СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"23" жовтня 2008 р.
Справа  № 19/87

За позовом    Товариство з обмеженою відповідальністю
"Здолбунівський завод залізобетонних виробів"

до відповідача: підприємець ОСОБА_1

про визнання недійсним з моменту
його вчинення договору № 1 від 10.09.2007 року "Про постачання"

Суддя Тимошенко О.М.

Представники:

Від
позивача :     Мельничук Є.С.

Від відповідача : ОСОБА_2

ВСТАНОВИВ :
Позивач звернувся до господарського суду з позовом до відповідача про визнання
недійсним з моменту вчинення договору № 1 від 10.09.2007 року "Про
постачання", укладеного між ТзОВ "Здолбунівський завод залізобетонних
виробів"та приватним підприємцем ОСОБА_1. В обгрунтування вимог зазначає,
що директор ТзОВ "Здолбунівський завод залізобетонних
виробів"вказаний договір не укладав, не підписував та не отримував коштів
на його виконання.

Відповідачка у поданому відзиві на
позов проти вимог заперечує, мотивуючи тим, що договір від 10.09.2007 року
підписувався директором ТзОВ "Здолбунівський завод залізобетонних
виробів"ОСОБА_5 в присутності її та свідків - ОСОБА_3 і ОСОБА_4 в магазині
"Комора" на вул. Набережній, 26 в м. Рівне. Також вказує, що в момент
підписання договору ОСОБА_5 прийняв від неї готівку в сумі 399000,00 грн. на
виконання даного договору.

В судове засідання 23.10.2008 року
представником відповідача подано суду клопотання про зупинення провадження у
справі № 19/87 та направлення матеріалів справи до слідчих органів.

Обгрунтовуючи клопотання,
відповідач зазначає, що з огляду на заявлений позов вважає дії позивача такими,
що підпадають під ознаки злочину, передбаченого ч. 4 ст. 190 Кримінального
кодексу України, а саме - шахрайство, вчинене в особливо великих розмірах.
Зокрема, у позовній заяві позивач вважає договір підробленим і використаним із
завідомо злочинною метою заволодіти майном товариства та висуває підозру про
викрадення відповідачем оригіналу статуту підприємства.

З метою перевірки вказаних обставин
відповідачем подавалась заява в СДСБЕЗ Рівненського МВ УМВС України в
Рівненській області про порушення кримінальної справи по факту шахрайських дій
відносно гр. ОСОБА_5.

Постановою оперуповноваженого
СДСБЕЗ Рівненського МВ УМВС України Лепехи А.М. від 03.10.2008 року було
відмовлено в порушенні кримінальної справи в зв'язку з відсутністю складу
злочину. Однак зазначена постанова скасована постановою Рівненського міського
суду від 21.10.2008 року та направлено матеріали для відновлення перевірки та
прийняття процесуального рішення.

При цьому судом було зазначено, що
органами досудового слідства в повній мірі не виконані всі можливі слідчі дії
для всебічного, повного і об'єктивного дослідження всіх обставин справи, а саме
- не були опитані очевидці отримання ОСОБА_5 грошей та підписання договору,
свідки ОСОБА_6, ОСОБА_3, ОСОБА_4; не перевірено належність підпису на договорі
ОСОБА_5; не проведене дослідження оригіналу договору, який є в наявності; крім
того при отриманні пояснення від ОСОБА_5. не було з'ясовано чи отримував він
від ОСОБА_1 кошти в сумі 399000 грн., чи ні.

Присутній в судовому засіданні
представник позивача погодився із заявленим клопотання відповідача та підтримав
ініціативу направлення матеріалів справи в слідчі органи.

Розглянувши подане клопотання,
заслухавши представників сторін, господарський суд прийшов до висновку про його
задоволення. При цьому судом враховано таке.

Предметом позовних вимог є визнання
недійсним договору постачання № 1 від 10.09.2007 року, укладеного між ТзОВ
"Здолбунівський завод залізобетонних виробів"в особі директора
ОСОБА_5 та приватним підприємцем ОСОБА_1.

Відповідно до умов укладеного
договору, позивач (виробник) зобов'язується виготовити та передати у власність
відповідача (покупець) плитку з базальту поліровану (товар) в загальній
кількості 2850 кв.м. Загальна сума договору становить 498750,00 грн. Згідно
частини 2 договору товар повинен передаватися покупцю чотирма партіями з
визначеним строком для кожної партії.

Пунктами 3.2.1, 3.2.2 договору
визначено, що в момент підписання договору виробник, в особі директора ОСОБА_5,
отримав від покупця готівкою суму в розмірі 399000,00 грн., як передоплату за
товар. Гроші були отримані та перераховані виробником у присутності свідків:
ОСОБА_2, ідентифікаційний код НОМЕР_1, та ОСОБА_4, ідентифікаційний код
НОМЕР_2. Остаточний розрахунок в сумі 99750,00 грн., здійснюється після повної
передачі всього товару зазначеного в пункті 2 з відстрочкою 60 календарних днів.

Зазначений договір підписано
сторонами та скріплено відбитками печаток. Крім того, на договорі містяться
підписи свідків - ОСОБА_2 та ОСОБА_4.

Враховуючи невиконання умов
договору з боку ТзОВ "Здолбунівський завод залізобетонних
виробів"підприємцем ОСОБА_1 було подано позов до господарського суду про
стягнення сплачених коштів та штрафних санкцій. Рішенням суду від 25.06.2008
року зі справи № 17/52 позовні вимоги ОСОБА_1 задоволені частково та присуджено
до стягнення з ТзОВ "Здолбунівський завод залізобетонних виробів"
399000,00 грн. попередньої оплати.

Як вказує позивач у позовній заяві,
про порушення та вирішення господарської справи № 17/52 останньому відомо не
було. Про вирішення спору позивач дізнався з постанови про відкриття
виконавчого провадження по стягненню коштів в сумі 399000,00 грн. Зазначає, що
директор ТзОВ "Здолбунівський завод залізобетонних виробів"ОСОБА_5
договору з ПП ОСОБА_1. не укладав, не підписував та вказаної суми коштів не
отримував. Поряд з цим вказує, що згідно статуту ТзОВ "Здолбунівський
завод залізобетонних виробів"директор не має права укладати господарські
договори на суму понад 5000,00 грн. без погодження засновником на підставі
рішення загальних зборів учасників товариства. Відзначає також, що підпис на
договорі з боку ТзОВ "Здолбунівський завод залізобетонних
виробів"належить невідомій особі, а не директору ОСОБА_5, а також відсутні
ідентифікаційні дані фізичних осіб-свідків.

З врахуванням заперечень
відповідача на викладені в позовній заяві обставини, є підстави вважати, що
договір укладено фіктивно, з мотивів шахрайства. Враховуючи розмір зобов'язань
сторін за договором - можливе шахрайство вчинене в особливо великих розмірах,
що підпадає під ознаки злочину, передбаченого ч. 4 ст. 190 Кримінального
кодексу України. При цьому невідомо, яка із сторін договору мала (має) умисел
та мотиви для вчинення відповідних дій. Відтак, суд вважає доцільним направити
матеріали справи до слідчих органів з метою встановлення фактів, які
підтверджують або спростовують реальне волевиявлення сторін при укладенні
договору, а також фактів дійсного укладення або не укладення договору та
отримання коштів на його виконання. Встановлення зазначених фактів надасть
можливість встановити чи являється даний договір фіктивним, тобто який вчинений
без наміру створення правових наслідків або удаваним, з метою приховання іншого
правочину, що в свою чергу є підставою для визнання договору недійсним.

Керуючись ч. 2 абз. 2 ст. 79  ГПК України, суддя,-

УХВАЛИВ:

1. Провадження по справі № 19/87
зупинити .

2. Матеріали справи направити в
слідчі органи.

Суддя
Тимошенко О.М.