ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
УХВАЛА

05
листопада 2008 р.

№
16/89пн

Вищий господарський
суд України у складі колегії суддів:

Божок
В.С. -головуючого,

Костенко
Т.Ф., Коробенко
Г.П.

розглянувши
матеріали  касаційної скарги

Суб?єкта
підприємницької діяльності -фізичної особи ОСОБА_1

на
постанову

Луганського
апеляційного господарського суду від 21.08.2008

у
справі

господарського
суду Луганської області

за
позовом

Дочірного
підприємства "Центральний ринок м. Сєверодонецька" Луганської
обласної спілки споживчих товариств

до

1.Суб?єкта
підприємницької діяльності -фізичної особи ОСОБА_1, 2.Суб?єкта
підприємницької діяльності -фізичної особи ОСОБА_2, 3.Суб?єкта
підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_3, 4.Суб?єкта
підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_4

про

усунення
перешкод в користуванні земельною ділянкою.

ВСТАНОВИВ:

Подана
касаційна скарга не відповідає вимогам розділу ХІІ1 Господарського
процесуального кодексу України з таких підстав.

Відповідно
до п. 4 ст. 1113 Господарського процесуального кодексу України
касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом, якщо до
скарги не додано документів, що підтверджують сплату державного мита у
встановленому порядку і розмірі.

Відповідно
до пп. “г” п. 2 ст. 3 Декрету Кабінету Міністрів України  “Про державне мито” із апеляційних та
касаційних скарг на рішення та постанови, а також заяв про перегляд їх за
нововиявленими обставинами, які подаються до господарських судів, сплачується
50 % ставки, що підлягає сплаті у разі подання заяви, для розгляду спору в
першій інстанції, а із спорів майнового характеру -50 % ставки, обчисленої
виходячи з оспорюваної суми.

Підпунктом
“б” п. 2 ст.3 Декрету встановлено, що із позовних заяв немайнового характеру
розмір мита становить 5 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Доданий
до касаційної скарги меморіальний ордер №11 від 16.09.2008 не відповідає
вказаним вимогам, оскільки він свідчить про сплату скаржником державного мита в
сумі 21,25 грн. Таким чином, зазначений меморіальний ордер не є доказом сплати
держмита у встановленому порядку і розмірі.

Крім
того, відповідно до вимог статті 1111 Господарського процесуального
кодексу України особа, яка подала касаційну скаргу, надсилає іншій стороні у
справі копії касаційної скарги і доданих до неї документів, які у цієї сторони
відсутні.

Суб?єкт
підприємницької діяльності -фізична особа ОСОБА_1 звертаюсь до Вищого
господарського суду з касаційною скаргою від 20.09.2008 на постанову
Луганського апеляційного господарського суду від 21.08.2008 не надав належних
доказів направлення копії касаційної скарги відповідачам - СПД ФО ОСОБА_2, СПД
ФО ОСОБА_3 та СПД ФО  ОСОБА_4

Неповідомлення
сторони у справі про подання касаційної скарги порушує процесуальні права цієї
сторони, принципи рівності та змагальності сторін, закріплені статтями 42,
43 Господарського процесуального кодексу України.

Отже,
відсутність доказів повідомлення сторін у справі про подання касаційної скарги
та сплати держмита у встановленому порядку і розмірі є підставою для повернення
касаційної скарги.

Після
усунення обставин, зазначених у пунктах 1, 2, 3, 4 і 6 частини першої цієї
статті, сторона у справі має право повторно подати касаційну скаргу в
загальному порядку.

На
підставі викладеного, керуючись статтями 86, 111, п. п. 3, 4 ч. 1 ст. 1113
Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

УХВАЛИВ:

Касаційну
скаргу суб?єкта підприємницької діяльності -фізичної особи ОСОБА_1 на постанову
Луганського апеляційного господарського суду від 21.08.2008 у справі № 16/89пн
повернути скаржнику.

Головуючий
В.С. Божок

Судді
Т.Ф. Костенко

Г.П. Коробенко