ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

07 жовтня 2008 р.

№ 18/200

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого

Коваленка В.М.,

суддів

Заріцької А.О. (доповідач у справі),

Катеринчук Л.Й.

розглянувши касаційну скаргу

відкритого акціонерного товариства "Надвірнянський лісокомбінат"

на рішення

господарського суду Івано-Франківської області від 10 липня 2007 року

у справі

господарського суду

№ 18/200

Івано-Франківської області

за позовом

відкритого акціонерного товариства "Електронагрівач"

до

закритого акціонерного товариства "Спільне підприємство "Промінь-Галичина"

про

визнання права власності та визнання договору укладеним

за участю представників сторін:

ВАТ "Електронагрівач" Гераська О.А., Малиновського О.П.,

ВАТ "Надвірнянський лісокомбінат" Котлярова А.Ю.,

ВСТАНОВИВ:

4 червня 2007 року відкрите акціонерне товариство "Електронагрівач" (далі –ВАТ Електронагрівач") звернулось до господарського суду Івано-Франківської області з позовом до закритого акціонерного товариства "Спільне підприємство "Промінь-Галичина" (далі –ЗАТ СП "Промінь-Галичина") про визнання договору укладеним та визнання права власності.

В обґрунтування позову ВАТ "Електронагрівач" послався на ст. 182 Господарського кодексу України (далі –ГК України), п. 2 ст. 16, п. 1 ст. 638 Цивільного кодексу України (далі –ЦК України).

Рішенням господарського суду Івано-Франківської області від 10 липня 2008 року у справі № 18/200 (суддя Гриняка Б.П.) позов ВАТ "Елетронагрівач" задоволено, визнано укладеним з дня набрання рішенням законної сили договір № 12/05-2007 про передачу відступного - нерухомого майна та визнано право власності позивача на меблевий цех № 3 загальною площею 1 703, 3 м2, який знаходиться за адресою: Івано-Франківська область, Надвірнянський район, м. Надвірна, вул. Соборна, 163, стягнуто з відповідача на користь позивача 203 грн. судових витрат.

Не погоджуючись з вказаним рішенням засновник відповідача –відкрите акціонерне товариство "Надвірнянський лісокомбінат" (далі –ВАТ "Надвірнянський лісокомбінат") подало до Вищого господарського суду України касаційну скаргу, в якій просить скасувати прийняте у справі рішення та прийняти нове про відмову ВАТ Електронагрівач" у позові.

Касаційна скарга мотивована порушенням судом першої інстанції ст.ст. 159, 161, п. 1 ст. 203 ЦК України, ч. 5 ст. 16, ст.ст. 23, 25 спеціального Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

За розпорядженням заступника Голови Вищого господарського суду України від 6 жовтня 2008 року розгляд касаційної скарги здійснено колегією суддів Вищого господарського суду України у складі: судді Коваленка В.М. –головуючого, суддів Заріцької А.О., Катеринчук Л.Й.

Заслухавши пояснення учасників судового засідання, проаналізувавши наявні матеріали справи та подані матеріали касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку щодо необхідності припинення касаційного провадження за вказаною касаційною скаргою, виходячи з наступного.

Пункт 8 ч. 3 ст. 129 Конституції України встановлює серед основних засад судочинства, зокрема, забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом.

Зазначена конституційна норма конкретизована законодавцем в ст. 12 Закону України “Про судоустрій України”, згідно з якою учасники судового процесу та інші особи у випадках і порядку, передбачених процесуальним законом, мають право на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення.

Отже, реалізація конституційного права на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення ставиться в залежність від положень процесуального закону.

Стаття 107 ГПК України передбачає, що касаційну скаргу мають право подати також особи, яких не було залучено до участі у справі, якщо суд прийняв рішення чи постанову, що стосується їх прав і обов'язків.

Між тим, у відповідності до ч. 3 ст. 11113 ГПК України касаційні скарги на ухвали місцевого або апеляційного господарських судів можуть подавати сторони та інші учасники судового процесу, передбачені цим Кодексом та Законом про банкрутство.

Як вбачається з матеріалів касаційної скарги, ВАТ "Надвірнянський лісокомбінат" є акціонером відповідача.

Відповідно до ст. 1 ГПК України право на звернення до господарського суду мають підприємства та організації, що звертаються за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

У підпункті 4.4. рішення Конституційного Суду України від 1 грудня 2004 року № 18-рп/2004 у справі №1-10/2004 за конституційним поданням 50 народних депутатів України щодо офіційного тлумачення окремих положень ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України (справа про охоронюваний законом інтерес) Конституційний Суд України дійшов висновку про те, що акціонер може захищати свої безпосередні права чи охоронювані законом інтереси шляхом звернення до суду у випадку їх порушення, оспорювання чи невизнання самим акціонерним товариством, учасникам якого він є, органами чи іншими акціонерами цього товариства; порядок судового захисту порушених будь-ким, у тому числі третіми особами, прав чи охоронюваних законом інтересів акціонерного товариства, які не можуть вважатися тотожними простій сукупності індивідуальних охоронюваних законом інтересів його акціонерів, визначається законом.

Згідно із ст. 150 Конституції України рішення Конституційного Суду України є обов'язковими до виконання на території України і, відповідно, до застосуваннями судами загальної юрисдикції при вирішенні підвідомчих їм спорів.

Згідно зі ст. 21 ГПК України сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути підприємства та організації, зазначені у ст. 1 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 18 ГПК України до складу учасників судового процесу входять: сторони, треті особи, прокурор, інші особи, які беруть участь у процесі у випадках, передбачених цим Кодексом.

Таким чином, акціонери господарського товариства можуть бути учасниками даної справи, якщо вони матимуть статус будь-якої із вказаних осіб.

Акціонер відповідача –ВАТ "Надвірнянський лісокомбінат" такого статусу в даній справі не має, а відтак Вищий господарський суд України не може здійснити касаційне провадження у цій справі за касаційною скаргою особи, яка не має права на її подання.

Крім того, відповідно до ст. 12 Закону України "Про господарські товариства" товариство є власником майна, переданого йому учасниками у власність як вклад до статутного (складеного) капіталу.

Отже, акціонер не наділений суб'єктивним правом щодо здійснення повноважень власника майна товариства.

Таким чином, ВАТ "Надвірнянський лісокомбінат" не є стороною у справі, у зв'язку з чим, вказана особа позбавлена можливості оскаржити рішення суду між іншими сторонами про визнання договору, стороною якого ВАТ "Надвірнянський лісокомбінат" не являється, укладеним, а тому колегія суддів дійшла висновку, що касаційне провадження у справі за касаційною скаргою не сторони такої справи не може бути здійснене, тому підлягає припиненню.

На підставі наведеного та керуючись ст. 129 Конституції України, ст. 12 Закону України "Про судоустрій України", ст. ст. 41, 80, 107, 1115, 1117, 11113 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Припинити касаційне провадження за касаційною скаргою відкритого акціонерного товариства "Надвірнянський лісокомбінат" від 10 липня 2008 року № 23-07 на рішення господарського суду Івано-Франківської області від 10 липня 2007 року у справі № 18/200.

Головуючий                                                            В. Коваленко

Судді                                                                                 А. Заріцька

Л. Катеринчук