ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

02.10.08р.

Справа № 32/321(31/333)

За позовом: Малого приватного підприємства «Комплекс-97», м. Київ

До: Приватного підприємства «Новий Мир», м. Кривий Ріг ( відповідач-1) , Комунального підприємства «Криворізьке бюро технічної інвентаризації», м. Кривий Ріг ( відповідач-2 ) та Товариства з обмеженою відповідальністю «Мультідом», м. Кривий Ріг ( відповідач-3 )

Третя особа-1 без самостійних вимог на предмет спору: Товариство з обмеженою відповідальністю АПК «Стронг», м. Кривий Ріг

Третя особа-2 без самостійних вимог на предмет спору: фізична особа - підприємець Пронькіна О.В., м.Київ

Про: визнання недійсними угод та т.і.

Судя Васильєв О.Ю.

ПРЕДСТАВНИКИ:

Від позивача: Пронькін В.Л. ( директор ) ;

Від відповідача-1: не з’явився ;

Від відповідача-2: не з’явився ;

Від відповідача-3: не з’явився ;

Від третьої особи-1: не з’явився

Від третьої особи-2: Пронькін В.Л. ( дов. від 03.08.08 р. )

СУТЬ СПОРУ:

Позивач у вересні 2005 р. звернувся з позовом до відповідачів про визнання за ним права власності на цілісний майновий комплекс (літери А-1, А-2, А-3, Б-1, В-1, Г-2, Д-1, Ж-1, З-2, №1, 7-9), розташований за адресою : м. Кривий Ріг, вул. Купріна, 123 та про зобов'язаня Криворізького бюро технічної інвентаризації здійснити державну реєстрацію права власності Малого приватного підприємства «Комплекс-97» на вищевказаний майновий комплекс; про визнання недійсним свідоцтва про право власності Приватного підприємства «Новий Мир» на зазначений майновий комплекс; про зобов'язаня Криворізького БТІ скасувати державну реєстрацію права власності ПП «Новий Мир» на цілісний майновий комплекс, розташований в м . Кривий Ріг, вул. Купріна, 123. У ході розгляду справи від позивача надійшла заява про збільшення позовних вимог, згідно якої позивач також просить визнати недійсним договір купівлі-продажу нерухомого майна, укладеного 23.09.2005 р. та акт приймання передачі від 23.09.2005 р. між ПП „Новий Мир” та ТОВ „Мультідом”; визнати недійсним реєстраційне свідоцтво про право власності ТОВ „Мультідом на комплекс будівель та споруд” за адресою м. Кривий Ріг, вул.. Купріна, 123; зобов’язати Комунальне підприємство „Криворізьке бюро технічної інвентаризації” скасувати державну реєстрацію права власності ТОВ „Мультідом” на комплекс будівель та споруд за вказаною адресою.

В обґрунтування позовних вимог послався на те, що спірне майно є його власністю. У травні 1996 р. було передано ним в безоплатне користування третій особі згідно договору передачі майна від 08.05.1996 р. В подальшому, на підставі договору купівлі-продажу №1 від 27.05.1996 р., що був укладений від імені позивача неуповноваженою особою, без достатніх на те підстав КП „Криворізьке бюро технічної інвентаризації” спірне майно було зареєстровано за третьою особою. Надалі цілісний майновий комплекс по вул. Купріна, 123 у Кривому Розі, неправомірно був відчужений спочатку, у процедурі банкрутства третьої особи на користь відповадча-1 а потім, останнім на користь відповідача-3 згідно нотаріально посвідченого договору купівлі - продажу від 23.09.2005 р.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 22.05.06 р. ( суддя Мороз В.Ф.) припинено провадження у справі № 31/333 , оскільки за змістом позовних вимог йдеться про встановлення приналежності спірного майна саме позивачу та оформлення за ним права власності на нього, обумовлюють необхідність участі у справі у якості відповідача Пронькіної О.В., фізичної особи, на користь якої майно було ним відчужене. Оскільки відповідно до ст. ст. 1,2, 18, 21 ГПК України учасниками судового процесу в господарському суді можуть бути підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності, господарському суду не підвідомчі спори за участю фізичних осіб не суб’єктів підприємницької діяльності. Розгляд таких спорів віднесений до компетенції місцевих загальних судів. Зважаючи на викладене, суд угледів підстави для припинення провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст. 80 ГПК України, оскільки спір не підлягає вирішенню в господарських судах України.

Постановою ДАГС від 14.08.06 р. задоволено апеляційну скаргу позивача , вищезазначену ухвалу суду першої інстанції про припинення провадження у справі скасовано та справу передано на розгляд до господарського суду Дніпропетровської області .Розпорядженням голови суду від 21.08.06 р. справа передана на розгляд судді Васильєву О.Ю. Ухвалою від 28.08.06 р. справа прийнята до свого провадження суддею Васильєвим О.Ю. та призначена до слухання на 19.09.06 р. ; від позивача витребувана позовна заява в останній редакції , від відповідачів –відзив на цю заяву , від третьої особи –письмові пояснення. До судового засідання 19.09.06 р. з’явився лише представник позивача . від криворізького БТІ надійшло клопотання про розгляд справи за відсутністю представників сторони , від інших учасників справи жодних заяв та клопотань та витребуваних судом матеріалів не надходили . Як вбачалося з матеріалів справи , постановою Севастопольського апеляційного господарського суду від 09.08.05 р. у справі № 2-11/2306.1-2004 (2-11/3164.1-2005) встановлено , що у інвестора –Приватного підприємства «Новий Мир», виникло право власності на комплекс будівель та споруд ( літери А-1,А1 -1,А-2 ,А-3,Б-1,В-1,Г-2,Д-1,Ж-1,З-2, №1 ,7-9) , розташованих за адресою : м. Кривий Ріг ,вулиця Купріна,123 ; а також майна , перерахованого в інвестиційному договорі від 10.09.04 р. Тобто під час розгляду вищезазначеної справи Севастопольський апеляційний господарський суд дійшов до висновку про виникнення у Приватного підприємства «Новий Мир» ( відповідача-1 у справі № 32/321( 31/333) права власності на майно , що є предметом спору у цій справі. Матеріали справи свідчать про те , що вищезазначена постанова Севастопольського апеляційного господарського суду від 09.08.05 р. скасована ,справа № 2-11/2306.1-2004 (2-11/3164.1-2005) передана на новий розгляд ,під час якого судом прийняте рішення , аналогічне тому , що приймалося постановою Севастопольського апеляційного господарського суду від 09.08.05 р. Як зазначив представник позивача у судовому засіданні 19.09.06 р. , на той час в провадженні ВГСУ знаходилася касаційна скарга ТОВ СПК «Стронг»на ухвалу господарського суд АРК у справі № 2-26/7924.2-2006 –тобто у справі , за якою Севастопольським апеляційним господарським судом приймалася постанова від 09.08.05 р. ( в якій було встановлено право власності Приватного підприємства «Новий Мир»на спірне майно за справою № 32/321 ( 31/333) .Розгляд вищезазначеної касаційної скарги ТОВ СПК «Стронг» призначено ВГСУ на 04.10.06 р. –тобто рішення у цій справі судом на той час не було прийняте. Враховуючи наведене ,та ту обставину , що розгляд справи № 32/321(31/333) є неможливим до часу набрання чинності рішенням у справі № 2-11/2306.1-2004 (2-11/3164.1-2005) 2-26/7924.2-2006 ),що розглядається господарським судом АРК ; на підставі вимог ст.79 ГПК України ухвалою суду від 19.06.06 р. провадження у справі № 32/321(31/333) було зупинено до часу набрання чинності рішенням у справі № 2-11/2306.1-2004 (2-11/3164.1-2005) 2-26/7924.2-2006 ),що розглядається господарським судом АРК стосовно права власності на спірне майно.

08.08.08 р. до господарського суду Дніпропетровської області від представника ТОВ АПК „Стронг” –Пронькіна В.Л., надійшла заява про поновлення провадження у справі №32/321(31/333) у зв'язку із винесенням ухвали господарським судом АРК про припинення провадження у справі № 2-11/2306.1-2004 (2-11/3164.1-2005) 2-26/7924.2-2006 ) та про забезпечення позову шляхом накладення арешту на лікеро-горілчаний комплекс, розташований у м.Кривий Ріг по вул.Купріна, 123 „Б”, та встановлення охорони даного комплексу. Клопотання обґрунтоване посиланням на ту обставину , що ТОВ „Мультідом” передав спірне майно в оренду ТОВ „Тірс-КР” , яке в свою чергу використовує обладнання спірного комплексу для виготовлення фальсифікованої горілчаної продукції .За твердженням представника ТОВ „Стронг”- Пронькіна В.Л., за даним фактом прокуратурою порушена кримінальна справа . Окрім того останній зазначив , що існує загроза розкрадання спірного майна .

Ухвалою суду від 11.08.08 р. ( суддя Добродняк І.Ю. ) поновлено провадження у справі , судове засідання з розгляду заяви про забезпечення позову призначене на 21.08.08 р. До судового засідання з’явилися лише представники позивача та третьої особи , інші учасники справи явку повноважних представників до судового засідання не забезпечили , витребуваних судом матеріалів не надали. В судовому засіданні представник позивача та третьої особи - Пронькін В.Л., наполягав на задоволенні клопотання про арешт спірного майна з підстав , наведених у відповідній заяві ( клопотанні ).

Господарський суд за заявою сторони має право вжити заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду ( ст.66 ГПК України ). Заходи до забезпечення позову можуть бути вжиті як за заявою учасника судового процесу (сторони, прокурора чи його заступника, який подав позов), так і за ініціативою господарського суду. У першому із зазначених випадків заявник повинен обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 33 ГПК України , обов'язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову. У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу. Враховуючи вищезазначене , господарський суд ухвалою від 21.08.08 р. відмовити третій особі ( ТОВ АПК „Стронг”) в задоволенні клопотання ( заяви ) про забезпечення позову .

В судовому засіданні 18.09.08 р. представник позивача –Пронькін В.Л. , змінив попередні позовні вимоги та просив суд : „Визнати недійсним в силу закону договір від 10.09.04 р. , укладений між ТОВ „Агропромисловий комплекс „Стронг” та Приватним підприємством „Новий мир” з моменту його укладання ; визнати недійсним договір від 23.09.05 р. , укладений між Приватним підприємством „Новий мир” та ТОВ „Мультідом” ,як такий , що не відповідав вимогам закону ; визнати незаконними дії Криворізького бюро технічної інвентаризації , здійснені після 12.10.04 р. , по реєстрації прав власності на ТОВ АПК „Стронг” і ПП „Новий мир”. В обґрунтування позовних вимог послався на те, що спірне майно є його власністю. У травні 1996 р. воно було передано ним в безоплатне користування третій особі-1 згідно договору передачі майна від 08.05.1996 р. В подальшому, на підставі договору купівлі-продажу №1 від 27.05.1996 р., що був укладений від імені позивача неуповноваженою особою, без достатніх на те підстав КП „Криворізьке бюро технічної інвентаризації” спірне майно було зареєстровано за третьою особою. Надалі цілісний майновий комплекс по вул. Купріна, 123 у Кривому Розі, неправомірно був відчужений спочатку у процедурі банкрутства третьої особи на користь відповадча-1 на підставі інвестиційного договору від 10.09.04 р. ; а потім, останнім на користь відповідача-3 згідно нотаріально посвідченого договору купівлі - продажу від 23.09.2005 р. Тобто позивач вважає , що комплекс будівель та споруд ( літери А-1,А1 -1,А-2 ,А-3,Б-1,В-1,Г-2,Д-1,Ж-1,З-2, №1 ,7-9) , розташованих за адресою : м. Кривий Ріг ,вулиця Купріна,123 ; належить на праві власності Малому приватному підприємству «Комплекс-97», а оспорювані ним договори повинні бути визнані судом недійсними , оскільки спірне майно відчужувалося не його власниками , а не уповноваженими на такі дії особами . Відповідно і дії Криворізького БТІ також є незаконним з тих же підстав .

Зазначена редакція позовної заяви від 16.09.08 р. надійшла до канцелярії господарського суду 22.09.08 р. Ухвалою суду від 18.09.08 р. у зв’язку з неявкою представників відповідачів-1,2,3 та третьої особи-1 та зміною позивачем предмету спору , слухання справи було відкладено на 02.10.08 р. , від відповідачів-1,2,3 витребувано відзиви на змінені позовні вимоги , від третьої особи-1 –письмові пояснення щодо зміненого позову.

В судовому засіданні 02.10.08 р. Пронькіним В.Л. заявлено клопотання про : „витребування матеріалів справи № 8953 відносно будівель та споруд з БТІ м. Кривого Рогу ; про залучення до справи № 32/321 представника прокуратури Дніпропетровської області ; про витребування матеріалів справи № 2-26/7924.2-2006 з господарського суду АРК про банкрутство ТОВ АПК „Стронг”; про направлення на адресу господарського суду АРК винесену Дніпропетровським господарським судом ухвалу по справі № 32/321 про поновлення справи про банкрутство ТОВ АПК „Стронг” за ново виявленими обставинами відносно порушень з майновими правами та передачі майна санатору –інвестору ПП „Новий Мир”; про визнання набуття прав власності за ТОВ АПК „Стронг” на майно переданого до ПП „Новий Мир” недійсним ; про винесення ухвали суду про неіснуівання права власності за ТОВ АПК „Стронг” на комплекс будівель та споруд та цех розливу” .

За власною ініціативою суду в судовому засіданні 02.10.08 р. здійснювалася технічна фіксація судового процесу .

Заслухавши пояснення наявних представників сторін , дослідивши матеріали справи , господарський суд , -

ВСТАНОВИВ :

Статтею 15 ЦК України закріплено право кожної особи на захист свого права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно з частиною першою статті 1 Господарського процесуального кодексу України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи, громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності, мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів. Частиною першою статті 16 ЦК України передбачено, що захист цивільних прав та інтересів здійснюється, зокрема, у такий спосіб, як визнання правочину недійсним.

Відповідно до законодавства за ступенем недійсності всі правочини поділяються на абсолютно недійсні з моменту їх вчинення (нікчемні), недійсність яких прямо передбачена законом, та відносно недійсні, які можуть бути визнані судом недійсними за певних умов (оспорювані).

У відповідності до ч. 2 ст. 215 ЦК України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Або ж за правилами ч. 3 зазначеної статті, якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Згідно до положень ст. 216 ЦК України у разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Таким чином, наслідком недійсності правочину, за загальним правилом, є застосування до сторін правочину двосторонньої реституції ; але ж позивач не є стороною оспорюваних ним угод ,а тому застосування наслідків недійсності правочинів шляхом повернення сторін цих правочинів у стан , що існував до часу їх укладання , не поновлять права позивача ; а тому позивач обрав невірний спосіб захисту своїх прав , який не може призвести до захисту його прав . Захист прав такої особи можливий шляхом пред’явлення віндикаційного позову, якщо для цього є підстави , встановлені ст. 388 ЦК України. Наведене відповідає правовій позиції, що викладена у постанові Верховного Суду України у справі №13/529пд від 27.09.2005 р., а також постанові Вищого господарського суду України від 19.07.2006 р. у справі №32/376 (19/197).

Доводи позивача не спростовують викладених вище висновків та не можуть бути підставою для задоволення позову в частині визнання недійсними договорів.

Відповідно до приписів п.3 Інформаційного листа ВГСУ від 25.11.2005 р. № 01-8/2229 «Про деякі питання практики застосування норм законодавства, порушені у доповідних записках про роботу господарських судів у I півріччі 2005 року»господарські суди вирішують спори у порядку позовного провадження, коли склад учасників спору відповідає статті 1 ГПК України , а правовідносини, щодо яких виник спір, носять господарський характер. Дійшовши висновку, що предмет позову не відповідає встановленим законом або договором способам захисту прав, суд повинен відмовити у позові, а не припиняти провадження у справі за її непідвідомчістю суду. Правову позицію Верховного Суду України з цього приводу викладені в його постановах від 13.07.2004 зі справи N 10/732 та від 14.12.2004 зі справи N 6/11.

Враховуючи вищезазначене ,в задоволенні позовних вимог про визнання недійсними інвестиційного договору від 10.09.04 р. ( укладеного між ТОВ АПК „Стронг” та ПП „Новий Мир” ) та договору купівлі-продажу від 23.09.05 р. ( укладеного між ПП „Новий Мир” та ТОВ „Мультідом” ) слід відмовити .

Провадження у справі в частині позовних вимог „про визнання незаконними дій Криворізького бюро технічної інвентаризації , здійсненого після 12.10.04 р. по реєстрації прав власності на ТОВ АПК „Стронг” і ПП „Новий Мир” підлягає припиненню на підставі приписів п.1 ч.1 ст.80 ГПК України –оскільки цей спір не підлягає вирішенню в господарських судах України ; а повинен вирішуватися адміністративним судом за правилами КАС України .

Враховуючи вищезазначене , суд не знаходить достатньо правових підстав для задоволення клопотання про витребування матеріалів справи № 8953 відносно будівель та споруд з БТІ м. Кривого Рогу . Не має суд правових підстав і для залучення до участі у справі № 32/321 представника прокуратури Дніпропетровської області ( оскільки це не передбачено приписами ГПК України ) .Матеріали справи про банкрутство ТОВ АПК „Стронг” , необхідні для вирішення цього спору , частково були наявні в матеріалах справи , частково надійшли на запит суду із господарського суду АРК та залученні до матеріалів справи . Не підлягає задоволенню і клопотання про „ направлення на адресу господарського суду АРК винесену Дніпропетровським господарським судом ухвалу по справі № 32/321 про поновлення справи про банкрутство ТОВ АПК „Стронг” за ново виявленими обставинами відносно порушень з майновими правами та передачі майна санатору –інвестору ПП „Новий Мир” ( оскільки господарський суд Дніпропетровської області не має таких повноважень відповідно до приписів ГПК України ) .Клопотання про „визнання набуття прав власності за ТОВ АПК „Стронг” на майно переданого до ПП „Новий Мир” недійсним ; та про винесення ухвали суду про не існування права власності за ТОВ АПК „Стронг” на комплекс будівель та споруд та цех розливу” також не підлягають задоволенню, оскільки не ґрунтуються на приписах чинного законодавства України .

На підставі вищезазначеного , керуючись вимогами ст. 15,16,215,216 ЦК України ; ст. ст. 80, 82- 85 ГПК України, господарський суд, -

ВИРІШИВ :

1.В задоволенні позовних вимог про визнання недійсними інвестиційного договору від 10.09.04 р. ( укладеного між ТОВ АПК „Стронг” та ПП „Новий Мир” ) та договору купівлі-продажу від 23.09.05 р. ( укладеного між ПП „Новий Мир” та ТОВ „Мультідом” ) відмовити .

2. В іншій частині позовних вимог провадження у справі припинити.

Суддя О.Ю.Васильєв