ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа № 24/237

01.10.08

За позовом Приватного підприємства "Авто "ЛІСС"

До Товариства з обмеженою відповідальністю "Макс-Д"

Про           стягнення 1 876,03 грн.

Суддя: Смілянець В. В.

Представники сторін:

Від позивача:          Слєпцов С.П. (директор)

Від відповідача:          не з’явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивач - Приватне підприємство "Авто "ЛІСС" звернувся до Господарського суду міста Києва з позовною заявою про стягнення з Відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Макс-Д" заборгованості за товар в розмірі 1876,03 грн.

Відповідач у засідання суду не з’явився, пояснення по суті заявлених вимог, установчі документи суду не надав (позивачу не надіслав), відзив на позов не надіслав. Згідно ст. 75 Господарського процесуального кодексу України суд вважає можливим розгляд справи у відсутності представника відповідача за наявними документами у справі.

Розглянувши документи і матеріали, додані до позову, всебічно і повно з'ясувавши всі обставини справи, оцінивши докази, які мають значення для вирішення спору, вислухавши представника позивача, суд

ВСТАНОВИВ:

01 лютого 2008 року Позивач - Приватне підприємство "Авто "ЛІСС" передав, а Відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Макс-Д" отримав моторне мастило "PETRO CANADA" DURON XL 10 W для вантажного автотранспорту (далі - товар) на загальну суму 1876,03 грн.

Факт передачі товару Відповідачу підтверджується видатковою накладною № РН-0000307 від 01.02.2008р., копія якої знаходиться в матеріалах справи.

У зв’язку з тим, що Відповідач отриманий товар не оплатив, 20.05.2008р. Позивачем було направлено Відповідачу претензію (вих. № 19) про оплату поставленого товару в сумі 1876,03 грн., яку Відповідач залишив без відповіді та задоволення

На день розгляду справи заборгованість складає 1876,03 грн. та підлягає стягненню з Відповідача.

Відповідно до ст. 193 ГК України суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов’язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно ст. 173 Господарського кодексу України один суб’єкт господарського зобов’язання повинен вчинити певну дію на користь іншого суб’єкта, а інший суб’єкт має право вимагати від зобов’язаної сторони виконання її обов’язку.

За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (ст. 655 Цивільного кодексу України).

Згідно ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 530 ЦК України, Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

У відповідності до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов’язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов’язання (неналежне виконання).

Стаття 611 чинного Цивільного кодексу України передбачає, що у разі порушення зобов’язання настають правові наслідки, якими зокрема є сплата неустойки, відшкодування збитків та моральної шкоди.

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов’язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 Цивільного кодексу України).

Отже, факт порушення Відповідачем - Товариством з обмеженою відповідальністю "Макс-Д" обов’язку оплати за отриманий товар судом встановлено та по суті не оспорений Відповідачем.

Оскільки Відповідач не скористався правом участі у судовому засіданні, не подав відзив на позов та наявні у справі матеріали є достатніми для вирішення спору по суті, суд, всебічно і ґрунтовно дослідивши всі обставини справи з врахуванням наданих доказів прийшов до висновку про обґрунтованість позовних вимог та задоволення їх в повному обсязі.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України понесені позивачем судові витрати, пов’язані з розглядом справи, зокрема витрати на оплату інформаційно-технічного забезпечення судового процесу та сплату державного мита підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва, суд -

В И Р І Ш И В:

1.          Позов задовольнити.

2.          Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Макс-Д" (01000, м. Київ, пр-т. Перемоги, буд. 67, 1-й корпус, оф. 21; р/р 8001 в РК КБ "Приватбанк", МФО 320649; ) на користь Приватного підприємства "Авто "ЛІСС" (09100, Київська обл., м. Біла Церква, вул. Леваневського, 45, кв. 28; р/р 260064994 в АБ "Райффайзен Банк Аваль", МФО 321121; ) 1876 (одна тисяча вісімсот сімдесят шість) грн. 03 коп. основного боргу, 102 (сто дві) грн. 00 коп. державного мита та 118 (сто вісімнадцять) грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

3.          Видати наказ.

4.          Рішення надіслати сторонам.

5.          Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду протягом 10 днів.

Суддя                                В. В. Смілянець