ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

31.03.08 р.                     Справа № 11/210пд

Позивач: Приватне підприємство “Зернопродукт” м. Слов’янськ

до відповідача: Дочірнього підприємства “Донецький облавтодор” Відкритого акціонерного товариства “Державна акціонерна компанія “Автомобільні дороги України” (назву уточнено згідно наданих статутних документів)

третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Державне підприємство “Донецька залізниця” м. Донецьк

про зобов’язання укласти договір

Суддя Матюхін В.І.

Представники:

позивача: Кізілова І.М. – за дов.

відповідача: Литвиненко С.В. – за дов.

3-ї особи: Сєрікова І.О. – ст. інсп. під’їзних колій Краснолиманської дирекції залізничних перевезень

Приватне підприємство “Зернопродукт” (далі Підприємство) звернулося до господарського суду з позовом про зобов’язання Дочірнього підприємства “Донецький облавтодор” (далі Товариство) укласти договір № 80 від 17.07.2006р. про надання послуг з використання залізничної колії для виробничих потреб в редакції, викладеній у проекті договору.

Наданим суду “обґрунтуванням позовних вимог” від 10.09.07р., позивач уточнив свої вимоги та наполягає на зобов’язанні Дочірнього підприємства “Донецький облавтодор” Відкритого акціонерного товариства “Державна акціонерна компанія “Автомобільні дороги України” укласти договір № 80 від 17.07.2006р. про надання послуг з використання залізничної колії для виробничих потреб з Приватним підприємством “Зернопродукт” в редакції, викладеній у проекті договору.

Рішенням господарського суду Донецької області від 18.09.07р. у задоволенні позовних вимог відмовлено повністю.

Постановою Донецького апеляційного господарського суду від 23.10.07р. рішення господарського суду Донецької області від 18.09.07р. залишено без змін.

Постановою Вищого господарського суду України від 31.01.08р. з огляду на те, що “попередніми судовими інстанціями не було надано правової оцінки питанню доведеності державної реєстрації Підприємством прав на об’єкт нерухомості - залізничні колії, їх локалізації та технічним характеристикам, у зв'язку з чим фактично не надано правової оцінки щодо самого факту правомірності звернення Підприємства до суду з відповідним позовом”, “без належної уваги та правової оцінки з боку суду першої та апеляційної інстанцій залишились обставини щодо права власності Підприємства на залізничну колію, факту користування такою колією Товариством, фактичному обслуговуванню і витратам Підприємства на утримання належної йому залізничної під'їзної колії та ін., проте з'ясування вказаних обставин має суттєве значення для вирішення питання щодо наявності підстав для задоволення або відмови у задоволенні позову”, “спір розглянуто місцевим та апеляційним судами без дослідження в повному обсязі обставин справи та норм чинного законодавства, що є порушенням принципу всебічного, повного і об'єктивного розгляду всіх обставин справи в їх сукупності та призвело до прийняття рішень з помилковим застосуванням норм права” постанова Донецького апеляційного господарського суду від 23.10.07р. та рішення господарського суду Донецької області від 18.09.07р. скасовані і справу передано до господарського суду Донецької області на новий розгляд.

В обґрунтування позову позивач посилається на ст.ст. 208, 317, 319, 320, ч.2 ст.642 Цивільного кодексу України, ст.181 Господарського кодексу України, п.73 Статуту залізниць України, п.1.6. “Правил обслуговування залізничних під’їзних колій” та на:

- договір купівлі-продажу від 27.11.04р., посвідчений нотаріусом та зареєстрований в реєстрі за №1793;

- свідоцтво про право власності серія ЯЯЯ №886886 на нерухоме майно від 03.04.06р., видане ПП “Зернопродукт” Райгородською селищною радою;

- акт обстеження умов робіт на під’їзній колії ПП “Зернопродукт” і станції примикання “Придонецька” Донецької залізниці від 09.06.05р.;

- договір №2/77 від 14.06.05р. про подачу та забирання вагонів, укладений між ДП “Донецька залізниця” та ПП “Зернопродукт”;

- паспорт під’їзної колії;

- направлення на адресу ДП “Донецький облавтодор” двох примірників проекту договору №80 від 17.07.06р. на надання послуг з використання залізничної колії для виробничих потреб та бухгалтерських документів;

- те, що відповідно до ст.ст.4, 6 Закону України “Про власність” власник на свій розсуд володіє, користується і розпоряджається належним йому майном, в тому числі має право використовувати майно для здійснення господарської діяльності, зокрема передавати його безоплатно або за плату у володіння і користування, а також у довірчу власність іншим особам;

- ПП “Зернопродукт” є власником залізничного полотна в с. Райгородок Словянського району Донецької області, яке примикає до колії №4 станції “Придонецька” через стрілку №15;

- з такими підприємствами, як ОП “Шахта ім. О.Ф. Засядька” та Слов’янське управління ДП “Укрпромводчермет”, що використовують під’їзну колію для виробничих потреб, Підприємством було укладено угоди по її використанню;

- листом №06/06 від 19.06.06р. начальнику Краснолиманської дирекції залізничних перевезень було заявлене прохання, залишене без задоволення, не здійснювати подачу та забирання вагонів, які надходять на адресу філії “Слов’янський облавтодор”;

- відповідач завдає збитки та порушує право власності Підприємства, ухиляючись від укладення договору та продовжуючи використовувати під’їзну колію останнього.

Відповідач вимоги позивача не визнає посилаючись на їх безпідставність, та на те, що:

- позивачем в позовній заяві і проекті договору невірно зазначене найменування відповідача;

- з наданих позивачем документів на підтвердження права власності на нерухоме майно не вбачається чи є Підприємство власником залізничного полотна в с. Райгородок Словянського району Донецької області, яке примикає к колії №4 станції “Придонецька” через стрілку №15;

- на період, коли ПП “Зернопродукт” направило проект договору для підписання, Товариством вже був укладений договір з ДП “Донецька залізниця” про подачу та забирання вагонів і на той момент це були сформовані довгострокові господарські відносини;

- навантаження та вивантаження вагонів здійснюється Товариством на власній залізничній колії, по залізничній колії, яка з’єднує під’їзну колію ДП “Донецький облавтодор” та колію №4 станції “Придонецька”, вагони просто проїжджають.

Державне підприємство “Донецька залізниця” надало пояснення, згідно яких:

- під’їзна колія, що належить ПП “Зернопродукт” по станції “Придонецька” примикає стрілочним переводом №15 к колії №4 на відстані 28,5м від обмежуючого стовпчика стрілочного переводу №15;

- ПП “Зернопродукт” є основним власником під’їзної колії;

- оскільки ПП “Зернопродукт” є власником під’їзної колії, але на має свого локомотиву, залізницею з ним і з його контрагентом укладені договори про подачу і забирання вагонів.

Причиною виникнення спору є різне тлумачення сторонами чинного законодавства щодо правового регулювання відносин між власником під’їзної колії, які примикають до залізниці та підприємствами, залізничні колії яких прямого виходу до залізниці не мають. Позивач, як власник під’їзної колії, вважає необхідним укладення з відповідачем, якому залізницею вагони подаються з використанням під’їзної колії ПП “Зернопродукт”, відповідного договору. Відповідач не спростовуючи необхідності укладення такого договору наполягає на тому, що запропонований позивачем проект договору має суттєві вади, без усунення яких укладення є неможливим.

Розгляд справи закінчено 25.03.2008р.

Для підготовки і оголошення повного тексту рішення у судовому засіданні оголошувалася перерва до 11-30 год. 31.03.2008р.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін та третьої особи у відкритому судовому засіданні, господарський суд встановив:

ПП “Зернопродукт” є власником залізничної під’їзної колії, яка знаходиться в селищі Райгородок Слов’янського району Донецької області і примикає до колії №4 станції “Придонецька” Донецької залізниці через стрілку №15. Право власності на колію підтверджене:

·          Договором купівлі-продажу, укладеним 27.11.04р. між Товариством з обмеженою відповідальністю “МелБАС” (Продавець) та Приватним підприємством “Зернопродукт”(Покупець). Договір посвідчений державним нотаріусом та зареєстрований в реєстрі за № 1793 і в електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно 01.12.2004р. Згідно договору купівлі-продажу “Продавець” передав, а “Покупець” прийняв у власність належні “Продавцеві” виробничі будівлі, що знаходяться в селищі Райгородок Слов’янського району по вул. Кірова під номером 41 на земельній ділянці Райгородоцької селищної ради Слов’янського району Донецької області. Серед перелічених у договорі виробничих будівель зазначене і залізничне полотно № 3.

·          Виданим Райгородською селищною радою на підставі рішення виконкому Райгородоцької селищної ради № 31 від 22.03.2006р. свідоцтвом серія ЯЯЯ № 886886 про право власності на нерухоме майно, належне ПП “Зернопродукт”, серед якого зазначене і залізничне полотно № 3.

·          Паспортом під’їзної колії, яка примикає до станції “Придонецька” Донецької залізниці, який був погоджений і керівником філії відповідача “Слов’янський Автодор”.

·          Актом від 09.06.05р., складеним комісією, до складу якої входили представники Донецької залізниці і ПП “Зернопродукт”, за результатами обстеження транспортного господарства під’їзної колії ПП “Зернопродукт” для укладення договору про подачу та убирання вагонів, у якому зазначено, що ПП “Зернопродукт” є підприємством - власником під’їзної колії загальною довжиною 823 м, який примикає стрілкою №15 до колії №4 станції “Придонецька”.

Будучи власником колії і не маючи свого локомотиву позивач 14.06.2005р. уклав з ДП “Донецька залізниця” договір № 2/77 про подачу та забирання вагонів ПП “Зернопродукт” при станції “Придонецька” Донецької залізниці. Строк дії договору - з 20.06.05р. по 19.06.2010р. Пунктом 1 договору визначено, що на умовах цього договору здійснюється подача, розставляння на місця навантаження, розвантаження та забирання вагонів з під’їзної колії, що належить “Користувачу”, яка примикає до колії 4 станції “Придонецька” через стрілку 15 та обслуговується локомотивом залізниці. Розгорнута довжина під’їзної колії складає 823 погонних метри (п.2 договору).

ПП “Зернопродукт”, як власником залізничної під’їзної колії, 15.11.05р. за №326 та 30.03.06р. за №32/460 було укладено договори про надання послуг по використанню залізничної колії для виробничих потреб відповідно з Державним виробничим підприємством по зовнішньому централізованому водопостачанню “Укрпромводчермет” та Орендним підприємством “Шахта ім. О.Ф. Засядька”, під’їзні колії яких примикають до залізничної колії позивача і не мають прямого виходу до колії залізниці. Вартість послуг у цих договорах визначена у розмірі 150,00грн. за проходження одного вагону у обидві сторони (п.3.1 договорів).

Листом № 16/07 від 13.07.2006р. позивач звернувся до відповідача з пропозицією укласти договір про надання послуг з використання залізничної колії для виробничих потреб, два примірники якого за № 80 додав до листа. Проект договору, підписати який позивач запропонував відповідачеві, суттєво не відрізняється від умов договорів, укладених ПП “Зернопродукт” з Державним виробничим підприємством по зовнішньому централізованому водопостачанню “Укрпромводчермет” та Орендним підприємством “Шахта ім. О.Ф. Засядька”. Вартість послуг зазначена та ж сама - 150,00грн. за проходження одного вагону у обидві сторони (п.3.1).

На пропозицію позивача відповідач відповіді не дав, надіслані проекти договорів не підписав і ПП “Зернопродукт” не повернув, незважаючи на те, що у нього з ДП “Донецька залізниця” 18.04.2003р., тобто ще до того моменту, коли позивач став власником під’їзної колії, був укладений договір № 2/61 про подачу і забирання вагонів, строк дії якого - з 21.10.03р. по 20.10.2008р. На підставі цього договору залізниця подає і забирає вагони з під’їзної колії відповідача, які примикають до під’їзних колій позивача (у договорі на той час власником колії зазначена інша особа – ТОВ “Донхімпродукт”), які у свою чергу примикають до залізничної колії №4 станції “Придонецька” через стрілку №15.

У листі і проекті договору позивач припустився помилки у найменуванні відповідача: замість ДП “Донецький облавтодор” зазначив ДП “Донецькоблавтодор”. При цьому адреса відповідача, так само як і прізвище та ініціали його керівника у листі зазначені правильно.

Наказом Державної служби автомобільних доріг України № 93 від 05.03.02р. про зміни у структурі управління державними дорожніми підприємствами в Автономній Республіці Крим, областях і м. Севастополі утворене Відкрите акціонерне товариство “Державна акціонерна компанія” Автомобільні дороги України” (далі Компанія), реорганізовані дорожні державні підприємства шляхом їх злиття у дочірні підприємства Компанії та ліквідовані у зв’язку з цим об’єднання дорожніх державних підприємств в Автономній Республіці Крим і областях.

Наказом Державної служби автомобільних доріг України від 09.04.02р. № 156 “Про створення дочірніх підприємств ВАТ “ДАК „Автомобільні дороги України”, утворені дочірні підприємства відкритого акціонерного товариства “Державна акціонерна компанія” Автомобільні дороги України. Додатком до вказаного наказу визначений перелік цих підприємств, серед яких зазначене - Дочірнє підприємство “Донецький облавтодор” Відкритого акціонерного товариства “Державна акціонерна компанія “Автомобільні дороги України” (повне найменування), ДП “Донецький облавтодор” (скорочене найменування).

Наказом Державної служби автомобільних доріг України від 22.12.04р. № 928 затверджено Статут Дочірнього підприємства “Донецький облавтодор” Відкритого акціонерного товариства “Державна акціонерна компанія “Автомобільні дороги України”.

Згідно п.1.1 ст.1 Статуту ДП “Донецький облавтодор” ВАТ “Державна акціонерна компанія “Автомобільні дороги України” створене відповідно до наказу Державної служби України від 09.04.2002р. № 156 на власності ВАТ ДАК “Автомобільні дороги України”.

В п.1.2 ст.1 Статуту зазначено, що ДП “Донецький облавтодор” ВАТ “Державна акціонерна компанія “Автомобільні дороги України” є правонаступником інших підприємств, а саме: правонаступником зобов’язань та договорів ліквідованого обласного об’єднання державних дорожніх підприємств та реорганізованих дорожніх державних підприємств, які входили до його складу.

Відносини ДП “Донецький облавтодор” ВАТ “Державна акціонерна компанія “Автомобільні дороги України” з іншими підприємствами, організаціями та громадянами в усіх сферах діяльності здійснюються на засадах договорів (п.7.1 ст.7 Статуту).

Зважаючи на викладене, а також на те, що:

Згідно довідки Головного управління статистики у Донецькій області, статутних документів повна назва відповідача - Дочірнє підприємство “Донецький облавтодор” Відкритого акціонерного товариства “Державна акціонерна компанія “Автомобільні дороги України”.

ДП “Донецький облавтодор” ВАТ “Державна акціонерна компанія “Автомобільні дороги України” не заперечує факт отримання проекту договору № 80 від 17.07.2006р. про надання послуг з використання залізничної колії для виробничих потреб та факт користування поїзною колією.

Згідно акту обстеження умов роботи на під’їзній колії ПП „Зернопродукт” та станції примикання Придонецька Донецької залізниці від 09.06.2005р., договору № 2/77 від 14.06.2005р. про подачу та убору вагонів, укладеному між ДП “Донецька залізниця” та ПП “Зернопродукт”, паспорту під’їзної колі, що примикає до станції “Придонецька” підприємств ПП “Зернопродукт”, СП ДБУ “Шахта ім. О.Ф. Засядька”, СРУ ДВП “Укрпромводчермет”, філії “Словянський Автодор” власником залізничного полотна, розташованого у с. Райгородок Слов’янського району Донецької області, що примикає до колії № 4 станції “Придонецька” через стрілку 15 є ПП “Зернопродукт”.

Відповідно од ч.1 ст.317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд (ч.1 ст.319 Цивільного кодексу України).

Власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.322 Цивільного кодексу України).

Пунктом 1.1. “Правил обслуговування залізничних під’їзних колій” передбачено, що під’їзні колії з усіма спорудами і пристроями, локомотиви і вагони повинні утримуватися в повній справності згідно з чинними Правилами технічної експлуатації залізниць України.

Статтею 208 Цивільного кодексу України (ЦК України) передбачено, що правочин між юридичними особами належить вчиняти у письмовій формі.

Відповідно до ст.179 Господарського кодексу України майново-господарські зобов’язання, які виникають між суб’єктами господарювання або між суб’єктами господарювання і не господарюючими суб’єктами – юридичними особами на підставі господарських договорів, є господарсько-договірними зобов’язаннями.

Відповідно до ст.180 Господарського кодексу України (далі ГК України) зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов’язань, які погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов’язкові умови договору відповідно до законодавства.

Господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода.

При укладенні господарського договору сторони зобов’язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору.

Згідно з ч.1 ст.181 ГК України господарський договір за загальними правилами викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами та скріпленого печатками.

Відповідно до ч.3 ст.181 ГК України сторона, яка одержала проект договору, у разі згоди з його умовами оформляє договір відповідно до вимог частини першої цієї статті і повертає один примірник договору другій стороні або надсилає відповідь на лист, факсограму тощо у двадцятиденний строк після одержання договору.

Згідно ч.4 вказаної статті за наявності заперечень щодо окремих умов договору сторона, яка одержала проект договору, складає протокол розбіжностей, про що робиться застереження у договорі, та у двадцятиденний строк надсилає другій стороні два примірники протоколу розбіжностей разом з підписаним договором.

Якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом (ч.2 ст.642 ЦК України).

ДП “Донецький облавтодор” ВАТ “Державна акціонерна компанія “Автомобільні дороги України” після зміни власника залізничної під’їзної колії, до якої примикають її колії і одержання пропозиції від нового власника - ПП “Зернопродукт” укласти договір № 80 від 17.07.2006р. про надання послуг з використання залізничної колії для виробничих потреб не розірвало договір № 2/61 про подачу і забирання вагонів, укладений з ДП “Донецька залізниця” і отримуючи вагони від залізниці, яка їх доставляє, використовуючи колії позивача, фактично користується під’їзною колією ПП “Зернопродукт”.

Відносини підприємств залізничного транспорту з власниками залізничних під'їзних колій, порядок і умови експлуатації цих колій, обігу рухомого складу, що не належить до залізничного транспорту загального користування, визначаються Статутом залізниць України та укладеними на його основі договорами (ч.1 ст.21 Закону України “Про залізничний транспорт”).

ПП “Зернопродукт” є власником під’їзної колії, розгорнута довжина якої складає 823 погонних метри і примикає до колії 4 станції “Придонецька” через стрілку 15 та обслуговується локомотивом залізниці.

Відповідно до ст.64 Статуту залізниць України, до залізничних під'їзних колій належать колії, що з'єднані із загальною мережею залізниць безперервною рейковою колією і які належать підприємствам, підприємцям, організаціям та установам незалежно від форм власності, а також громадянам - суб'єктам підприємницької діяльності.

Згідно п.6 ч.1 ст.1 Закону України “Про залізничний транспорт” під’їзні колії - залізничні колії, які призначені для транспортного обслуговування одного або кількох підприємств, організацій та установ у взаємодії із залізничним транспортом загального користування.

Згідно з вимогами ст.71 Статуту залізниць України взаємовідносини залізниці з підприємством, порядок і умови експлуатації залізничних під'їзних колій, визначаються договором. Порядок подачі і забирання вагонів і контейнерів на залізничній під'їзній колії встановлюється договором на експлуатацію залізничної колії (договором на подачу та забирання вагонів).

Відповідно до договору № 2/77 від 14.06.2005р., укладеному між ДП “Донецька залізниця” та ПП “Зернопродукт”, про подачу та убирання вагонів ПП “Зернопродукт” при станції “Придонецька” Донецької залізниці, здійснюється подача, розставляння на місця навантаження, розвантаження та забирання вагонів з під’їзної колії, що належить ПП “Зернопродукт”, що примикає до колії 4 станції “Придонецька” через стрілку 15 та обслуговується локомотивом залізниці.

Порядок обслуговування контрагентів - підприємств, що мають у межах залізничної під'їзної колії іншого підприємства свої склади або залізничні колії, які до неї примикають, встановлюється договорами, що укладаються без участі залізниці, безпосередньо між контрагентами і підприємством, якому належить залізнична під'їзна колія. У разі обслуговування залізничної під'їзної колії локомотивом залізниці між залізницею і контрагентом укладається договір на подачу і забирання вагонів. Усі розрахунки за обслуговування здійснюються безпосередньо між ними. Розрахунки, пов'язані з амортизацією залізничних під'їзних колій, за участь контрагента у ремонті та утриманні колії у всіх випадках здійснюються безпосередньо між підприємством і його контрагентом (ст.73 Статуту залізниць України).

Господарський суд вважає, що:

-          без укладення договору, запропонованого позивачем, виконання договору № 2/61 про подачу і забирання вагонів, укладеного між відповідачем і Донецькою залізницею є неможливим;

-          позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, за виключенням терміну, на який має бути укладений договір – до 20.10.2008р. (строк дії договору, укладеного відповідачем з залізницею).

Судові витрати в межах, встановлених законодавством, покладаються на відповідача.

На підставі п.6 ч.1 ст.1, ч.1 ст.21 Закону України “Про залізничний транспорт”, ст.ст. 64, 71, 73 Статуту залізниць України, ст.ст.179, 180, 181, 193 Господарського кодексу України, ст.ст.108, 202, 208, 317, 319, 322, 642 Цивільного кодексу України і керуючись ст.ст. 22, 33, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Приватного підприємства “Зернопродукт” про зобов’язання Дочірнього підприємства “Донецький облавтодор” Відкритого акціонерного товариства “Державна акціонерна компанія “Автомобільні дороги України” укласти договір № 80 від 17.07.2006р. про надання послуг з використання залізничної колії для виробничих потреб в редакції, викладеній у проекті договору, задовольнити частково.

Зобов’язати Дочірнє підприємство “Донецький облавтодор” Відкритого акціонерного товариства “Державна акціонерна компанія “Автомобільні дороги України” протягом 10-ти днів від дня набуття судовим рішенням законної сили укласти з Приватним підприємством “Зернопродукт” договір № 80 від 17.07.2006р. про надання послуг з використання залізничної колії для виробничих потреб в редакції, запропонованій позивачем, за виключенням:

- преамбулу та п.1.1 р.1 договору № 80 від 17.07.2006р. про надання послуг з використання залізничної колії для виробничих потреб викласти в такій редакції:

“Приватне підприємство “Зернопродукт”, надалі Підприємство, в особі директора Єрмакова В’ячеслава Валерійовича, що діє на основі Статуту, з одного боку і Дочірнє підприємство “Донецький облавтодор” Відкритого акціонерного товариства “Державна акціонерна компанія “Автомобільні дороги України”, надалі Користувач, в особі ________, що діє на основі ________ з іншого боку уклали цей договір про таке:

п.1.1 р.1 Підприємство надає послуги з використання залізничних колій, розгорнута довжина яких складає 823 погонних метри і які є його власністю, для виробничих потреб Користувача, а Користувач приймає ці послуги і здійснює оплату у відповідності до розділу 3 цього договору”;

- п.6.1 договору викласти в такій редакції: “Договір вступає в силу з моменту його підписання і діє до закінчення строку дії договору, укладеного Користувачем з залізницею - 20.10.2008р.

Стягнути з Дочірнього підприємства “Донецький облавтодор” Відкритого акціонерного товариства “Державна акціонерна компанія “Автомобільні дороги України” (83055, м. Донецьк, пр. Комсомольський, 6а, п/р 7100 у ДФ АБ Брокбізнесбанк, МФО 335678, ) на користь Приватного підприємства “Зернопродукт” (84112, м. Слов’янськ Донецької області, вул. Чубаря, 3, п/р 3001 в КБ “Приватбанк”, МФО 335548, ) 85,00грн. на відшкодування витрат по сплаті державного мита за подання позовної заяви, 42,50грн. - за подання апеляційної скарги, 42,50грн. - за подання касаційної скарги та 118,00грн. на відшкодування витрат по сплаті послуг інформаційно-технічного забезпечення судового процесу.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття, а у разі подання апеляційної скарги або внесення апеляційного подання - після розгляду справи апеляційною інстанцією, якщо його не скасовано.

Рішення може бути оскаржене до Донецького апеляційного господарського суду. Апеляційна скарга подається через місцевий господарський суд, який розглянув справу, протягом 10 днів з дня прийняття рішення місцевим господарським судом.

Суддя Матюхін В.І.

Надруковано примірників:

1 – до справи;

1 – позивачу;

1 – відповідачу;

1- 3-й особі.

Виконала:

Тел.381-91-18