України від 12.03.1999р. № 02-5/111 „Про деякі питання
практики вирішення спорів, пов'язаних із визнанням угод недійсними", у
разі визнання у встановленому порядку недійсними установчих документів суб'єкта
підприємницької діяльності або скасування його державної реєстрації у зв'язку
із здійсненням відповідної реєстрації на підставі загубленого документа, що
посвідчує особу, або підставну особу - засновника СПД, укладені таким СПД угоди
мають визнаватися недійсними на підставі ст.49 ЦК України незалежно від часу їх
укладання.

Стаття 208 ГК України передбачає
наслідки визнання господарського зобов'язання недійсним. Зокрема, якщо
господарське зобов'язання визнано недійсним, як таке, що вчинене з метою,
завідомо суперечною інтересам держави і суспільства, то при наявності умислу
лише однієї із сторін, все одержане нею за угодою повинно бути повернено другій
стороні, а одержане останньою або належне їй на відшкодування виконаного
стягується за рішенням суду в доход держави.

Отже, враховуючи вищевикладене, суд
приходить до висновку, що другий відповідач укладаючи спірні договори, діяв з
умислом, направленим на приховування прибутку від оподаткування. Тому вказані
договори слід визнати недійсними на підставі приписів статей 207, 208
Господарського кодексу України, статті 49 Цивільного кодексу УРСР, з підставі
що ці договори були вчинені з метою, яка
завідомо суперечить інтересам держави і суспільства.

За таких обставин, суд вважає
необхідним позовні вимоги задовольнити.

Керуючись ст.ст. 87, 94, 160,
162-163, 167 КАС України, господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Визнати договір поставки насіння
ячменю фуражного від 29.07.2004р., укладеного між Приватним
підприємством „Украгробудснаб” (м. Кіровоград, пров.Обїздний,44) та Суб'єктом
підприємницької діяльності -фізичною особою ОСОБА_1 (АДРЕСА_1) на суму
145500,00 гри. недійсним.

3. Стягнути з Приватного
підприємства „Украгробудснаб” (м. Кіровоград, пров.Обїздний,44; ) на користь  Суб'єкта
підприємницької діяльності -фізичної особи ОСОБА_1 (АДРЕСА_1; п/р НОМЕР_2 в МФ
АТ „ Укрінбанк”, МФО 326580, код НОМЕР_1) 145500,00 грн. вартість всього  отриманого
за угодою від 29.07.2004р.

4. Стягнути з Суб'єкта
підприємницької діяльності -фізичної особи ОСОБА_1 (АДРЕСА_1; п/р НОМЕР_2 в МФ
АТ „Укрінбанк”, МФО 326580, код НОМЕР_1) на користь держави в особі Державної
податкової інспекції у Заводському районі м. Миколаєва (54029, м. Миколаїв,
вул. Г.Петрової, 2-А; р/р 3075 банк УДК в Миколаївській області, МФО
826013, ) 145500,00 грн.

5. Визнати договір поставки насіння
ячменю фуражного від 02.09.2004р., укладеного між Приватним
підприємством „Украгробудснаб” (м. Кіровоград, пров.Обїздний,44) та Суб'єктом
підприємницької діяльності -фізичною особою ОСОБА_1 (АДРЕСА_1) на суму
129640,00 гри. недійсним.

6. Стягнути з Приватного
підприємства „Украгробудснаб” (м. Кіровоград, пров.Обїздний,44; ) на користь  Суб'єкта
підприємницької діяльності -фізичної особи ОСОБА_1 (АДРЕСА_1; п/р НОМЕР_2 в МФ
АТ „ Укрінбанк”, МФО 326580, код НОМЕР_1) 129640,00 грн. вартість
всього  отриманого  за угодою від 02.09.2004р.

7. Стягнути з Суб'єкта
підприємницької діяльності -фізичної особи ОСОБА_1 (АДРЕСА_1; п/р НОМЕР_2 в МФ
АТ „Укрінбанк”, МФО 326580, код НОМЕР_1) на користь держави в особі Державної
податкової інспекції у Заводському районі м. Миколаєва (54029, м. Миколаїв,
вул. Г.Петрової, 2-А; р/р 3075 банк УДК в Миколаївській області, МФО
826013, ) 129640,00 грн.

Постанова набирає законної сили у
порядку, встановленому ст.254 Кодексу
адміністративного судочинства .

У порядку і в строки, визначені
ст.186 Кодексу адміністративного судочинства, на  постанову може бути  подана
апеляційна скарга .

Суддя

В.Д.Фролов