ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

09.09.08                                                                                           Справа № 5/29-700

м. Львів

Львівський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді                                                  Галушко Н.А.

суддів                                                                      Краєвської М.В.

Орищин Г.В.

отримавши апеляційну скаргу комунального підприємства (далі КП) «Тернопільелектротранс», м.Тернопіль №018/232 від 23.05.2008р.

на рішення господарського суду Тернопільської області від 20.05.2008р.

у справі №5/29-700

за позовом: приватного підприємства «Комерційна служба безпеки Легіон», м.Тернопіль

до відповідача : КП «Тернопільелектротранс», м.Тернопіль

про стягнення 23 755,82грн.

За участю представників сторін:

від позивача – Курець З.С.- директор; Ленько Р.І.- адвокат

від відповідача –Гаврилюк О.А. -нач. юр. відділу

Права та обов’язки представникам сторін відповідно до ст. 22 ГПК України роз’яснено.

Рішенням господарського суду Тернопільської області від 20.05.2008р. у справі №5/29-700 (суддя Андрушків Г.З.) частково задоволено позовні вимоги приватного підприємства «Комерційна служба безпеки Легіон», м.Тернопіль: стягнено з КП “Тернопільелектротранс”, Тернопіль на користь ПП "КСБ Легіон", м.Тернопіль 13 957,33грн. боргу, 1 574,64грн. втрат від інфляції, 280,58грн. 3% річних, 1 522,85грн. пені, 86,11грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, 173,36грн. витрат по сплаті державного мита, 1 678,39грн. послуг адвоката; в решті позову –відмовлено.

Рішення суду мотивоване тим, що сторонами в договорі та додатку - 1 до договору не обумовлено жодних умов щодо визначення вартості послуг виходячи із кількості постів охорони, наявності чи відсутності автостоянки на території охоронюваного об’єкту сторони в договорі не передбачили, що спростовує розрахунки відповідача щодо вартості послуг з охорони.

КП «Тернопільелектротранс», м.Тернопіль, не погоджуючись із даним рішенням суду, подано апеляційну скаргу №018/232 від 23.05.2008р., в якій просить рішення суду скасувати, прийняти нове рішення, яким в позові відмовити, посилаючись на те, що рішення прийняте із порушенням норм матеріального та процесуального права, що судом неповно з»ясовано обставини, що мають значення для справи, а саме посилаючись на те, що охорону території відповідача, що знаходиться по вул.. Тролейбусна,7 залишились здійснювати два охоронці ПП «КСБ Легіон». Оскільки кількість охоронців зменшилась , відповідно до умов викладених у додатку до Тендерної пропозиції ПП «КСБ Легіон»оплата послуг по охороні зменшилась на половину; не відповідає вимогам закону твердження позивача про збільшення розміру пені у розмірі подвійної ставки НБУ, оскільки договором передбачено розмір пені –0,1% вартості послуг; також скаржник вважає безпідставними вимоги позивача щодо стягнення суми боргу з врахування індексу інфляції та 3% річних, оскільки відповідно до договору відповідальність за його неналежне виконання визначена умовами договору.

ПП «КСБ Легіон», м.Тернопіль подано відзив на апеляційну скаргу, в якому просить рішення суду залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Розглянувши матеріали справи, апеляційної скарги, заслухавши пояснення та заперечення представників сторін, судовою колегією встановлено наступне.

між КП «Тернопільелектротранс»та ПП «КСБ Легіон»11.06.2007р. укладено договір №1 про надання послуг з охорони, предметом якого є надання послуг з охорони та комерційної безпеки на об’єктах Замовника за адресою: м. Тернопіль, вул..Тролейбусна,7,9, (розділ I договору).

Згідно із п.п. 2.1., 2.2., розділу V договору Виконавець - ПП «КСБ Легіон», зобов’язався надавати послуги в обсязі, зазначеному в Додатках №1, 2, які становлять невід’ємну частину цього договору.

Замовник - КП «Тернопільелектротранс», зобов’язувався здійснювати розрахунки з Виконавцем за охорону до 15 числа наступного за пророблений місяць, перераховувати на розрахунковий рахунок Виконавця місячну суму вартості послуг, виходячи з розрахунку, передбаченого розділом ІV цього договору, згідно актів виконаних робіт, а саме: вартість послуг за місяць –12 775,00грн.

Як вбачається із матеріалів справи, а саме: актів здачі-прийняття наданих послуг №177 від 30.06.2007р., №187 від 31.07.2007р., на виконання умов договору позивач в червні та липні 2007р. надав відповідачу охоронні послуги на загальну суму 19 466,67грн. в т.ч. згідно акту від 30.06.2007р. –за період з 11.06.2007р. по 30.06.2007р. –на суму 8 516,67грн. і згідно акту від 31.07.2007р. –за період з 01.07.2007р. по 31.07.2007р. –на суму 10 950,00грн.

Окрім того, судом першої інстанції також встановлено, що протягом серпня –вересня 2007р. відповідачу також надавалися охоронні послуги згідно договору, надання яких оформлялось актами здачі –прийняття наданих послуг №198 від 31.08.2007р., №209 від 28.09.2007р. на загальну суму 20 865,83грн., які були направлені відповідачу для підписання, однак останнім не підписані.

Також, як вбачається із матеріалів справи, а саме: рапортів охоронців, витягів з журналу проходження медогляду охоронців, копії яких знаходяться в матеріалах справи, фактично послуги з охорони згідно договору в серпні –вересні 2007 року позивачем відповідачу надавалися. Даний факт відповідачем не спростовано.

Відповідно до ч. 1 ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно із ст.509 ЦК України зобов’язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов’язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов’язку. Зобов’язання має грунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов’язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором (ч.1 ст.903 ЦК України).

Відповідно до п.1 ст.193 Господарського кодексу України, ст.526 ЦК України суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов’язання —відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно із ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов’язання, або одностороння зміна його умов не допускається.

Відповідно до ст. ст. 901, 903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов’язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов’язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до розділу ІV договору вартість послуг складає 12 775,00грн на місяць. Згідно із п. б) розділу V Додатку -1 до договору ціни Виконавця формуються з урахуванням ринкових цін, розмірів податків, зарплат, інших витрат, які несе виконавець, та заходів, пов’язаних з національною валютою, якщо ці витрати суттєво змінюються, Виконавець має право відповідним чином змінити свої ціни.

Як вбачається із матеріалів справи та правомірно зазначено судом першої інстанції, сторонами в договорі та додатку - 1 до договору не обумовлено жодних умов щодо визначення вартості послуг виходячи із кількості постів охорони, наявності чи відсутності автостоянки на території охоронюваного об’єкту, що спростовує розрахунки відповідача щодо вартості послуг з охорони.

Судом першої інстанції в ході розгляду справи також встановлено, що згідно розрахунку, наданого позивачем, вартість наданих послуг по охороні у вересні 2007року з врахуванням того, що 04 вересня 2007р. згідно акту приймання-передачі від 04.09.2007р. позивач передав охорону автостоянки відповідачу, складає 5 100,00грн.

Отже, враховуючи наведене, позивачем надано послуг згідно договору №1 від 11.06.2007р. на загальну суму 37 341,67грн. Матеріалами справи, а саме платіжними дорученнями та виписками банку про рух коштів (знаходяться в матеріалах справи) підтверджується, що відповідачем здійснено оплату за послуги з охорони в сумі 23 384,34грн.

Не беруться до уваги судовою колегією твердження відповідача, викладені в апеляційній скарзі, про оплату послуг згідно договору №1 від 11.06.2007р. в сумі 11 753,00грн. платіжним дорученням №940 (а.с.43), оскільки як вбачається із даного платіжного доручення, в графі “призначення платежу” зазначено “за охоронні послуги згідно договору 48 від 20.12.2006р.”

Отже, враховуючи наведене, заборгованість відповідача за послуги з охорони згідно договору №1 від 11.06.2007р. становить 13 957,33грн.

У відповідності до Закону України „Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов”язань”, ст.ст.230-232 ГК України, ст.ст.526, 549, 550 ЦК України, зобов”язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору і у встановлений строк. Платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Згідно із розділ VI додатку 1 до договору з врахуванням вимог ч.2 ст.343 ГК України та вимог Закону України „Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов’язань”, за період з 16.07.2007р. по 20.02.2008р. підлягає стягненню пеня в сумі 1 522,85грн.

Також, відповідно до п.2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Судова колегія погоджується з судом першої інстанції, що відповідачу правомірно нараховано за період з жовтня 2007р. по січень 2008р. 1 574,64грн. завданих інфляційних втрат та 3% річних від простроченої суми, що за період з 16.07.2007р. по 20.02.2008р. становить 280,58грн.

Відповідно до ст..33, 34 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Відповідачем не надано суду належних та допустимих доказів, які б свідчили про оплату наданих послуг згідно договору.

За таких обставин, апеляційний господарський суд прийшов до висновку про те, що рішення господарського суду Тернопільській області прийняте із дотриманням норм законодавства та у відповідності до обставин справи, а тому підстав для його зміни чи скасування колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103, 105 ГПК України, -

Львівський апеляційний господарський суд П О С Т А Н О В И В:

1.          Рішення господарського суду Тернопільської області від 20.05.2008р. у справі №5/29-700 залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

2.          Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку.

3.          Справу направити у господарський суд Тернопільської області.

Головуючий-суддя                                                                      Галушко Н.А.

Суддя                                                                                Краєвська М.В.

Суддя                                                                                          Орищин Г.В.