ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
=======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" жовтня 2008 р. Справа № 12/386/08

08.10.2008 р. Справа № 12/386/08.

м. Миколаїв

Позивач:                    ВАТ ЕК "Миколаївобленерго",

54017, м. Миколаїв, вул. Громадянська, 40.

відповідач:                    військова частина № А-2183,

55200, Миколаївська область, м. Первомайськ, .

про:                               стягнення 10545 грн. 07 коп.

Суддя Семенов А.К.

Представники:

Від позивача:          Колодяжна Ю.А., довіреність № 01/33-45 від 03.07.08 року.

Від відповідача:          не з’явився.

СУТЬ СПОРУ : Позов поданий про стягнення з відповідача на користь ВАТ ЕК “Миколаївобленерго” 10545 грн. 07 коп. боргу за перевищення договірних вели-чин споживання електричної енергії.

Відповідач свого представника в судове засідання, яке відбулося 30.09.08 року направив, письмовий відзив на позовну заяву надав, проти позову заперечує.           30.09.2008 року в судовому засіданні було оголошено перерву до 16 год. 30 хвил. 08.10.2008 року, про що представники сторін були повідомлені особисто: під розписку. Проте, 08.10.2008 року відповідач свого представника у судове засі-дання не направив.

08.10.08 року розгляд справи був продовжений та за згодою представника позивача оголошено вступну та резолютивні частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, господарський суд

встановив:

25.11.2005 року між ВАТ ЕК “Миколаївобленерго” та військовою части-ною А-2183 був укладений договір № 56/189 про постачання електричної енергії і про технічне забезпечення електропостачання споживача (надалі –договір).

Відповідно до вимог Закону України “Про електроенергетику“, Правил ко-ристування електричною енергією, затверджених Постановою НКРЕ України від 31 липня 1996 р. № 28 в редакції постанови від 17.10.2005р. № 910, сторонами 30.01.08 року були укладені Додаток № 1 та Додаток № 1 А, до договору 56/189, якими встановлені договірні величини споживання електричної енергії.

Згідно умов додатку № 1А від 30.01.08 року гранична величина споживання електричної енергії відповідачем на травень 2008 року встановлена в обсязі 101546 кВт.г., але фактично він спожив 118484 кВт.г., що підтверджується актом про використану електроенергію за травень 2008 року (а.с.21).

Згідно умов додатку № 1А від 30.01.08 року гранична величина споживан-ня електричної енергії відповідачем на червень 2008 року встановлена в обсязі

80463 кВт.г., але фактично він спожив 91614 кВт.г, що підтверджується актом про використану електроенергію за червень 2008 року (а.с.28).

Пунктом 5 додатку № 1 до договору № 56/189 від 25.11.05 року сторони визначили відповідальність за перевищення встановлених як договірні величин споживання електричної енергії.

На підставі додатків №1 та Додатків № 1 А, договору № 56/189 від 25.11.2005 року, ч.5 ст.26 Закону України “Про електроенергетику” та п.п.6.16 ПКЕЕ, обсяг спожитої електричної енергії понад договірну граничну величину споживання був розрахований відповідачу у двократній вартості, що склало: у травні 2008 року – 6266 грн. 43 коп., у червні 2008 р. – 4278 грн. 64 коп.

У відповідності до вимог ПКЕЕ відповідачу були виписані Повідомлення про перевищення договірних величин споживання електричної енергії (а.с.23, 30) та виставлені додаткові рахунки на оплату двократної вартості (а.с. 24,31), які до теперішнього часу залишаються відповідачем несплаченими .

Позивач просить стягнути з відповідача за перевищення договірних вели-чин споживання електричної енергії у травні, червні 2008 року 10545 грн. 07 коп.

Відповідач, як вже вище вказано, відзив надав, проти позову заперечує у повному обсязі з наступного.

Частиною 1 ст. 23 Бюджетного кодексу України встановлено, що бюджетні зобов’язання та платежі з бюджету можна здійснювати лише за наявності відпо-відного бюджетного призначення. Кошти за оплату споживання військовою час-тиною А 2183 електроенергії кошторисом не передбачені та не надходять до неї.

26.02.2007 року між позивачем, відповідачем та квартирно –експлуатацій-ним відділом м. Миколаєва був укладений договір поруки № 05П (а.с.63). Під-пунктом 1.1. договору поруки встановлено, що квартирно-експлуатаційний відділ м. Миколаєва (за договором Поручитель) поручається перед ВАТ ЕК “Миколаїв-обленерго” (за договором Кредитор) за виконання в/ч А 2183 (за договором Борж-ник) обов’язку по сплаті за спожиту електроенергію з ПДВ згідно договору про постачання електричної енергії.

Відповідно до п.п. 1.3. договору поруки поручитель відповідає перед креди-тором за порушення зобов’язання боржником.

У відзиві в/ч А2183, посилаючись на статтю 24 ГПК України клопоче про за-міну відповідача, а саме: просить замінити первісного відповідача –в/ч А 2183 на належного відповідача –квартирно-експлуатаційний відділ м. Миколаєва.

Дослідивши матеріали справи, господарський суд дійшов до висновку про задоволення позовних вимог на підставі нижченаведеного.

Відповідно до частини 7 підпункту 8.1 ПКЕЕ постачальник електричної енергії за регульованим тарифом має право на отримання від споживача підвище-ної оплати за електричну енергію за обсяг перевищення споживачем договірних величин споживання електричної енергії та величини потужності за розрахунко-вий період відповідно до актів законодавства та умов договору.

Відповідач має заборгованість по оплаті за перевищення договірних величин споживання електричної енергії в травні, червні 2008 року в сумі 10545 грн. 07 коп., яка залишається несплаченою до теперішнього часу. Відповідно до п.п. 3.2 договору № 56/189 від 25.11.05 року відповідач зобов’язався здійснювати оплату за використану електричну енергію.

Посилання відповідача (з метою обґрунтування заперечень проти позову) на ту обставину, що в/ч А2183 є бюджетною організацією і тому відповідно до ч.1 ст. 23 Бюджетного кодексу України платежі по зобов’язанням за спожиту електричну

енергію може здійснювати лише за наявності відповідного бюджетного призна-чення та надходження коштів необґрунтовано з наступного.

Відповідно до ст.ст. 525, 526, 629 ЦК України, зобов’язання має виконувати-ся відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України. Односто-

роння відмова від зобов’язання або одностороння зміна його умов не допускаєть-ся. Договір є обов’язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільня-ється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язан-ня.

Посилання відповідача на ту обставину, що відповідно до п.п. 1.3. договору поруки № 05П від 26.02.2007 року поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов’язання боржником щодо сплати за перевищення договірних ве-личин споживання електричної енергії необґрунтовано з наступного.

П.п. 1.3. договору поруки встановлено, що поручитель відповідає перед Кре-дитором за порушення (за невиконання чи неналежне виконання) зобов’язання Боржником у розмірі, передбаченому п.п. 1.1. цього договору. У підпункті 1.1 до-говору поруки № 05П від 26.02.2007 року зазначено, що “Поручитель поручається перед Кредитором Боржника (Споживача) за виконання останнім свого обов’язку по сплаті за спожиту електроенергію з ПДВ, згідно договору про постачання електричної енергії №56/189 від 25.11.2005 року (Основний Договір) за поточну активну та реактивну електроенергію...”. Тобто, в даному випадку абревіатура ПДВ означає податок на додану вартість. Таким чином, із змісту п.п.1.1. договору поруки вбачається, що Поручитель прийняв на себе зобов’язання по сплаті (у разі неплатоспроможності в/ч А2183) оплати за спожиту боржником активну та реак-тивну електроенергію з урахуванням податку на додану вартість.

Отже, обов'язок Поручителя сплачувати заборгованість відповідача за пере-вищення договірних величин споживання електричної енергії (ПДВ) договором поруки №05П від 26.02.07 року не передбачений.

За таких обставин борг за перевищення договірних величин споживання електричної енергії у травні, червні 2008 року у сумі 10545 грн. 07 коп. підлягає стягненню з в/ч А 2183.

Враховуючи наведене, клопотання в/ч А 2183 про заміну відповідача (в/ч А 2183 на квартирно-експлуатаційний відділ м. Миколаєва) задоволенню не під-лягає.

Керуючись ст.ст. 24,44,49,77,82,84,85 ГПК України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1.          Позов задовольнити.

2.          Стягнути з військової частини № А-2183 (55200, Миколаївська область, м. Первомайськ, код 07660968) на користь відкритого акціонерного това-риства Енергопостачальна Компанія “Миколаївобленерго” (54017, м. Ми-колаїв, вул. Громадянська 40, ) 10545 грн. 07 коп. боргу за перевищення договірних величин споживання електричної енергії на розрахунковий рахунок 01 у Миколаївському обласному від-діленні ВАТ Державний ощадний банк України, МФО 326461, а також, 106 грн. 00 коп. держмита та 118 грн. 00 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу на поточний рахунок №0060 в МФ КБ “Приватбанк”, МФО 326610.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення деся-тиденного строку з дня його прийняття, а у разі, якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення, воно набирає законної

сили після закінчення десятиденного строку з дня підписання рішення, оформле-ного відповідно до статті 84 цього Кодексу.

Суддя А.К.Семенов.

Суддя