ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2008 р.

№ 14/224

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Полякова Б.М., –головуючого,

Коваленка В.М. (доповідач у справі),

Малетича М.М.

розглянувши касаційну скаргу

відкритого акціонерного товариства "Бурова компанія "Букрос", м. Полтава

на постанову

та рішення

від 24.07.2008 р. Київського міжобласного апеляційного господарського суду

від 25.03.2008 р. господарського суду Полтавської області

у справі

№ 14/224 господарського суду Полтавської області

за позовом

Прокурора Полтавського району в інтересах держави в особі Управління пенсійного фонду України у Полтавському районі, м. Полтава

до

відкритого акціонерного товариства "Бурова компанія "Букрос" в особі філії сільськогосподарського підприємства "Новоселівське", м. Полтава

про

стягнення 70 525 грн. 05 коп.

в судовому засіданні взяв участь представник:

відкритого акціонерного товариства "Бурова компанія "Букрос" в особі філії сільськогосподарського підприємства "Новоселівське"

Рожков М.М., довір.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Полтавської області від 25.03.2008 року (суддя –О.Т. Іваницький), що прийнято у справі № 14/224 позов Прокурора Полтавського району (далі –Прокурор), який поданий в інтересах держави в особі Управління пенсійного фонду України у Полтавському районі (далі –Позивач, Фонд) до відкритого акціонерного товариства "Бурова компанія "Букрос" в особі філії сільськогосподарського підприємства "Новоселівське" (далі –Відповідач, Товариство) про стягнення 70 525 грн. 05 коп. був задоволений повністю.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням судом першої інстанції, відкрите акціонерне товариство "Бурова компанія "Букрос" звернулося до Київського міжобласного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просило скасувати рішення господарського суду Полтавської області від 25.03.2008 року та припинити провадження у справі.

Постановою Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 24.07.2008 року (головуючий суддя –Б.О. Ткаченко, судді: О.І. Лобань, Р.В. Федорчук) апеляційну скаргу залишено без задоволення, а рішення господарського суду Полтавської області від 25.03.2008 року –без змін.

Не погоджуючись з прийнятою постановою судом апеляційної інстанції, відкрите акціонерне товариство "Бурова компанія "Букрос" звернулося до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить скасувати постанову Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 24.07.2008 року, рішення господарського суду Полтавської області від 25.03.2008 року та прийняти нове рішення, яким припинити провадження у справі.

Касаційна скарга мотивована порушенням судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права, зокрема, ст. 14 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", а також норм процесуального права.

Заслухавши пояснення учасника судового засідання, обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши наявні матеріали справи, проаналізувавши застосування судом норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судами попередніх інстанцій було встановлено, що Товариство, як платник страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, не сплачував внески з травня 2005 року по березень 2006 року, у зв'язку з чим утворилась заборгованість перед Фондом на спірну суму.

Пунктом четвертим частини першої статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України (далі –КАС України) передбачено, що компетенція адміністративних судів поширюється на спори за зверненням суб'єкта владних повноважень у випадках, встановлених законом.

Вказане положення містить два критерії, за якими спір можна віднести до категорії адміністративних. По-перше, позов до суду повинен бути пред'явлений суб'єктом владних повноважень, а по-друге - лише у випадках, встановлених законом.

Визначення суб'єкта владних повноважень дається в пункті сьомому статті 3 КАС України, згідно з яким - це орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до пункту першого Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого Указом Президента України від 1 березня 2001 року № 121/2001, Пенсійний фонд України є центральним органом виконавчої влади, що, зокрема, здійснює керівництво та управління солідарною системою загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, провадить збір, акумуляцію та облік страхових внесків.

Згідно з пунктом 1.1 Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах і районах у містах, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30 квітня 2002 року № 8-2 (далі - Положення про Управління Фонду), управління Фонду у районах, містах і районах у містах (далі - управління) є органами Фонду, підвідомчими відповідно головним управлінням Фонду в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, що разом з цими управліннями утворюють систему органів Фонду.

Відповідно до підпункту шостого пункту 2.2 Положення про Управління Фонду воно відповідно до покладених на нього завдань контролює надходження страхових внесків та інших платежів до Фонду від підприємств, установ, організацій та громадян, збирає у встановленому порядку відповідну звітність, проводить планові та позапланові перевірки фінансово-бухгалтерських документів, звітів та інших документів щодо правильності обчислення та сплати страхових внесків, цільового використання коштів Фонду в організаціях, що здійснюють виплату і доставку пенсій.

З наведеного випливає, що Прокурор, звертаючись до суду в інтересах держави в особі Фонду із позовом про стягнення заборгованості зі сплати внесків на обов'язкове державне пенсійне страхування, діяв в інтересах держави в особі органу державної влади при здійсненні ним владних управлінських функцій і, відповідно, в інтересах суб'єкта владних повноважень.

Пунктом 7 ст. 64 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" надано право виконавчій дирекції Пенсійного фонду та її територіальним органам стягувати з платників страхових внесків несплачені суми страхових внесків.

Згідно з підпунктом сьомим пункту 2.3 Положення про Управління Фонду воно має право стягувати з платників страхових внесків несплачені суми страхових внесків.

За змістом ст. 106 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" саме територіальним органам Фонду надано право звертатись до суду з позовом про сплату простроченої заборгованості із сплати страхових внесків.

Отже, згідно пункту четвертого частини першої статті 17 КАС України спори за зверненням управління Пенсійного фонду України про стягнення простроченої заборгованості із сплати страхових внесків підвідомчі адміністративним судам, а суди попередніх інстанцій при прийнятті оскаржуваних судових рішень в порядку положень ГПК України дійшли хибного висновку про розгляд справи, підвідомчої адміністративним судам, в порядку положень ГПК України, у зв'язку з чим при прийнятті оскаржуваних рішень були порушені відповідні процесуальні норми.

Згідно п. 1 частини першої ст. 80 ГПК України господарський суд припиняє провадження у справі, якщо спір не підлягає вирішенню в господарських судах України.

Враховуючи наведене, правову природу спору та застосовуючи аналогію з вищевказаною процесуальною нормою, колегія суддів вважає, що спір у даній справі за позовом Прокурора, що звернувся в інтересах держави в особі Фонду про стягнення з Товариства заборгованості зі сплати страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування на спірну суму, не підлягає вирішенню в господарському суді, у зв'язку з чим оскаржувані рішення суду першої інстанції та постанова суду апеляційної інстанції підлягають скасуванню, а провадження у справі за позовом Прокурора, що звернувся в інтересах держави в особі Фонду про стягнення з Товариства заборгованості по сплаті внесків в розмірі 70 525 грн. 05 коп., підлягає припиненню.

З урахуванням викладеного та керуючись ст.ст. 64, 106 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", ст. 17 Кодексу адміністративного судочинства України та ст.ст. п. 1 ч. 1 ст. 80, ст.ст. 1115, 1117, 1119 –11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

1.          Касаційну скаргу закритого відкритого акціонерного товариства "Бурова компанія "Букрос" задовольнити.

2.          Постанову Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 24.07.2008 р. та рішення господарського суду Полтавської області від 25.03.2008 р. у справі № 14/224 скасувати.

3.          Припинити провадження у справі.

Головуючий Б.М. Поляков

Судді В.М. Коваленко

М.М. Малетич