ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа № 11/88

15.07.08

За позовом

Державної податкової інспекції у Печерському районі міста Києва

до

Товариства з обмеженою відповідальністю «Комбатант»

про

стягнення 4 963,30 грн.

Суддя Смирнова Ю.М.

Представники:

від позивача

Ткач С.С. –представник

від відповідача

Нагорський В.П. –директор

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивач звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до відповідача про стягнення 4 963,30 грн.

Позовні вимоги мотивовані невиконанням відповідачем своїх зобов’язань за Угодою про зберігання та реалізацію безхазяйного та іншого майна, що належить або переходить у власність держави № 3/24-536 від 20.03.2007 р.

Відповідач відзиву на позовну заяву та жодного іншого витребуваного судом доказу не подав.

У судовому засіданні 15.07.2008 р. відповідач проти позовних вимог заперечував. Факт підписання накладних не заперечував та стверджував, що фактично товар не отримував.

Відповідно до ст. 75 ГПК України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи та вислухавши представників сторін, суд

В С Т А Н О В И В:

10.03.2007 р. між Державною податковою інспекцією у Печерському районі міста Києва (позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Комбатант»(відповідач) було укладено Угоду про зберігання та реалізацію безхазяйного та іншого майна, що належить або переходить у власність держави № 3/24-536 (далі - Угоду) (належним чином засвідчена копія міститься в матеріалах справи).

Відповідно до п. 1.1 Угоди позивач доручає, а відповідач бере на себе обов’язки надати позивачу послуги, пов’язані з транспортуванням, належним зберіганням, та реалізацією безхазяйного та іншого майна, яке переходить у власність держави.

Згідно з п. 1.2 Угоди позивач доручає, а відповідач приймає майно, на відповідальне зберігання, або реалізацію, що знаходиться на обліку у позивача.

Відповідно до ст. 936 ЦК України за договором зберігання одна сторона (зберігач) зобов'язується зберігати річ, яка передана їй другою стороною (поклажодавцем), і повернути її поклажодавцеві у схоронності.

Позивач зобов’язаний своєчасно оформляти акти опису, оцінки та передачі майна, що перейшло у власність держави або акти прийому передачі майна на відповідальне зберігання (п. 2.1.1 Угоди).

Пунктом 2.2.1 Угоди встановлено обов’язок відповідача прийняти майно за місцем його знаходження попредметно згідно з актом опису, оцінки та передачі на реалізацію майна, що перейшло у власність держави або акту приймання-передачі на відповідальне зберігання.

Відповідач прийняв на відповідальне зберігання майно на загальну суму 5 312,80 грн., що підтверджується наявними в матеріалах справи належним чином засвідченими копіями Актів опису і попередньої оцінки майна з ознаками безхазяйного № 57/б/2007 від 12.11.2007р., № 47/б/2007 від 11.09.2007 р., № 48/б/2007 від 14.09.2007р., № 49/б/2007 від 12.10.2007р., Довіреностями серії ЯО3 № 245337 від 14.09.2007 р., № 245332 від 02.09.2007р., № 245342 від 10.10.2007 р., № 245317 від 26.08.2007 р., а також копіями накладних № 19-8 від 26.08.2007 р., № 5-9 від 14.09.2007 р., № 13-9 від 02.09.2007 р., № 2-10 від 10.10.2007 р.

Пунктом 7 Постанови Кабінету Міністрів України від 25.08.1998 № 1340 "Про порядок обліку, зберігання, оцінки конфіскованого (безхазяйного) та іншого майна, що переходить у власність держави і розпорядження ним" визначено, що оцінка майна, зазначеного в пункті 1 цього Порядку, зокрема безхазяйного майна, провадиться комісією, яка утворюється органом, що здійснив його вилучення, у складі представників державних податкових інспекцій в районах, містах без районного поділу, районах у містах, представників міжрайонних та об'єднаних державних податкових інспекцій (далі - місцеві податкові інспекції), органів (організацій), що здійснили вилучення майна або зберігають його, фінансових органів та органів (організацій), які здійснюватимуть розпорядження цим майном.

Місцеві податкові інспекції на основі актів опису, оцінки та передачі майна забезпечують здійснення загального контролю за повнотою та своєчасністю перерахування до державного бюджету виручки від реалізації майна, а також відповідних податків.

Відповідно до п. 2.2.2 Угоди відповідач зобов’язаний забезпечити власними силами зберігання і належну охорону майна, та його споживчих якостей, транспортування, та здійснювати інші дії, необхідні для реалізації майна.

Згідно з п. 2.2.12 Угоди відповідач зобов’язаний за вимогою позивача, та за участю уповноважених ним осіб забезпечувати негайне проведення інвентаризації переданого на реалізацію або на відповідальне зберігання майна.

У відповідності з вимогами Угоди, п. 12 ст. 10 Закону України “Про державну податкову службу в Україні” позивачем в присутності представника відповідача було проведено інвентаризацію товарно-матеріальних цінностей, які знаходяться на відповідальному зберіганні відповідача.

За результатами інвентаризації складено Акт про результати інвентаризації ТОВ «Комбатант», з питань збереження товарно-матеріальних цінностей, поставлених на облік, які знаходяться на відповідальному зберіганні від 13.02.2008 р. № 3/24-528/30723428 (належним чином засвідчена копія міститься в матеріалах спраив). Даний акт підписаний директором відповідача.

З зазначеного акта вбачається, що в ході інвентаризації виявлено нестачу товарно-матеріальних цінностей, які передані на відповідальне зберігання на загальну вартість 4 963,30 грн.

21.02.2008 р. відповідач отримав другий примірник акта інвентаризації.

Згідно з п. 8.1 Угоди з моменту передачі позивачем майна представнику відповідача відповідальність за його цілісність і збереження несе відповідач. У випадку недостачі та/або псування отриманого майна складається акт недостачі та/або псування майна, згідно якого відповідач сплачує до бюджету в десятиденний термін від дня подання вимоги позивачем суму вартості пошкодженого та/або зіпсованого майна та майна, якого не вистачає, за ціною, вказаною в актах опису і попередньої оцінки майна (для майна, переданого на відповідальне зберігання) та актах опису, оцінки і передачі майна (для майна переданого для реалізації).

19.02.2008 р. позивачем був направлений на адресу відповідача лист-вимога від 18.02.2008 р. № 5878/10/24-511 з вимогою сплатити до бюджету суму нестачі товарно-матеріальних цінностей зазначених в акті інвентаризації від 13.02.2008 р. у розмірі 4 963,30грн.

Відповідач своїх зобов’язань за Угодою не виконав, не забезпечив зберігання та належну охорону майна та не сплатив суму вартості майна, якого не вистачає, згідно з актом інвентаризації.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов‘язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України.

Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов‘язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч. 1 ст. 193 ГК України суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договорів, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов’язання –відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов’язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов’язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 614 ЦК України, особа, яка порушила зобов‘язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов‘язань. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов‘язання. Відповідачем не надано доказів, що підтверджують відсутність його вини у порушенні зобов‘язань.

Статтею 950 Цивільного кодексу України передбачено, що зберігач відповідає за втрату (нестачу) або пошкодження речі, якщо не доведе, що це сталося внаслідок непереборної сили. В силу положень ст. 951 ЦК України збитки, завдані замовнику у зв’язку із втратою (нестачею) речі, відшкодовуються виконавцем у розмірі її вартості.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідачем не спростовані доводи позивача, щодо неналежного виконання умов Угоди № 3/24-536 від 20.03.2007 р., доказів оплати (перерахування суми вартості майна нестачу якого виявлено згідно акту від 13.02.2008 р.) до матеріалів справи не представлено.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 33, 43, 44, 49, 75, 82-85 ГПК України, Господарський суд міста Києва -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Комбатант»(02166, м. Київ, пр-т Лісовий, 39-а; 01001, м. Київ, вул. Хрещатик, 25; ; р/р 055 у КФ ВАТ «УБРП», МФО 320746 або з будь-якого рахунку, виявленого під час виконавчого провадження) в доход Державного бюджету (р/р 0007 УДК м. Києва, МФО 820019, одержувач Печерське РВДК м. Києва, ЗКПО 26077922, код платежу 31010000) суму вартості відсутнього майна у розмірі 4 963 (чотири тисячі дев’ятсот шістдесят три) грн. 30 коп.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Комбатант»(02166, м. Київ, пр-т Лісовий, 39-а; 01001, м. Київ, вул. Хрещатик, 25; ; р/р 055 у КФ ВАТ «УБРП», МФО 320746 або з будь-якого рахунку, виявленого під час виконавчого провадження) в доход державного бюджету України (рахунок 0011 банк ГУ ДКУ у м. Києві, одержувач УДК у Шевченківському районі міста Києва, код банку 820019, , код бюджетної класифікації 22090200, символ звітності 095) 102 (сто дві) грн. 00 коп. державного мита.

4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Комбатант»(02166, м. Київ, пр-т Лісовий, 39-а; 01001, м. Київ, вул. Хрещатик, 25; ; р/р 055 у КФ ВАТ «УБРП», МФО 320746 або з будь-якого рахунку, виявленого під час виконавчого провадження) в доход державного бюджету України (рахунок 0011, одержувач УДК у Шевченківському районі міста Києва, ідент. код 26077968, банк одержувача ГУ ДКУ у м. Києві, МФО 820019, код економічної класифікації доходів 22050000) 118 (сто вісімнадцять) грн. 00 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання, оформленого відповідно до ст. 84 Господарського процесуального кодексу України, та може бути оскаржене в порядку та строки, визначені Господарським процесуальним кодексом України.

Суддя                                                                                          Ю.М. Смирнова

Дата підписання рішення: 18.07.2008 р.