ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"08" лютого 2008 р.

Справа № 3/7-08-262

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Трансгруп-фінанс"

До відповідача: Білгород-Дністровської міської ради

про визнання права власності

Суддя Д’яченко Т.Г.

Представники:

Від позивача: Кривоцюк А.П., представник за довіреністю

Від відповідача: не з’явився

Суть спору: Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Трансгруп-фінанс" звернувся до господарського суду Одеської області із позовною заявою, в якій просив суд визнати за ним право власності на не житлове приміщення, площею 2х3 кв. м, гідротехнічну споруду, яка складається з підборної дамби, паводкового водоскиду, донного водоспуску за адресою: Одеська область, Білгород-Дністровський район, с. Крутоярівка.

Відповідач був належним чином повідомлений про час та місце судового засідання, але у судове засідання не з’явився, про поважність причин відсутності не повідомив, справа розглянута за наявними матеріалами згідно ст. 75 ГПК України

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд встановив.

На підставі договору купівлі-продажу від 22.11.2005р. позивачем набуто право власності на гідротехнічну споруду, яка складається з підборної дамби, паводкового водоскиду, донного водоспуску за адресою: Одеська область, Білгород-Дністровський район, с. Крутоярівка. При укладенні договору нотаріальне посвідчення договору не здійснювалось. На момент звернення до суду контрагента позивача за договором - СК „Крутоярівка” ліквідовано згідно ухвали господарського суду Одеської області від 20.06.2006р. по справі №2/243-04-10207р.

Для організації охорони набутого за договором майна на території, що надана для обслуговування зазначеного майна, позивачем у господарський спосіб, без відповідної погоджувальної документації побудовано не житлове приміщення 2х3 кв. м –сторожку.

На замовлення позивача проектною організацією ТОВ „АЛЬФА” (ліцензія серії АВ № 331043 від 13.04.2007р.) проводились роботи по обстеженню технічного стану, огляд, заміри не житлового приміщення на предмет відповідності діючим нормам ДБН, санітарним, пожежним нормам. Згідно наявного в матеріалах справи висновку ТОВ „АЛЬФА”, технічний стан основних засобів та огорожних конструктивних елементів не житлового приміщення є нормальним, конструктивні та планувальні рішення відповідають вимогам ДБН, значних деформацій, тріщин, сирості при обстеженні не виявлено, пожежна безпека несучих стін та огорожних конструктивних елементів обстежених будівель відповідають вимогам ДБН. Проектна організація вважає можливим подальшу експлуатацію не житлового приміщення, площею 2х3 кв. м, за адресою: Одеська область, Білгород-Дністровський район, с. Крутоярівка.

Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, проаналізувавши норми чинного законодавства, дійшов наступних висновків.

Ст.203 Цивільного кодексу України встановлені загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, а саме: зміст правочину не може суперечити актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства, особа, що вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності, волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі, правочин має вчинятися у формі, встановленій законом, правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Ст. 657 ЦК України встановлено, що договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації.

Згідно ст. 220 Цивільного кодексу України у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемний. Якщо сторони домовились щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухиляється від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

Статтею 328 Цивільного кодексу України встановлено, що право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ч. 2 ст. 16 Цивільного кодексу України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, визнання права.

Згідно положень ст. 376 Цивільного кодексу України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно. На вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб.

Позов про визнання права власності –це позадоговірна вимога власника майна про констатацію перед третіми особами факту приналежності позивачу права власності на майно.

Підставою позову є обставини, що підтверджують наявність у позивача права власності. Необхідною умовою захисту права власності шляхом його визнання служить підтвердження позивачем своїх прав на майно.

Наданими позивачем доказами доведено, що добросовісно виконано усі умови Договору купівлі –продажу від 22.11.2005р., суд не вбачає у діях позивача ознак протиправності.

З огляду на наявність у матеріалах справи доказів, що підтверджують право позивача на основний об’єкт нерухомості, а саме на гідротехнічну споруду, яка складається з підборної дамби, паводкового водоскиду, донного водоспуску за адресою: Одеська область, Білгород-Дністровський район, с. Крутоярівка., законність перебування у позивача земельної ділянки, на якій проводились будівельні роботи, висновок ліцензійної проектної організації щодо дотримання позивачем будівельних, санітарних та протипожежних норм при проведенні робіт та щодо можливості подальшої експлуатації об’єкта нерухомості, суд приходить до висновку щодо наявності підстав для задоволення позову.

Згідно Закону України „Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень” від 01.07.2004р.№1952-ІV, що регулює відносини, пов’язані з державною реєстрацією речових прав на нерухоме майно всіх форм власності, їх обмежень та правочинів щодо нерухомості, до правовстановлюючих документів, якими є судові рішення, відносяться рішення, якими за результатами розгляду справи у позовному провадженні або в порядку окремого провадження у відповідності з положеннями глави 33 Цивільно –процесуального кодексу України у резолютивній частині визнано право власності на об’єкт нерухомості за конкретним суб’єктом.

На підставі ст. ст. 44, 49 ГПК України витрати по сплаті державного мита в сумі 85 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 118 грн. покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 44, 49, 75, 82-85 ГПК України, суд, –

ВИРІШИВ:

1.Позов задовольнити повністю.

2.Визнати право власності Товариства з обмеженою відповідальністю "Трансгруп-фінанс" (65033, м. Одеса, вул. Мельницька, 29) код 31630832) на не житлове приміщення, площею 2х3 кв.м, гідротехнічну споруду, яка складається з підборної дамби, паводкового водоскиду, донного водоспуску за адресою: Одеська область, Білгород-Дністровський район, с.Крутоярівка.

3.Стягнути з Білгород-Дністровської міської ради (67500, м. Білгород-Дністровський, вул. Леніна, 56) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Трансгруп-фінанс" (65033, м. Одеса, вул. Мельницька, 29) р/р 0001 в ЮГРУ „Приватбанк” м. Одеса, МФО 328704, код 31630832) витрати по сплаті державного мита в сумі 85 (вісімдесят п’ять) грн., витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 118 (сто вісімнадцять) грн.

Рішення набирає законної сили в порядку ст. 85 ГПК України.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Суддя Д'яченко Т.Г.