ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МІСТА СЕВАСТОПОЛЯ
справа № 5020-12/414
ПОСТАНОВА

і м е н е м У к р а ї н и

"20" листопада 2008 р. 11:38                                                                                          м. Севастополь

Господарського суду міста Севастополя у складі

судді Харченко І.А.,

при секретарі Баланюк О.В.,

за участю:

представника відповідача –Луговська Г.В., довіреність №321/10-004 від 26.08.2008, головний державний податковий інспектор юридичного відділу;

представник позивача – не з’явився;

прокурор –не з’явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи №5020-12/414 за Приватного підприємства “Соріус” до Державної податкової інспекції у Ленінському районі м. Севастополя про визнання недійсним податкового повідомлення-рішення №000015235/0 від 18.07.2007, спонукання надати належні документи в державне казначейство для бюджетного відшкодування ПДВ на загальну суму 55831,00 грн. на поточний рахунок позивача за травень 2007 року,

Суть спору:

17.07.2008 позивач в порядку статей 17, 105-106 Кодексу адміністративного судочинства України звернувся до господарського суду з позовної заявою (вх. №1863) до Державної податкової інспекції у Ленінському районі м. Севастополя про визнання недійсним податкового повідомлення-рішення №000015235/0 від 18.07.2007, спонукання надати належні документи в державне казначейство для бюджетного відшкодування ПДВ на загальну суму 55831,00 грн. на поточний рахунок позивача за травень 2007 року.

Ухвалою від 18.07.2008 відкрито провадження у справі №5020-12/414, призначено попереднє судове засідання.

Ухвалою від 01.09.2008 закінчено підготовче провадження, справа №5020-12/414 призначена до судового розгляду.

У процесі судового розгляду справи від прокурора міста Севастополя надійшло повідомлення про вступ у процес із сторони ДПІ у Ленінському районі м. Севастополя (вх. №12896 від 10.09.2008).

Відповідач позовні вимоги не визнав, надав суду письмові заперечення, пояснив, що позивач має право на бюджетне відшкодування у формі зменшення податкових зобов’язань з ПДВ в наступних податкових періодах, а не перерахування на розрахунковий рахунок.

Згідно статей 27-32, 49, 51 Кодексу адміністративного судочинства України у судовому засіданні представнику відповідача роз’яснені процесуальні права та обов’язки.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши представлені докази, заслухав представник відповідача, суд,

в с т а н о в и в :

Державною податковою інспекцією у Ленінському районі міста Севастополя (надалі Інспекція) було проведено виїзну позапланову перевірку з питання достовірності нарахування Приватним підприємством “Соріус” сум бюджетного відшкодування податку на доданку вартість на поточний рахунок за травень 2007 року, за результатом якої складено акт №88/23-5/22285658/12750/10 від 16.07.2007.

У ході перевірки встановлено порушення ПП «Соріус»підпункту 7.7.2 пункту 7.7 статті 7 Закону України «Про податок на додану вартість», що призвело до завищення суми ПДВ, яка підлягає відшкодуванню з бюджету в загальному розмірі 55831,00 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, 16.01.2006, 14.03.2006, 06.06.2006, 17.07.2006 позивач уклав з ДП ДК „Укрспецекспорт” ДГЗП „Спецтехноекспорт” договори комісії №STE-1-20-D/K-06, №STE-1-28-D/K-06, №STE-1-31-D/K-06, №STE-1-33-D/K-06, №STE-1-34-D/K-06, №STE-1-37-D/K-06, №STE-1-130-D/K-06, №STE-1-135-D/K-06, №STE-1-195-D/K-06, №STE-1-255-D/K-06, відповідно до умов яких позивач –Комітент - доручає, а ДП ДК „Укрспецекспорт” ДГЗП „Спецтехноекспорт” –Комісіонер - зобов`язується за дорученням комітента за плату вчинити правочин з поставки суднових і корабельних запасних частин від свого імені за рахунок комітента.

Згідно з підпунктом 5.2 пункту 5 договору комісійна плата встановлюється як різниця між ціною продажу продукції, установленою комісіонером самостійно і за який він укладає Контракт, погодженої комітентом ціною продукції, а також понесених комісіонером витрат. Розмір комісійної плати включає в собі ПДВ.

ДП ДК „Укрспецекспорт” ДГЗП „Спецтехноекспорт”, виконав свої обов`язки за договорами, склав відповідні звіти від 14.03.2007, 17.04.2007, 25.04.2007, 26.04.2007, 28.04.2007.

В квітні 2007 року ДП ДК „Укрспецекспорт” ДГЗП „Спецтехноекспорт” надало ПП “Соріус” податкові накладні від 13.04.2007 №225, №228, №230 на загальну суму 170904,53 грн., у тому числі ПДВ –34180,90 грн., від 16.04.2007 №229, №234, №235, №236 на загальну суму 46471,47 грн., у тому числі ПДВ –9294,30 грн., від 25.04.2007 №232, №233 на загальну суму 36282,50 грн., у тому числі ПДВ –7256,50 грн., від 26.04.2007 №231 на суму 25495,28 грн., у тому числі ПДВ –5099,06 грн.

Позивач надав відповідачеві податкову декларацію за травень 2007 року (вх. №31019 від 19.06.2007), у якій у рядку 25.1 вказано суму 102 701,00 грн., що підлягає бюджетному відшкодуванню на розрахунковий рахунок.

Як зазначено в Акті перевірки, податкові накладні, виписані ДП ДК „Укрспецекспорт” ДГЗП „Спецтехноекспорт” на адресу ПП «Соріус»правомірно відображені в розділі 1 реєстру отриманих та виданих податкових накладних в квітні 2007 року і відповідно у складі податкового кредиту в стр. 17 податкової декларації по ПДВ за квітень 2007 року.

Таким чином перевіряючими в акті перевірки зроблений висновок про виникнення у ПП “Соріус” права на податковий кредит в травні 2007 року.

ПП “Соріус” в стр. 3 Додатку 3 до податкової декларації з ПДВ (Розрахунок бюджетного відшкодування) за травень 2007 року включило суму ПДВ по вищевказаним податковим накладним в розмірі 55831,00 грн. як фактично сплачену, що на думку перевіряючих є безпідставним.

В акті зазначено, що в ході перевірки встановлено, що за даними рахунків бухгалтерського обліку ПП “Соріус” 311 (рахунки в банках) и 301 (каса) відсутня операція, яка підтверджує оплату комісійної винагороди на адресу ДП ДК „Укрспецекспорт” ДГЗП „Спецтехноекспорт” за договорами комісії №STE-1-20-D/K-06, №STE-1-28-D/K-06, №STE-1-31-D/K-06, №STE-1-33-D/K-06, №STE-1-34-D/K-06, №STE-1-37-D/K-06, №STE-1-130-D/K-06, №STE-1-135-D/K-06, №STE-1-195-D/K-06, №STE-1-255-D/K-06, отже не підтверджений факт оплаченого податкового кредиту в сумі ПДВ 55831,00 грн. з комісійної винагороди, що належав до сплати постачальнику послуг ДП ДК „Укрспецекспорт” ДГЗП „Спецтехноекспорт”.

У зв’язку з чим, з врахуванням вимог п.п. 7.7.2 п. 7.2 ст. 7 Закону України “Про податок на додану вартість”, п.п. 5.12 Порядку заповнення та надання податкової декларації з податку на додану вартість, затвердженого наказом ДПАУ від 30.05.1997 №166, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 09.07.1997 за № 250/2054, в редакцій наказу від 15.06.2005 №213, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 30.06.2005 за №702/10982, в акті зроблений висновок про неправомірність включення ПП “Соріус” до Розрахунку бюджетного відшкодування в строку 3 суму ПДВ в розмірі 55831,00 грн., що призвело до завищення бюджетного відшкодування ПДВ на розрахунковий рахунок за травень 2007 року на суму 55831,00 грн.

Також перевіряючими в акті зазначено, що ПП “Соріус” має право включити до складу податкового кредиту наступного податкового періоду ПДВ в сумі 55831,00 грн.

На підставі Акту перевірки та підпункту 4.2.2 “б” пункту 4.2 статті 4 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” Інспекцією було прийнято податкове повідомлення-рішення від 18.07.2007 за №000015235/0 про зменшення сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість на загальну суму 55831,00 грн.

Відповідно до пункту 1.8 статті 1 Закону України „Про податок на додану вартість” (далі –Закон) бюджетне відшкодування - сума, що підлягає поверненню платнику податку з бюджету у зв'язку з надмірною сплатою податку у випадках, визначених цим Законом.

Сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного податкового періоду та сумою податкового кредиту такого звітного податкового періоду (підпункт 7.7.1 пункту 7.7 статті 7 Закону).

При від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з підпунктом 7.7.1 цього пункту, така сума враховується у зменшення суми податкового боргу з цього податку, що виник за попередні податкові періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до закону), а при його відсутності - зараховується до складу податкового кредиту наступного податкового періоду.

Згідно із підпунктом 7.7.2 пункту 7.7 статті 7 Закону якщо у наступному податковому періоді сума, розрахована згідно з підпунктом 7.7.1 цього пункту, має від'ємне значення, то:

а) бюджетному відшкодуванню підлягає частина такого від'ємного значення, яка дорівнює сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів (послуг) у попередньому податковому періоді постачальникам таких товарів (послуг);

б) залишок від'ємного значення після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду.

Суд не може погодитись із висновком ДПІ у Ленінському районі міста Севастополя щодо відсутності у позивача права на бюджетне відшкодування шляхом перерахування у зв’язку із відсутністю по даним рахунків бухгалтерського обліку ПП “Соріус” операції, підтверджуючої оплату комісійної винагороди, доводами про необхідність такої умови виникнення права на бюджетне відшкодування у формі перерахування як фактична оплата, в даному випадку комісійної винагороди, саме шляхом операції з передачі грошових коштів від ПП “Соріус” на адресу ДП ДК „Укрспецекспорт” ДГЗП „Спецтехноекспорт”.

Відповідно до статті 1011 Цивільного кодексу України за договором комісії одна сторона (комісіонер) зобов'язується за дорученням другої сторони (комітента) за плату вчинити один або кілька правочинів від свого імені, але за рахунок комітента.

Договір комісії має відплатний характер. Згідно зі статтею 1013 Кодексу комітент повинен виплатити комісіонерові плату в розмірі та порядку, встановлених у договорі комісії.

Статтею 1020 вказаного Кодексу передбачено, що комісіонер має право відраховувати належні йому за договором суми з усіх грошових коштів, що надійшли до нього для комітента.

Тобто вказаним Кодексом передбачений обов’язок комітента оплатити надані комісіонером послуги, але при виконанні даного виду договорів особа, послуги якої належить оплатити, може самостійно відрахувати належну їй суму комісійної винагороди. Це правило спрямовано на забезпечення інтересів комісіонера.

Відповідно до умов договорів комісії №STE-1-20-D/K-06, №STE-1-28-D/K-06, №STE-1-31-D/K-06, №STE-1-33-D/K-06, №STE-1-34-D/K-06, №STE-1-37-D/K-06, №STE-1-130-D/K-06, №STE-1-135-D/K-06, №STE-1-195-D/K-06, №STE-1-255-D/K-06, укладених між ПП “Соріус” (Комітент) та ДП ДК „Укрспецекспорт” ДГЗП „Спецтехноекспорт” (Комісіонер) за виконання доручення, зазначених у даних Договорах, Комісіонер отримує комісійну плату у розмірі різниці між ціною продажу продукції, встановленою Комісіонером самостійно та за якою він укладає контракт, погодженою Комітентом ціною продукції, а також понесених Комісіонером витрат. Визначений таким чином розмін комісійної винагороди включає в себе ПДВ. Комісіонер має право відраховувати належні йому за договором суми з усіх грошових коштів, що надійшли до нього від покупця. Інший порядок виплати комісіонерові комісійної плати зазначеними договорами не передбачений.

Матеріалами справи підтверджується, що Комісіонер –ДП ДК „Укрспецекспорт” ДГЗП „Спецтехноекспорт” виконав свої обов’язки за договорами, перерахував на рахунок позивача всі належні йому за договорами комісії кошти, надав позивачеві звіти, отримав право на належну йому за договорами оплату наданих ним послуг та утримав відповідно до умов договору, комісійну винагороду, у тому числі ПДВ в сумі 55831 грн. З викладеного випливає, що ДП ДК „Укрспецекспорт” ДГЗП „Спецтехноекспорт” отримало оплату своїх послуг в порядку, встановленому діючим законодавством та договорами комісії та надало позивачеві податкові накладні від 13.04.2007 №225, №228, №230 на загальну суму 170904,53 грн., у тому числі ПДВ –34180,90 грн., від 16.04.2007 №229, №234, №235, №236 на загальну суму 46471,47 грн., у тому числі ПДВ –9294,30 грн., від 25.04.2007 №232, №233 на загальну суму 36282,50 грн., у тому числі ПДВ –7256,50 грн., від 26.04.2007 №231 на суму 25495,28 грн., у тому числі ПДВ –5099,06 грн.

Таким чином, суд вважає, що позивач має право на бюджетне відшкодування перерахуванням на розрахунковий рахунок за травень 2007 року в сумі 55831,00 грн. та обґрунтовано включив його до Розрахунку бюджетного відшкодування як фактично сплачену.

В підпункті 7.7.3 пункту 7.7 статті 7 Закону України “Про податок на додану вартість” зазначено, що платник податку може прийняти самостійне рішення про зарахування належної йому повної суми бюджетного відшкодування у зменшення податкових зобов'язань з цього податку наступних податкових періодів. Зазначене рішення відображається платником податку у податковій декларації, яку він подає за наслідками звітного періоду, в якому виникає право на подання заяви про отримання бюджетного відшкодування згідно з нормами цієї статті. При прийнятті такого рішення зазначена сума не враховується при розрахунку сум бюджетного відшкодування наступних податкових періодів.

Платник податку, який має право на одержання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення повної суми бюджетного відшкодування, подає відповідному податковому органу податкову декларацію та заяву про повернення такої повної суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації. При цьому платник податку в п'ятиденний термін після подання декларації податковому органу подає органу Державного казначейства України копію декларації, з відміткою податкового органу про її прийняття, для ведення реєстру податкових декларацій у розрізі платників (п.п. 7.7.4 п. 7.7 ст. 7 Закону).

До декларації додаються розрахунок суми бюджетного відшкодування, копії погашених податкових векселів (податкових розписок), у разі їх наявності, та оригіналів п'ятих основних аркушів (примірників декларанта) вантажних митних декларацій, у разі наявності експортних операцій.

Протягом 30 днів, наступних за днем отримання податкової декларації, податковий орган проводить документальну невиїзну перевірку (камеральну) заявлених у ній даних. За наявності достатніх підстав вважати, що розрахунок суми бюджетного відшкодування було зроблено з порушенням норм податкового законодавства, податковий орган має право протягом такого ж строку провести позапланову виїзну перевірку (документальну) платника для визначення достовірності нарахування такого бюджетного відшкодування 7.7.5.

Податковий орган зобов'язаний у п'ятиденний термін після закінчення перевірки надати органу державного казначейства належні документи для бюджетного відшкодування ПДВ.

Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсягу.

Відповідно до статей 94, 98 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому в сумі 03,40 грн.

Керуючись ст. 1, 7 Закону України “Про податок на додану вартість”, ст. 69, 70, 71, 79, 94, 98, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд –

П о с т а н о в и в :

1.          Позов задовольнити повністю.

2.          Визнати податкове повідомлення-рішення від 18.07.2007 №000015235/0 про зменшення приватному підприємству “Соріус” суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість на 55831,00 грн. недійсним.

3.          Зобов’язати Державну податкову інспекцію у Ленінському районі м. Севастополя надати належні документи до державного казначейства для бюджетного відшкодування податку на додану вартість на розрахунковий рахунок приватного підприємства “Соріус” за травень 2007 року в сумі 55831,00 грн., яке виникло за договорами комісії з ДП ГК ГХВТП «Спецтехноекспорт».

4.          Стягнути з Державного бюджету України (п/р 0007 в УДК у м. Севастополі, одержувач Держбюджет, Ленінський район 22090200, МФО 824509, ) на користь Приватного підприємства “Соріус” (99011, м. Севастополь, вул. Сенявіна, 3, ідентифікаційний код 22285658) судовий збір в сумі 3,40 грн., сплачений платіжним дорученням №5200 від 16.07.2008 (оригінал платіжного доручення знаходиться в матеріалах справи).

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Севастопольського апеляційного господарського суду через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення постанови заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку частини 5 статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана в строк, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку.

Суддя І.А. Харченко

Постанова складена та підписана

в порядку ч. 3 ст. 160 КАС України

25.11.2008.

Розсилка:

1.          ПП «Соріус»(99011, м. Севастополь, вул. Сенявіна, 3)

2.          ДПІ у Ленінському районі м. Севастополя (99011, м. Севастополь, вул. Кулакова, 37)

3.          прокурору м. Севастополя (99011, м. Севастополь, вул. Павліченко, 1)