ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
РІШЕННЯ

Іменем України

04.11.2008

Справа №2-1/2779-2008

за позовом Виконавчого комітету Алуштинської міської ради, (98516, АРКрим, м. Алушта, пл. Радянська, 1),

до відповідачів:

1.          Товариства з обмеженою відповідальністю «Алафітон», (98500, АР Крим, м. Алушта, вул. Леніна, 21),

2.          Відкритого акціонерного товариства ПМСП «Електрон», (Росія, м. Новосибірськ, вул. Танкова, 72).

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору:

1.          Кримське Республіканське підприємство «Бюро реєстрації та технічної інвентаризації», (95000, АР Крим, м. Сімферополь, вул. Некрасова, 11),

2.          Алуштинська міська рада, (98516, АР Крим, м. Алушта, пл. Радянська, 1),

про визнання права власності,

Суддя Л.О. Ковтун

ПРЕДСТАВНИКИ:

від позивача - Погребняк О.І. - представник, дов. № 021-35/3905/2/ від 25.12.07р.;

від відповідачів:

1.          Смілик В.В., довіреність № б/н від 01.03.08, представник;

2.          не з’явився, повідомлений належним чином,

від третіх осіб:

1.          не з’явився, повідомлений належним чином,

2.          Погребняк О.І., довіреність № 021-35/3905/2/ від 25.12.07, представник;

Суть спору: Виконавчий комітет Алуштинської міської ради звернувся до господарського суду АР Крим з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Алафітон» про визнання права власності на 54% 35 квартир будинку №38 по вул. Ювілейній в м. Алушта (однокімнатні – 14шт., двокімнатні – 15 шт., трьохкімнатні – 7шт.). Крім того, визнати на безхазяйне майно право власності на 54% 32 квартир будинку №38 по вул. Ювілейній в м. Алушта (однокімнатні – 13шт., двокімнатні – 13 шт., трьохкімнатні – 6шт.). Також, позивач просить визнати право власності на 4 квартири будинку №38 по вул. Ювілейній в м. Алушта для відселення жильців підірваного будинку в мікрорайоні №4 м. Алушти.

Позовні вимоги ґрунтуються на приписах статті 526 ЦК України та мотивовані тим, що виконавчий комітет Алуштинської міської ради як сторона за договором про будівництво 130-квартирного житлового будинку в МР-4 м. Алушти (вул. Ювілейна, 38) має право на отримання 54% житла в зазначеному домі.

Ухвалою господарського суду АР Ким від 06.03.2008р. до участі у справі залучено третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору. - Кримське Республіканське підприємство «Бюро реєстрації та технічної інвентаризації».

Ухвалою господарського суду АР Крим від 15.04.2008р. до участі у справі іншим відповідачем залучено ВАТ ПМСП «Електрон», а також третю особу без самостійних вимог на предмет спору - Алуштинську міську раду.

Відповідач (ТОВ «Алафітон») позов не визнав, у відзиві на позовну заяву зазначив, що договір про будівництво 130-ти квартирного жилого будинку від 25.05.1992р., на який посилається позивач у позовній заяві жодним чином не стосується дому А-563 в 4-ому мікрорайоні м. Алушта (присвоєна адреса після вводу в експлуатацію - вул. Ювілейна, 38). Крім того, замовником зазначеного дому є саме ТОВ «Алафітон», якому функції замовника передано від ВАТ ПМСП «Електрон». До того ж, відповідач вказує, що у позивача відсутні жодні документи, які б підтверджували факт оплати будівництва квартир позивачем.

Відповідач (ВАТ ПМСП «Електрон») позов не визнав, у відзиві на позовну заяву, також, зазначив, що посилання позивача на договір від 25.05.1992р. є необґрунтованим, оскільки зазначений договір стосується жилого будинку А-610.

Треті особи жодних пояснень стосовно заявленого позову не висловили.

Розглянув матеріали справи, заслухав пояснення представників сторін, суд

ВСТАНОВИВ:

25 травня 1992 року відділенням капітального будівництва виконавчого комітету Алуштинської міської ради та Кам'янець-подільським НПО «Електроприбор» Міністерства оборони України Хмельницької області укладений договір про будівництво 130 квартирного житлового будинку в 4-му мікрорайоні м. Алушти.

Згідно умов зазначеного договору, Кам'янець-подільське НПО «Електроприбор» є генеральним замовником будівництва та зобов'язано фінансувати будівництво 130-ти квартирного житлового будинку в 4-му мікрорайоні м. Алушти, а відділення капітального будівництва виконавчого комітету Алуштинської міської ради, в свою чергу, було зобов'язано замовити проект дому і побудувати його.

У пункті 3 зазначеного договору встановлено, що після закінчення будівництва дому, квартири розподіляються наступним чином: Алуштинському міськвиконкому – 35 квартир безоплатно, КППО «Електроприбор» - 32 квартири, НППО «Аіст» - 20 квартир, ЛП-99 – 40 квартир, Відділенню капітального будівництва виконкому Алуштинської міської ради – 2 квартири.

Однак, як свідчать матеріали справи, рішенням Виконавчого комітету Алуштинської міської ради №375 від 27.04.2001р. «Про передачу функцій замовника по продовженню будівництва 130-ти квартирного будинку №1 (А-563) у мікрорайоні №4 м. Алушти» встановлено, що будівництво 130-ти квартирного жилого будинку №1 (А-563) в м. Алушта розпочато в 1990 році за рахунок коштів ВАТ ПМСП «Електрон» через ТОВ «Алфітон». В подальшому, ВАТ ПМСП «Електрон» звернулось до виконкому Алуштинської міської ради із заявою про передачу функцій замовника ТОВ «Алфітон», за результатами розгляду якого прийнято рішення щодо такої передачі.

Рішенням Арбітражного суду АР Крим від 29.01.01р. відмінено державну реєстрацію ТОВ «Алфітон», у зв’язку із чим, 12 липня 2002 року позивачем прийнято рішення №500 «Про передачу функцій замовника по продовженню будівництва 130-квартирного житлового дому (А-563) в МР-4 та продовженню будівництва готельного комплексу на 100 міст в МР-6 м. Алушти ТОВ «Алафітон».

В подальшому, 15 грудня 2006 року рішенням виконкому Алуштинської міської ради №829, затверджений акт державної приймальної комісії з приймання в експлуатацію закінченого будівництва багатоквартирного житлового будинку (А-563) в мікрорайоні №4 у м. Алушті по вул. Ювілейна, 38, кількістю квартир 123шт.

Позивач стверджує про порушення ТОВ «Алафітон» умов укладеного 25.02.1992р. договору про будівництво 130-ти квартирного жилого будинку та посилається на статтю 526 ЦК України, приписи якої передбачають, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Однак, як свідчать матеріали справи зазначений договір укладений між відділенням капітального будівництва виконавчого комітету Алуштинської міської ради та Кам'янець-подільським НПО «Електроприбор» Міністерства оборони України Хмельницької області та жодним чином не стосується будівництва 130-ти квартирного жилого будинку в МР-4 м. Алушти по вул. Ювілейній, 38, генеральним замовником якого було ВАТ ПМСП «Електрон».

Відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона зобов’язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

До того ж, приписами статті 34 зазначеного кодексу встановлено, що обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно з п. 9 Листа Вищого арбітражного суду України «Про деякі приписи законодавства, яке регулює питання, пов’язані із здійсненням права власності та його захистом» від 31.01.2001р. №01-8/98 (з наступними змінами та доповненнями) одним з основних критеріїв визначення законності володіння майном і відображення його на балансі підприємства є джерела фінансування (централізоване або власні кошти підприємства), передача підприємству у володіння майна безпосередньо власником (уповноваженим ним органом) чи підприємством, яке володіє майном на праві повного господарського відання.

Позивачем жодних доказів наявності права на квартири у житловому будинку, розташованому по вул. Ювілейна, 38 в м. Алушта, так само як і доказів фінансування зазначеного будівництва.

В свою чергу, матеріалами справи, зокрема листом заступника міністра атомної енергетики та промисловості СРСР №Я-3650 від 26.09.1990р., довідкою «Сибекобанку» №03-003 від 29.10.1992р., постановою прокуратури АР Крим від 14.07.2004р. про відмову у порушенні кримінальної справи у відношенні посадових осіб ТОВ «Алафітон» по факту замаху на умисне заволодіння чужим майном, підтверджується фінансування будівництва спірного житлового будинку саме відповідачами.

Відповідно до ст.1 Господарського процесуального кодексу України до господарського суду звертаються особи за захистом своїх порушених чи оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, що кореспондується із положеннями статті 21 ГПК України, де до позивачів віднесено осіб, які пред’явили позов або в інтересах яких пред’явлено позов саме про захист порушеного права чи охоронюваного законом інтересу.

Згідно ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та свого інтересу, а стаття 16 ЦК України передбачає право особи на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового чи майнового права і інтересу. Частиною 2 цієї статті визначені способи захисту цивільних прав та інтересів, серед яких названий і такий спосіб як визнання права.

Системний аналіз наведених норм дозволяє зробити висновок, що захисту судом підлягає цивільне право, яке порушене, не визнається чи оспорюється.

Юридична зацікавленість позивача у вирішенні спору судом, покладає на нього обов’язок довести, що цивільні права та інтереси позивача порушені, не визнаються чи оспорюються відповідачем.

Відсутність факту порушення права чи взагалі суб’єктивного права, на захист якого подано позов, тягне за собою відмову у позові.

Вступна та резолютивна частини цього рішення оголошені в судовому засіданні 04 листопада 2008 року.

Рішення оформлене відповідно до ст.84 ГПК України і підписане 10 листопада 2008 року.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 82-84,85 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову відмовити.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Ковтун Л.А.