ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ
=======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

"14" жовтня 2008 р.
Справа №  10/831/08

за позовом
фізичної особи -підприємця ОСОБА_1, АДРЕСА_1,

до відповідача комунального
підприємства “Миколаївське міжміське бюро технічної інвентарізації”,
м.Миколаїв, вул. Шевченко, 40,

Суддя
Горобченко Д.М,

при секретарі Сербіні
К.Л.,

ПРЕДСТАВНИКИ:

Від
позивача: не з'явився,

Від
відповідача: не з'явився,

СУТЬ СПОРУ: позивач
звернувся до господарського суду з позовом про визнання права власності на
стоматологічний кабінет,  «Літ. А-3»,
загальною площею - 80, 0 кв. м.; основною площею - 41, 8 кв. м., який
знаходяться за адресою: м. Миколаїв, пр-т Героїв Сталінграду, 69.

Від позивача надійшло клопотання, в
якому він підтримує позовні вимоги в повному обсязі та просить розглянути
справу без його участі за наявними в матеріалах справи документами.

Відповідач, повідомлений належним
чином про час та місце судового засідання, у судове засідання не з?явився,
проте надав відзив, з якого вбачається, що проти задоволення позовних вимог
останній не заперечує.

Суд вважає, що справа може бути
розглянута по суті на підставі наявних у справі доказів відповідно до ст. 75
ГПК України.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши представника позивача, господарський суд  встановив:

Позивачу на праві власності
належить приміщення за адресою: м. Миколаїв, пр-т Героїв Сталінграду, 69, кв.
2.

Зазначене підтверджується
договорами купівлі-продажу від 13.06.2005 р. та витягами про реєстрацію права
власності на нерухоме майно №7704581 та № 7704420 від 07.07.2005 р.

Рішенням виконавчого комітету
Миколаївської міської ради № 1179 від 23.05.2008р., позивачу було дозволено
переведення житлових приміщень квартири № 2, що розташована по пр-ту Героїв
Сталінграду, 69,  у  нежитлові приміщення.

Позивач самовільно перепланував
приміщення квартири в стоматологію, належним чином не отримавши дозволу на
будівництво та затвердженого проекту, дозволу на виконання будівельних робіт,
чим порушив вимоги ст. ст. 24, 28, 29 Закону України “Про планування і забудову
територій”.

Проте, Центральний районний відділ
ГУ МНС України в м. Миколаєві області погоджує можливість оформлення позивачу
права власності на переплановане нежитлове приміщення стоматологічного
кабінету, що підтверджується висновком № 62/1175 від 09.07.2008 р.

Санітарно -епідеміологічна станція
Центрального району м. Миколаєва також не заперечує проти оформлення самочинно
перепланованого нежитлового приміщення стоматологічного кабінету, про що
повідомила своїм висновком за № 1765/2.2 від 21.07.2008р.

Актом санітарно-епідеміологічного
обстеження об'єкта помічником санітарного лікаря ОКГ СЕС  Центрального району м. Миколаєва від
17.07.2008 р. також встановлено можливість розташування в нежитловому
приміщенні стоматологічного кабінету.

Управління містобудування та
архітектури Виконкому Миколаївської міської ради також погоджує можливість
оформлення реконструйованої квартири №2 по ПГС, 69 для розміщення
стоматологічного кабінету, про що свідчить висновок за №15-3152 від 18.08.2008
р.

Вимогами п. 6.1. Тимчасового
положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно,
затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 07.02.2002 року №
7/5  передбачено, що оформлення права
власності на нерухоме майно та видача свідоцтва про право власності   здійснюється     органами
місцевого  самоврядування,  тобто Миколаївською міською радою.

Однак зазначений
правовстановлювальний документ позивачу не видається органом місцевого
самоврядування. Водночас відсутність свідоцтва про право власності позбавляє
позивача права здійснити реєстрацію права власності на нерухоме майно, оскільки
приписами п. 2.1 вказаного Тимчасового положення передбачено, що разом з заявою
до БТІ надається свідоцтво про право власності на нерухоме майно.

Вивчивши
матеріали справи, суд приходить до наступного.

Статтею 181 Цивільного кодексу
України визначено, що до нерухомих речей відносяться об'єкти, розташовані на
земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх
призначення.

Згідно ст. 331 Цивільного кодексу
України право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою,
набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ч. 3 ст. 376 Цивільного
кодексу України право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути
за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на
земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання
земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме
майно.

Статтею 392  Цивільного кодексу України передбачено право
власника майна на пред'явлення позову про визнання його права власності, якщо
це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Під державною реєстрацією речових
прав на нерухоме майно та їх обмежень слід розуміти офіційне визнання і
підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення речових прав
на нерухоме майно та їх обмежень, що супроводжується внесенням даних до
Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обмежень (ст.2 Закону
України „Про державну реєстрацію речових прав та їх обмежень”). Отже, названі у
цьому Законі органи єдиної системи реєстрації відповідних прав можуть бути
відповідачами за позовами про визнання права власності на об'єкт нерухомого
майна, пред'явленими згідно зі ст. 392 Цивільного кодексу України. Оскільки відповідно
до пункту 5 розділу V „Прикінцеві положення” Закону України „Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень” до створення єдиної
системи органів реєстрації прав, а також до формування Державного реєстру прав
у складі державного земельного кадастру реєстрація об'єктів нерухомості
проводиться комунальними підприємствами бюро технічної інвентаризації, останні
можуть бути відповідачами у таких справах (п. 18 Інформаційного листа ВГСУ
31.01.2001 № 01-8/98 „Про деякі приписи законодавства, яке регулює питання,
пов'язані із здійсненням права власності та його захистом”, в редакції
Інформаційного листа ВГСУ від  22.11.2005
року  № 01-8/2167).

Враховуючи вищевикладене, позовні
вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 49, 80, 82, 84, 85
Господарського процесуального кодексу України, суд,-

В И Р І Ш И
В:

1.          Позовні вимоги задовольнити повністю.

2.
Визнати за фізичною особою -підприємцем ОСОБА_1, АДРЕСА_1,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1, право власності на стоматологічний кабінет
«Літ. А-3», загальною площею - 80, 0 кв. м.; основною площею - 41, 8 кв. м.,
який знаходяться за адресою: м. Миколаїв, пр-т Героїв Сталінграду, 69.

Рішення може
бути оскаржено до Одеського апеляційного господарського суду протягом 10 днів з
дня підписання рішення, оформленого відповідно до ст. 84 Господарського
процесуального кодексу України.

Суддя
Д.М.Горобченко