ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2008 р.

№ 2/193-07

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючий суддя : Першиков Є.В.

суддів: Данилова Т.Б., Ходаківська І.П.

розглянувши матеріали касаційної скарги

дочірнього підприємства "Херсонський річковий порт" акціонерної судноплавної компанії "Укррічфлот"

на постанову

Запорізького апеляційного господарського суду від 31.10.2007р.

у справі

господарського суду

№2/193-07

Херсонської області

за позовом

державного підприємства "Одеська залізниця"

до

дочірнього підприємства "Херсонський річковий порт" акціонерної судноплавної компанії "Укррічфлот"

про

за участю представників сторін:

позивача -

відповідача -

стягнення 527,83грн.

пр. Ніколащенко С.О. –дов. №181 від 04.02.08р.

пр. Мітяй М.П. –дов. №01-8/121 від 28.01.08р.

В С Т А Н О В И В:

У червні 2007 року державне підприємство "Одеська залізниця" звернулось до господарського суду Херсонської області з позовом до дочірнього підприємства "Херсонський річковий порт" акціонерної судноплавної компанії "Укррічфлот" про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за послуги за переважування вагонів в грудні 2006 року в сумі 527,83 грн.

Рішенням господарського суду Херсонської області від 03.07.2007р. (суддя Скобєлкін С.В.) залишеним без змін постановою Запорізького апеляційного господарського суду від 31.10.2007р. (судді Колодій Н.А., Мірошниченко М.В., Кричмаржевський В.А.) позовні вимоги задоволено в повному обсязі, стягнуто 527,83 грн. основного боргу за послуги переважування вагонів по станції Херсон-Порт в грудні 2006 року, 102,00 грн. по сплаті державного мита та 118,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, посилаючись на те, що позовні вимоги є законними та обґрунтованими і тому підлягають задоволенню.

Не погоджуючись з рішенням господарських судів, дочірнє підприємство "Херсонський річковий порт" акціонерної судноплавної компанії "Укррічфлот" звернулось до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить скасувати постановлені по справі рішення, посилаючись на те, що при прийняті постанови та рішення господарськими судами порушено норми матеріального та процесуального права, а також, вважає вільний тариф за зважування неузгодженим.

Заслухавши пояснення присутніх представників сторін, перевіривши наявні матеріали справи на предмет правильності юридичної оцінки обставин справи та повноти їх встановлення в постанові та рішенні, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, касаційна інстанція на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє застосування судом першої чи апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права.

Судами попередніх інстанцій встановлено і це підтверджується матеріалами справи, що в березні 2005 року між державним підприємством "Одеська залізниця" та дочірнім підприємством "Херсонський річковий порт" акціонерної судноплавної компанії "Укррічфлот" було укладено договір №466237 "Про організацію перевезень і проведення розрахунків за перевезення та надані залізницею послуги", відповідно до якого позивач зобов'язався приймати до перевезення вантажі порту, для чого подавати під навантаження вагони (контейнери) згідно із затвердженими планами і заявками порту та надавати порту додаткові послуги, пов'язані з перевезенням вантажів.

Відповідно до ч.2 п.3.1 зазначеного договору, розмір плати за додаткові послуги, для яких відсутні тарифні ставки, визначаються за домовленістю сторін і зазначаються в доповненні до цього Договору.

Перелік послуг наведено у таблиці Доповнення до Договору якою визначено, що у відповідності до п. 3.1 Договору, залізниця виконує за вільними тарифами послуги, для яких відсутні тарифні ставки. Вільні тарифи розраховуються на підставі витрат залізниці на виконання послуг та рентабельності 30%. Зокрема, серед таких робіт, послуг у п.3 визначено зважування й перевірка одержувачем (відправником) маси вантажів при прийманні, видачі і перевантаженні у випадках, не передбачених Правилами. В якості одиниці виміру за такі послуги, сторони визначили –вагон.

Тим же Доповненням до Договору передбачено, що вартість наведених у таблиці послуг доводиться до станцій телеграмами залізниці про що станція повідомляє вантажовласника

Телеграмою залізниці, яка отримана відповідачем, доведені ставки вільних тарифів з 00:00 10.11.2006р. Зокрема, п.10 встановлено, що у разі зважування та перевірки за проханням отримувача (відправника) маси вантажів при прийомі, видачі та перевантажені у випадках, не передбачених Правилами, на терезах залізниці локомотивом залізниці –110,71 грн. за одну операцію.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що відповідачем не заперечується факт отримання зазначеної телеграми, також, що відповідно до листа, залученого до справи, адресованого начальнику станції Херсон-Порт, дочірнє підприємство "Херсонський річковий порт" просить здійснювати переваження вагонів, при цьому гарантує оплату згідно договірного тарифу.

Надання послуг з переваження станцією Херсон-Порт у грудні 2006р. підтверджується копіями накопичувальних карток №№011203, 201203, 201204, 311242, які підписані відповідачем із зауваженнями.

Акти звірок між сторонами у справі за грудень 2006р. щодо нарахованих платежів Херсонському річковому порту, за послуги по переваженню, відповідно до вищезгаданих накопичувальних карток, долучені до матеріалів справи.

Дочірнім підприємством "Херсонський річковий порт" акціонерної судноплавної компанії "Укррічфлот" було частково оплачено послуги залізниці по переваженню.

Судами встановлено, що з актів звірок вбачається, що відповідачем визнано до сплати та сплачено послуги виходячи з тарифу 37,40грн. за вагон, тоді як вільний тариф станції 110,71грн.

Направлена позивачем претензія №19 від 05.03.2007р. щодо сплати 527,83грн. плати за зважування вагонів, відповідачем відхилена із посиланням на п.14 умов договору №4434 від 06.02.2002р. та п.4 розділу 2 Тарифного керівництва №1.

Судом апеляційної інстанції відхилені доводи апелянта щодо необхідності застосування тарифу відповідно до Тарифного керівництва у розмірі 37,40грн, оскільки річковий порт запропонував станції Херсон-Порт переважувати вагони та гарантував оплату згідно договірного тарифу. Крім того, п.3 додатку до Договору №466237, сторони наперед передбачили надання таких послуг залізницею як зважування й перевірка одержувачем (відправником) маси вантажів при їх прийманні, видачі і перевантаженні у випадках, не передбачених Правилами. Вартість таких послуг, відповідно до п.1 додатку до Договору, доводиться телеграмами, що і було зроблено позивачем.

Статтею 1117 ГПК України передбачено, що переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, касаційна інстанція на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази.

За таких обставин та враховуючи, що господарськими судами досліджені всі наявні у справі матеріали, їм дана належна правова оцінка, судова колегія не вбачає підстав для скасування постановлених по справі рішень.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст.1115, 1117, 1119, 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України, -

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу дочірнього підприємства "Херсонський річковий порт" акціонерної судноплавної компанії "Укррічфлот" залишити без задоволення.

Постанову Запорізького апеляційного господарського суду від 31.10.2007р. по справі №2/193-07 залишити без змін.

Головуючий суддя Є. Першиков

Судді Т. Данилова

І. Ходаківська