ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
вул.Б.Хмельницького,44-Б
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

справа
№  8/202

04.09.08

За
позовом  Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1

до                  Товариства з обмеженою
відповідальністю "Бі Транс"

про                стягнення 5576,00 грн.

Суддя   В.С. Катрич

Представники:

Від
позивача       представник -ОСОБА_2(дов.
№б/н від 16.07.08)

Від відповідача   не з`явились

Обставини справи :

Позивач
звернувся до Господарського суду м. Києва з позовом про стягнення з відповідача
4500,00 грн., що становить заборгованість за договором № 27/02/-7-2 від
27.02.2007р. та 621,00 грн. збитків від інфляції, 61,00 грн. трьох відсотків
річних, 394,00 грн. пені, а також 2500,00 грн. витрат на оплату послуг
адвоката.

Ухвалою
Господарського суду м. Києва від 23.06.2008р. розгляд справи був призначений на
31.07.2008р.

Через
канцелярію суду 24.07.2008р. від відповідача надійшов відзив на позовну заяву,
в якому відповідач просить суд застосувати позовну давність та відмовити у
задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Представник
позивача у судовому засіданні, яке відбулося 31.07.2008р. подав заяву про
збільшення розміру позовних вимог, в якій просить суд стягнути з відповідача 4500,00
грн. вартість наданих послуг по перевезенню вантажів, 621,00 грн. збитків від
інфляції, 91,00 грн. трьох відсотків річних, 589,00 грн. пені та 2500,00 грн.
витрати на оплату послуг адвоката, а також 202,00 грн. вартості переїзду
представника до суду, 60,00 грн. витрати на отримання довідки про рух коштів по
рахунку позивача.

Ухвалою
Господарського суду м.Києва від 31.07.2008р. розгляд справи був відкладений на
04.09.2008р., у зв'язку з нез'явленням у судове засідання представника
відповідача та неподанням витребуваних доказів.

У
судове засідання, призначене на 04.09.2008р. з'явився представник позивача.
Представник відповідача у судове засіданні не з'явився, про час і місце
судового засідання був повідомлений належним чином.

Представник
позивача подав у судовому засіданні уточнення позовної заяви, уточнення заяви
про збільшення розміру позовних вимог, в якій просить суд стягнути з
відповідача 543,13 грн. інших збитків, пов'язаних з явкою представника позивача
до суду та 60,00 грн. витрати на отримання довідки про рух коштів по рахунку
позивача.

Крім
того представником позивача подана заява щодо строків позовної давності, в якій
позивач просить суд відновити пропущений строк для пред'явлення позову до ТОВ
«БІ Транс».

Суд,
розглянувши заяву позивача про відновлення пропущеного строку, дійшов висновку,
що вказані позивачем причини пропуску строку є поважними, а тому заява підлягає
задоволенню.

Представник
позивача підтримав заявлені позовні вимоги та просить суд задовольнити їх у
повному обсязі.

Суд вважає
можливим розглянути справу у відсутності представника відповідача відповідно до
вимог ст. 75 ГПК України за наявними у ній матеріалами, що містять достатньо
відомостей про права і взаємовідносини сторін.

Заслухавши
пояснення представника позивача, розглянувши матеріали справи, оцінивши подані
докази, суд -

ВСТАНОВИВ :

27.02.2007р.
між ОСОБА_1 -«перевізник»та ТОВ «Бі Транс»- «експедитор»був укладений договір №
27/02/07-2 про організацію перевезення вантажів автомобільним транспортом,
предметом якого є взаємовідносини сторін, які виникають при плануванні,
взаєморозрахунках та здійсненні перевезення вантажів автомобільним транспортом
по території України, а також країнам далекого та ближнього зарубіжжя.

«Перевізник»на
підставі письмових заявок від «експедитора»виконує транспортне перевезення
вантажів шляхом залучення транспортних засобів, які належать «перевізнику», у
відповідності з умовами даного договору та заявками (п.1.2 договору).

Пунктом
2.5 договору передбачено, що перевезення здійснюється на підставі письмових
заявок, які направляються «експедитором»«перевізнику»поштою або факсом.

На
підставі наданих відповідачем заявок № 1 від 12.11.2007р. на суму 1 900,00 грн.
та № 6 від 23.11.2007р. на суму 2600,00 грн. позивачем була здійснені послуги з
перевезення вантажу за маршрутом Березань -Луцьк та Березань -Львов (копії
заявок в матеріалах справи).

Вартість
послуг за перевезення вантажу є договірною та визначається в заявці (п.4.2
договору).

Згідно
з пунктом 4.3 договору оплата здійснюється шляхом перерахування грошових коштів
на розрахунковий рахунок «перевізника»протягом 3-х банківських днів з моменту
отримання від «перевізника»оригіналів документів: акту виконаних робіт,
податкової накладної, ТТН(CMR) та інших документів, передбачених заявкою, а також
завірену копію шляхового листа при виникненні простою по маршруту.

В
заявках сторони погодили, що відповідач зобов'язаний здійснити оплату протягом
14 банківських днів після отримання пакету оригіналів документів: ТТН, акту
виконаних робіт, рахунку, податкової накладної, шляхового листа).

Факт
належного виконання позивачем власних зобов'язань також підтверджується
податковими накладними № 699 від 13.11.2007р. та № 706 від 27.11.2007р.;
рахунками № 699 від 13.11.2007р. та № 706 від 27.11.2007р.; товарно-транспортними
накладними 1-02 СП № 068028 від 12.11.2007р. та 1-02 СП № 068041 від
26.11.2007р. (копії в матеріалах справи).

Крім
того, як свідчать матеріали справи, сторонами по договору були також підписані
акти наданих послуг № 699 від 13.11.2007р. на суму 1900,00 грн. та № 706 від
27.11.2007р. на суму 2 600,00 грн., які свідчать про повне виконання
«перевізником»послуг та прийняття «експедитором»наданих послуг без претензій та
зауважень, що є підставою для проведення розрахунків (копії в матеріалах справи).

Відповідач
в свою чергу власні зобов'язання не виконав належним чином, за надані послуги з
перевезення не розрахувався.

Станом
на день розгляду справи заборгованість відповідача перед позивачем не погашена
та становить 4 500,00 грн.

Відповідно
до ст. 193 ГК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських
відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог
щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах зазвичай
ставляться.

Згідно
з чч. 2, 3 ст. 193 ГК України кожна сторона має вжити усіх заходів, необхідних
для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та
забезпечення загальногосподарського інтересу. За ч. 1 ст. 193 ГК України до
виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК
України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Так,
відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обігу або інших вимог, що зазвичай ставляться.

Одностороння
відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо
інше не встановлено договором або законом. (ст. 525 ЦК України).

Частиною
1 ст. 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідач
доказів проведених розрахунків суду не надав.

З
огляду на викладене, вимога позивача про стягнення з відповідача  4 500,00 грн. правомірна та підлягає
задоволенню.

Крім
основного боргу, позивач також просить суд стягнути з відповідача 621,00 грн.
збитків від інфляції, 91,00 грн. трьох відсотків річних, 589,00 грн. пені та
2500,00 грн. витрати на оплату послуг адвоката, а також 543,13 грн. вартості
проїзду представника до суду, 60,00 грн. витрати на отримання довідки про рух
коштів по рахунку позивача.

Статтею
547 ЦК України передбачено, що правочин щодо забезпечення виконання
зобов'язання вчиняється у письмовій формі.

У
спірному договорі в розділі 5.3 «Відповідальність Експедитора»сторони становили
лише штраф за простій транспортного засобу.

З
огляду на викладене, оскільки сторонами у спірному договору не встановлено
забезпечення виконання зобов'язання у вигляді сплати пені, а встановлено лише
штраф за простій  транспортного засобу,
тому у суду відсутні підстави для стягнення з відповідача пені у розмірі 589,00
грн., а отже в цій частині у задоволенні вимоги позивача про стягнення з
відповідача пені в сумі 589,00 грн. слід відмовити.

Частиною
2 статті 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив
виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити
суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший
розмір процентів не встановлений договором або законом.

Із
змісту вищезазначеної норми не вбачається будь-яких випадків обмеження її дії в
частині застосування.

При
цьому, застосування положень частини другої названої статті не передбачає
наявність вини боржника, оскільки згідно з частиною першою цієї ж статті
боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним
грошового зобов'язання, інфляційні нарахування на суму боргу та відсотки річних
не є санкціями за невиконання чи неналежне виконання грошових зобов'язань, з
огляду на що їх стягнення не залежить від наявності вини боржника у
простроченні грошового зобов'язання.

Матеріалами
справи підтверджено, що зобов'язання відповідача по оплаті наданих послуг з
перевезення виникло на підставі укладеного між позивачем і відповідачем
договору № 27/02/-7-2 від 27.02.2007р.,
відповідач не виконав своїх зобов'язань за договором, а саме не сплатив
вартість наданих послуг з перевезення у встановлений договором строк,
відповідачем не надано доказів, які б спростовували розмір нарахованих
позивачем інфляційних у розмірі 621,00 грн. та трьох відсотків річних у розмірі
91,00 грн., зазначених позивачем в розрахунку, тому суд дійшов висновку, що
вимоги позивача про стягнення з відповідача збитків від інфляції в сумі 621,00  грн. та трьох відсотків річних в сумі 91,00
грн. правомірні та підлягають задоволенню.

Як
свідчать матеріали справи, між Адвокатським об'єднанням «Адвокатська компанія
«Куспись та партнери»- «виконавець»та ФО-П ОСОБА_1 -«замовник»був укладений
договір № 3/9 про надання комплексних юридичних послуг від 28.03.2008р.,
відповідно до п.1.1 якого «замовник»доручив, а «виконавець»взяв на себе
зобов'язання надавати комплексне юридичне обслуговування, згідно замовлень,
представлених «замовником», які є невід'ємними частинами даного договору в
обсязі та на умовах, передбачених цим договором.

Згідно
замовлення № 1 від 28.03.2008р. до договору № 3/9 від 28.03.2008р. Адвокатське
об'єднання «Адвокатська компанія «Куспись та партнери»зобов'язалося надати ФО-П
ОСОБА_1 послуги, зокрема, надання консультацій та роз'яснень; складання та
оформлення позовної заяви на суму 2 500,00 грн.

Позивач
на виконання договору № 3/9 про надання комплексних юридичних послуг від
28.03.2008р. сплатив Адвокатському об'єднанню «Адвокатська компанія «Куспись та
партнери»2 500,00 грн., що підтверджується квитанцією до прибутково касового
ордера № 1 від 03.06.2008р.

Таким
чином, вимога позивача про стягнення з відповідача 2 500,00 грн. витрат на
оплату юридични послуг обгрунтовані та підлягають задоволенню.

Статтею
44 ГПК України передбачено, що судові витрати складаються з державного мита,
сум, що підлягають сплаті за проведення судової експертизи, призначеної
господарським судом, витрат, пов'язаних з оглядом та дослідженням речових
доказів у місці їх знаходження, оплати послуг перекладача, адвоката, витрат на
інформаційно-технічне забезпечення судового процесу та інших витрат, пов'язаних
з розглядом справи.

Нормами
чиного законодавства не визначено, що слід розуміти під іншими витратами,
пов'язаними з розглядом справи, тому суд дійшов висновку, що  витрати у розмірі 543,13 грн. вартості
проїзду представника позивача до суду та витрати у розмірі 60,00 грн. витрати
на отримання довідки про рух коштів по рахунку позивача підтвердужені
документально, а тому підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідач
повноважного представника у судове засідання двічі не направив, доказів
проведених розрахунків суду не надав, позовні вимоги не оскаржив.

Відповідно
до ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Матеріалами
справи підтверджена правомірність заявлених позовних вимог в частині стягнення
з відповідача 4 500,00 грн. основного боргу, 621,00 грн. збитків від інфляції,
91,00 грн. трьох відсотків річних, 2500,00 грн. витрати на оплату послуг
адвоката, 543,13 грн. вартості проїзду представника позивача до суду, 60,00
грн. витрати на отримання довідки про рух коштів по рахунку позивача,
відповідач не довів протилежне, тому суд дійшов висновку, що позов слід
задовольнити частково. В іншій частині позову відмовити.

Відповідно
до ст. 49 ГПК України передбачено, що стороні, на користь якої відбулося
рішення, господарський суд відшкодовує мито за рахунок другої сторони.

Керуючись
ст. ст. 525, 526, 530, 547, 625 ЦК України, ст. 193 ГК України, ст.ст. 33, 44,
49, 75, 82- 85 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ :

Позов
задовольнити частково.

Стягнути
з Товариства з обмеженою відповідальністю "Бі Транс" (01133, м.Київ,
вул. Ялтинська, 5Б; код 33297184) на користь Фізичної особи - підприємця
ОСОБА_1 (АДРЕСА_1; код НОМЕР_1) 4 500 (чотири тисячі п'ятсот) грн. основного
боргу, 621 (шістсот двадцять одну) грн. збитків від інфляції, 91 (дев'яносто
одну) грн. трьох відсотків річних, 2500 (дві тисячі п'ятсот) грн. витрати на
оплату юридичних послуг, 603 (шістсот три) грн. 13 коп. інші витрати, пов'язані
з розглядом справи, 102 (сто дві) грн. державного мита, 118 (сто вісімнадцять)
грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Видати
наказ.

В
іншій частині позову відмовити.

Рішення
набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його
прийняття.

Суддя

В.С.
Катрич

Дата підписання:
19.09.2008р.