СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ  АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ   СУД
Постанова

Іменем України

Справа №

Севастопольський
апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді                                                  ,

суддів                                                                      ,

,

за участю представників сторін:

заявника:
Присяжнюк М.М. дов.№ 3/ю від 18.07.2008 року;

боржника: Бовсуновська
Т.С. дов. б/н від 25.02.2008 року;

кредитор: ОСОБА_1
паспорт НОМЕР_1;

Арбітражний керуючий:
не з`явився;

розглянувши апеляційні скарги
Кримського республіканського підприємства "Виробниче підприємство
водопровідно-каналізаційного господарства Південного берегу Криму",
ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на ухвалу господарського суду Автономної Республіки
Крим (суддя Іллічов.М.М.) від 21 серпня 2008 року у справі № 2-12/5370.2-2008

за заявою          Виробничого підприємства
водопровідно-каналізаційного господарства Південного берега Криму (вул.
Крівошти, 27, м. Ялта, АР Крим, 98600)

до          боржника -
Установи Заміський дитячий оздоровчий табір "Ісари" ім. В. Коробкова
(Ісарське шосе, 5, м. Ялта, АР Крим, 98600)

про
визнання банкрутом

кредитори:

Державна податкова інспекція в м.
Ялта (вул. Васильєва, 16, м. Ялта, 98600)

Управління  Пенсійного фонду України у місті Ялта (вул.
Садова, 4, м. Ялта, 98600)

Відділення виконавчої дирекції
Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань у місті Ялта (вул. К. Лібкнехта, 1, м. Ялта, 98600)

Відділення виконавчої дирекції
Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності в Автономній
Республіці Крим (вул. Р. Люксембург, 17-А, м. Сімферополь, 95000)

Кримський республіканський комітет
профспілки працівників охорони здоров'я (вул. Севастопольська, 8, м.
Сімферополь, 95000)

ОСОБА_1 (АДРЕСА_1)

ОСОБА_3 (АДРЕСА_2)

За участю арбітражного керуючого ОСОБА_4
(АДРЕСА_3)

ВСТАНОВИВ:

В провадженні господарського суду АР
Крим знаходилась справа № 2-12/5370.2-2008 за заявою виробничого підприємства
водопровідно-каналізаційного господарства Південного берегу Криму до боржника
-Установи Заміський дитячий оздоровчий табір „Ісари” про визнання його
банкрутом.

Ухвалою від 21.08.2008 року у
справі № 2-12/5370.2-2008 господарський суд АР Крим відмовив у задоволенні
клопотання представника члену комітету кредиторів про застосування судової
процедури банкрутства -санації, задовольнив клопотання боржника про припинення
провадження у справі про банкрутство, провадження у справі про банкрутство
Установи Заміський дитячий оздоровчий табір „Ісари” припинив.

При прийнятті ухвали суд першої
інстанції встановив факт погашення боржником всіх визнаних судом та внесених до
реєстру вимог кредиторів грошових вимог та оплату послуг арбітражного керуючого,
у зв'язку з чим, керуючись статтями 1, 12, 40 Закону України „Про відновлення
платоспроможності боржника або визнання його банкрутом”, дійшов висновку про
наявність підстав для припинення провадження у справі про банкрутство.

Не погодившись з постановленим
судовим актом кредитори - Кримське Виробниче підприємство
водопровідно-каналізаційного господарства Південного берегу Криму, ОСОБА_1,
ОСОБА_3, а також ОСОБА_2, яка не є учасником провадження у справі про
банкрутство, звернулись до Севастопольського апеляційного господарського суду з
апеляційними скаргами, в яких просять ухвалу суду першої інстанції скасувати.

На думку заявників апеляційних
скарг суд першої інстанції безпідставно припинив провадження у справі про
банкрутство з огляду на неповне погашення боржником всієї існуючої
заборгованості. В апеляційних скаргах зазначається про наявність у боржника
непогашеної поточної заборгованості: перед ОСОБА_1 за період з 31.07.2005 року
по 21.08.2008 року по заробітній платі, перед ОСОБА_3 по заробітній платі за
період 31.07. по 14.11.2005 року, перед ОСОБА_2 в сумі 134222,20 грн. на
підставі договору від 03.04.2006 року про уступку права вимоги, укладеного з
ініціюючим кредитором, а також перед ініціюючим кредитором в сумі 3438,53 грн.
у зв'язку із збільшенням грошових вимог на підставі заяви від 28.02.2006 року.
Тому, кредитори в апеляційних скаргах ставлять питання про відсутність підстав
для припинення провадження у справі.

Представник боржника у судовому
засіданні з доводами апеляційних скарг не погодився, надав відзиви на
апеляційні скарги, в яких вважає оскаржувану ухвалу суду першої інстанції
законною та обґрунтованою.

Заявники апеляційних скарг -ОСОБА_2
та ОСОБА_3, а також арбітражний керуючий у судове засідання не з`явились,
причину неявки не повідомили, про час та місце слухання справи сповіщались
належним чином ухвалами від 15.09.2008 року.

Від Кримської республіканської
організації профспілки робітників охорони здоров`я України надійшло клопотання
про відкладення розгляду апеляційної скарги у зв'язку з неможливістю
забезпечення явки представника у судове засідання з причини його відпустки.
Однак, судова колегія виходить з того, що представництво юридичної особи в суді
не обмежується колом певних осіб, сторона у справі у випадку неможливості
забезпечення представника у судове засідання не позбавлена права, в силу статті
22 Господарського процесуального кодексу України, подавати свої вимоги і
заперечення в письмовому вигляді. Крім того, заявлене клопотання не
підтверджено жодними доказами. До того ж, явка зазначеної сторони у судове
засідання обов'язковою не визнавалась.

За таких обставин, судова колегія
визнала можливим розглянути справу за відсутності зазначених кредиторів,
арбітражного керуючого та представника Кримської республіканської організації
профспілки робітників охорони здоров`я України.

У зв'язку з хворобою судді Фенько
Т.П. у складі судової колегія було здійснено заміну на суддю Котлярову О.Л.

Переглянувши ухвалу суду першої
інстанції в порядку статті 101 Господарського процесуального кодексу України,
судовою колегією встановлено наступне.

Ухвалою господарського суду АР
Крим  від 14.06.2005 року за наслідками
розгляду заяви виробничого підприємства водопровідно-каналізаційного
господарства Південного берега Криму, правонаступником якого є Кримське
республіканське підприємство "Виробниче підприємство
водопровідно-каналізаційного господарства Південного берега Криму", було
порушено провадження у справі про банкрутство Установи Заміський дитячий
оздоровчий табір “Ісари” ім. В. Коробкова (98600, місто Ялта, вул. Ісарське
шосе 5).

Оголошення про порушення справи про
банкрутство боржника опубліковано в газеті "Голос України" № 131 від
20.07.2005 року.

Ухвалою підготовчого засідання від
05.07.2005 року господарський суд АР Крим продовжив судову процедуру
банкрутства відносно боржника, ввів процедуру розпорядження майном боржника,
призначив розпорядника майном - арбітражного керуючого ОСОБА_4, який має
ліцензію арбітражного керуючого НОМЕР_2.

Ухвалою попереднього засідання від
29.11.2005 року господарський суд АР Крим затвердив реєстр вимог кредиторів.

Ухвалою господарського суду АР Крим
від 10.01.2006 року було введено процедуру санації боржника строком на 12
місяців - до січня 2007 року, повноваження розпорядника майна Установи
Заміський дитячий оздоровчий табір „Ісари” арбітражного керуючого ОСОБА_4
припинено, вказаного арбітражного керуючого призначено керуючим санацією,
керівника боржника Закладу Заміського дитячого оздоровчого табору „Ісари"
ім. В. Коробкова відсторонено від посади, управління боржником передано
керуючому санацією - арбітражному керуючому ОСОБА_4

Постановою господарського суду АР
Крим від 21.01.2008 року боржника визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну
процедуру, ліквідатором призначено ОСОБА_5. Постановою Севастопольського
апеляційного господарського суду від 08.02.2008 року вказану вище постанову
господарського суду АР Крим від 21.01.2008 року скасовано, справу направлено до
суду першої інстанції.

Ухвалою господарського суду АР Крим
від 12.08.2008 року призначено підсумкове засідання в процедурі розпорядження
майном боржника.

Судовою колегією встановлено, що до
господарського суду АР Крим від представника члена комітету кредиторів Басюл В.
В. було подано клопотання про застосування до боржника процедури санації з тих
підстав, що на засіданні комітету кредиторів було прийнято рішення звернутись
до господарського суду із зазначеним клопотанням, що підтверджується протоколом
засідання комітету кредиторів № 5 від 15.02.2008 року.

До господарського суду АР Крим
також надійшло клопотання боржника від 19.08.2008 року про припинення відносно
нього судової процедури банкрутства на підставі пункту 7 частини 1 статті 40
Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його
банкрутом” та в силу повного погашення всіх визнаних судом вимог кредиторів в
порядку, передбаченому Законом.

Вислухавши присутніх у судовому
засіданні представників заявника, боржника, кредитора ОСОБА_1, перевіривши
правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про відсутність
підстав для задоволення апеляційних скарг та скасування оскаржуваної ухвали
суду першої інстанції виходячи з наступного.

Згідно зі статтею 1 Закону України
„Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом”
санація - система заходів, що здійснюються під час провадження у справі про
банкрутство з метою запобігання визнання боржника банкрутом та його ліквідації,
спрямована на оздоровлення фінансово-господарського становища боржника, а також
задоволення в повному обсязі або частково вимог кредиторів шляхом кредитування,
реструктуризації підприємства, боргів і капіталу та (або) зміну
організаційно-правової та виробничої структури боржника.

Статтями 1, 12 Закону України „Про
відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом” закріплено,
що на задоволення вимог конкурсних кредиторів поширює свою дію введений у
справі мораторій. Однак боржник у процедурі розпорядження майном має право
погасити всі без виключення грошові вимоги конкурсних кредиторів. Незважаючи на
те, що такі права боржника не передбачені в Законі, вони випливають зі змісту
статті 40 Закону.

Суд першої інстанції вірно
встановив, що після затвердження реєстру вимог кредиторів в судовій процедурі
розпорядження майном боржник має право оплатити грошові вимоги усіх кредиторів,
суми заборгованості яких увійшли до реєстру вимог кредиторів.

Правомірність погашення грошових
вимог кредиторів перевіряється господарським судом на підсумковому засіданні
суду в процедурі розпорядження майном.

Частиною 11 статті 11 Закону
України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його
банкрутом” встановлено, що головною метою підсумкового засідання в процедурі
розпорядження майном є остаточне з'ясування ознак неплатоспроможності боржника
та вирішення питання про застосування наступної процедури банкрутства (санації,
ліквідації) виходячи з клопотання комітету кредиторів, заяв осіб, які бажають
взяти участь в санації боржника, показників фінансової, господарської та
інвестиційної діяльності боржника та можливостей оздоровлення його
фінансово-господарського становища, або припинення провадження у справі про
банкрутство за наявності підстав, передбачених статтею 40 Закону.

Судовою колегією встановлено та
підтверджується матеріалами справи, що боржник оплатив вимоги всіх визнаних
судом кредиторів згідно до затвердженого судом реєстру вимог кредиторів, а
також оплатив послуги арбітражного керуючого за період з 14.12.2005 року по
21.08.2008 року.

Відповідно до статті 1 Закону
України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його
банкрутом” погашеними вимогами кредиторів є задоволені вимоги кредитора,
вимоги, щодо яких досягнуто згоди про припинення, у тому числі заміну, зобов'язання
або припинення зобов'язання іншим чином, а також інші вимоги, які відповідно до
цього Закону вважаються погашеними.

Згідно з пунктом 7 частини 1 статті
40 Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його
банкрутом” господарський суд припиняє провадження у справі про банкрутство,
якщо боржник виконав усі зобов'язання перед кредиторами.

Отже, оскільки на момент проведення
підсумкового засідання господарського суду АР Крим в процедурі розпорядження
майном всі без виключення вимоги конкурсних кредиторів у справі були погашені
боржником, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відсутність ознак
неплатоспроможності, визначених статтею 1 Закону України „Про відновлення
платоспроможності боржника або визнання його банкрутом”, що виключає можливість
застосування до боржника подальших процедур банкрутства, зокрема, процедури
санації, та є підставою для задоволення клопотання боржника про припинення
провадження у справі про банкрутство відповідності до пункту 7 частини 1 статті
40 Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його
банкрутом”.

Надаючи правову оцінку доводам
апеляційних скарг про безпідставність припинення провадження у справі про
банкрутство з огляду на неповне погашення боржником, за твердженням заявників
апеляційних скарг, всієї існуючої заборгованості, судова колегія вважає за
необхідне зазначити наступне.

Відповідно до статті 1 Закону
України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його
банкрутом”, конкурсні вимоги - грошові зобов'язання, які виникають до порушення
провадження у справі про банкрутство. Грошові ж зобов'язання, які виникають
після порушення справи про банкрутство, є поточними вимогами.

Судова колегія звертає увагу на те,
що грошові вимоги, про які йдеться в заявлених апеляційних скаргах, виникли
після порушення провадження у справі про банкрутство Установи Заміський дитячий
оздоровчий табір „Ісари”, у зв'язку з чим, є поточними.

Частиною 1 статті 23 Закону України
„Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом”
передбачено, що вимоги за зобов'язаннями боржника, що виникли під час
проведення процедур банкрутства (поточні вимоги), можуть пред'являтися тільки в
межах ліквідаційної процедури, тобто тільки після визнання боржника банкрутом.

У даному випадку Установа Заміський
дитячий оздоровчий табір „Ісари” банкрутом не визнано, боржник знаходився у
процедурі розпорядження його майном, у зв'язку з чим, поточні вимоги не можуть
пред'являтися в межах процедури розпорядження майном боржника.

Статтями 1, 11, 12 Закону України
„Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом” також
встановлено, що мораторій на задоволення вимог кредиторів розповсюджує свою дію
на зобов'язання, строки виконання яких настали до дня порушення провадження у
справі про банкрутство, та вводиться одночасно з порушенням справи про
банкрутство.

Відповідно до частин 6, 24 статті
1, частини 6 статті 12 Закону України „Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом” дія мораторію не поширюється на
задоволення вимог поточних кредиторів і вони знаходяться у вільному правовому
режимі до визнання боржника банкрутом, вони погашаються в процедурі банкрутства
без будь-яких обмежень і лише після визнання боржника банкрутом та відкриття
ліквідаційної процедури поточні вимоги переходять у категорію конкурсних та
повинні бути заявлені в порядку, передбаченому статтею 23 Закону України
"Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його
банкрутом", з наступним включенням до реєстру вимог кредиторів.

Судова колегія зазначає, що Закон
України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його
банкрутом” не передбачає розгляду судом заяв поточних кредиторів з вимогами до
боржника, що ґрунтуються на зобов'язаннях, які виникли після порушення
провадження у справі, до винесення судом постанови про визнання боржника
банкрутом, оскільки спори за такими вимогами підлягають розгляду поза межами
справи про банкрутство у порядку позовного провадження.

Наведена вище правова позиція
висловлена у постановах Вищого господарського суду  України від 05.10.2004 року у справі №
14-01-08/103, від 16.06.2004 року у справі № 24/612-6, 26.01.2005 року у справі
№ 7/188-21/319.

Згідно з пунктом 8.6. Рекомендацій
президії Вищого господарського суду України „Про деякі питання практики
застосування Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом” від 04.06.2004 року № 04-5/1193 суддя, який розглядає
справу про банкрутство, відмовляє у прийнятті заяв поточних кредиторів з
вимогами до боржника, що ґрунтуються на зобов'язаннях, які виникли після
порушення провадження у справі, оскільки спори за такими вимогами підлягають
розгляду у порядку позовного провадження. Така відмова не позбавляє кредитора
права звернутися з позовною заявою до боржника у загальному порядку.

Судова колегія вважає за необхідне
роз`яснити заявникам апеляційних скарг, що провадження у справі про банкрутство
підлягає припиненню у зв'язку з погашенням боржником саме конкурсної
заборгованості, а не поточної, оскільки поточні кредитори не беруть участь у
справі про банкрутство, їх грошові вимоги знаходяться у вільному правовому
режимі до визнання боржника банкрутом.

Стосовно апеляційної скарги ОСОБА_2,
суд апеляційної інстанції зазначає, що відповідно до статті 1 Закону України
„Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом”,
учасники провадження у  справі  про
банкрутство  - сторони,
арбітражний   керуючий (розпорядник
майна, керуючий санацією, ліквідатор), власник майна (орган, уповноважений
управляти майном) боржника, а також у випадках, передбачених цим Законом, інші
особи, які беруть участь у провадженні у справі про банкрутство, Фонд
державного майна України, державний орган з питань банкрутства, представник
органу місцевого самоврядування, представник працівників боржника, уповноважена
особа акціонерів або    учасників  товариств з обмеженою чи додатковою
відповідальністю.

ОСОБА_2 учасником провадження у
справі про банкрутство не є, вона лише є стороною договору відступлення права
вимоги від 03.04.2006 року, укладеного з ініціюючим кредитором.

Питання про включення грошових вимог
ОСОБА_2 до реєстру вимог кредиторів вже було предметом судового дослідження.
Ухвалою господарського суду АР Крим від 21.08.2008 року клопотання ОСОБА_2 про
заміну кредитора залишено без розгляду, у задоволенні заяви ОСОБА_2 про
включення до реєстру вимог кредиторів її грошових вимог відмовлено. При цьому,
зазначена ухвала ОСОБА_2 оскаржена не була.

На підставі викладеного, судова
колегія не знаходить підстав для задоволення апеляційних скарг та вважає
оскаржувану ухвалу суду першої інстанції законною та обґрунтованою.

Керуючись статтями 101, 103 п.1, 105,
106 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги Кримського
республіканського підприємства "Виробниче підприємство
водопровідно-каналізаційного господарства Південного берегу Криму",
ОСОБА_1, ОСОБА_3 та ОСОБА_2залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду Автономної
республіки Крим від 21 серпня 2008 року у справі № 5-12/5370.2-2008 залишити
без змін.

Головуючий суддя

Судді