КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.06.2008                                                                                           № 21/227

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:          Зеленіна В.О.

суддів:           Рєпіної Л.О.

Синиці О.Ф.

при секретарі:           Волуйко Т.В.

За участю представників:

Від позивача – Іськова Ю. П. – по довіреності.

Від відповідача – Сімчук В. І. – по довіреності.

Від третьої особи – не з’явився.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Акціонерного товариства закритого типу (АТЗТ) "Українська незалежна ТВ-Корпорація"

на рішення Господарського суду м.Києва від 16.05.2008 р.

у справі № 21/227 (Прокопенко Л.В.)

за позовом                               Товариства з обмеженою відповідальністю (ТОВ) "Українська Музична Видавнича Група"

до                                                   АТЗТ "Українська незалежна ТВ-Корпорація" (телевізійний канал "Інтер")

третя особа           Асоціація "Дім Авторів Музики в Україні"

про                                                  стягнення компенсації за порушення виключних майнових авторських прав.

ВСТАНОВИВ:

ТОВ “Українська Музична Видавнича Група” звернулося до Господарського суду м. Києва з позовом до АТЗТ “Українська незалежна ТВ – Корпорація” про стягнення компенсації за порушення виключних майнових авторських прав позивача у розмірі 400 000 грн., заборони відповідачеві використовувати музичний твір “Нежность моя” у виконанні Валерії, виключні майнові права на які належать позивачеві, без виплати авторської винагороди Асоціації “Дім Авторів Музики в Україні”. Пізніше позивач збільшив та змінив свої позовні вимоги.

Рішенням Господарського суду м. Києва від 16.05.2008 р. у справі № 21/227 позов ТОВ “Українська Музична Видавнича Група” був задоволений частково. Згідно вказаного рішення стягненню з відповідача на користь позивача підлягає 56 250 грн. компенсації за порушення авторського права. В задоволенні позовних вимог в іншій частині було відмовлено.

Згідно цього ж рішення стягненню з відповідача на користь Державного бюджету України підлягає 562,5 грн. державного мита та 118,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить його скасувати, у позові відмовити, оскільки вважає, що рішення є необґрунтованим та таким, що було прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 13.06.2008 р. було порушено апеляційне провадження у справі № 21/227, розгляд справи був призначений на 25.06.2008 р.

25.06.2008 р. представник третьої особи у судове засідання не з’явився.

Згідно ст. 75 ГПК України, справа переглядається за наявними в ній матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши апеляційну скаргу та відзив на неї, заслухавши пояснення присутніх представників сторін, Київським апеляційним господарським судом встановлено наступне.

Позивач зазначає, що 08.03.2007 р. було зафіксовано факт публічного сповіщення музичного твору “Нежность моя” у виконанні Валерії (автор музики Дробиш Я. В., автор тексту Дробиш О. І.), який передавався в ефір у передачі “Пісні закоханих” на телеканалі “Інтер”.

На підтвердження факту використання Відповідачем зазначеного вище твору шляхом публічного сповіщення, Позивач надав суду запис моніторингу телевізійного каналу “Інтер” (який був здійснений ТОВ “Моніторинг ЗМІ України”), на якому було зафіксовано (за твердженням Позивача) публічне сповіщення пісні “Нежность моя” у виконанні Валерії.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання ухвали Господарського суду м. Києва від 05.06.2007 р. у справі № 21/227 було проведено судову експертизу відеозвукозапису та складено висновок № 7114 від 22.11.2007 р.

У згаданому вище висновку, серед іншого, встановлено, що відеозапис відео сюжетів зафіксованих на DVD-диску є копією і здійснювався не безпосередньо з ефіру телеканалу “Інтер”. Відеозапис відео сюжету зафіксованого на DVD-диску складається із окремих фрагментів, які змонтовані з музичних творів та рекламних заставок. Встановити чи монтувався відеозапис перед записом на DVD-диску неможливо, оскільки даний запис є копією. Згідно заставки, що відображається в нижній частині екрану, під час трансляції концерту “Пісні закоханих”, в часовому проміжку 19:48:23 – 19:51:44, зафіксованому записуючим пристроєм, звучить пісня “Нежность моя” у виконанні Валерії.

Згідно ст. 1 Закону України “Про судову експертизу”, судова експертиза – це дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об’єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи.

Мотивів відхилення висновків судової експертизи № 7114 від 22.11.2007 р., крім припущення про визнання Відповідачем факту сповіщення (тоді, коли Відповідач цю обставину заперечує), місцевий господарський суд в оскаржуваному рішенні не навів.

Статтею 32 ГПК України встановлено, що доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення пору. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими і речовими доказами, висновками судових експертів.

Оскільки наданий експертний висновок містить докладний опис проведених досліджень, зроблені в результаті їх висновки і обґрунтовані відповіді на поставлені господарським судом питання, то, на думку колегії, він є доказом у справі, в розумінні ст. 32 ГПК України.

Відповідно до ст. 50 Закону України “Про авторське право та суміжні права” (далі по тексту – Закон) використання творів без письмового дозволу з організацією колективного управління та без сплати авторської винагороди є порушенням авторського права.

Згідно п. 5.1.6. Договору № 5/05МП від 26.04.2005 р., укладеного між Позивачем та третьою особою, Позивач зберіг за собою право самостійно здійснювати контроль за використанням третіми особами творів згідно п. 2.1. Договору, а у випадку порушення, самостійно здійснювати захист своїх прав, передбачених Законом України “Про авторське право та суміжні права”.

Відповідно до ст. 52 Закону, Позивач має право заявляти вимоги про компенсацію за порушене авторське право. Наведене свідчить, що стягнення компенсації є наслідком порушення авторського права.

Згідно п. 33 Рекомендацій Вищого господарського суду від 10.06.2004 р. № 04-5/1107 “Про деякі питання практики вирішення спорів, пов’язаних із захистом прав інтелектуальної власності”, крім відшкодування збитків як загального способу захисту порушених прав, відповідно до пункту “г” частини першої статті 52 Закону України “Про авторське право і суміжні права” суб’єкт авторського права і (або) суміжних прав може вимагати виплати компенсації замість відшкодування збитків або стягнення доходу. У вирішенні відповідних спорів господарським судам слід мати на увазі, що компенсація підлягає виплаті у разі доведення факту порушення майнових прав суб’єкта авторського права і (або) суміжних прав, а не розміру заподіяних збитків. Таким чином, для задоволення вимоги про виплату компенсації достатньо наявності доказів вчинення особою дій, які визнаються порушенням авторського права і (або) суміжних прав.

Таким чином, саме на Позивача покладається обов’язок довести факт порушення Відповідачем авторського права, а саме, у даній справі, факт публічного сповіщення в ефірі твору (пісні) “Нежность моя” у виконанні Валерії.

Частиною 2 ст. 34 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Доказом публічного сповіщення в ефірі телевізійного каналу будь-якого відеозапису є оригінал такого відеозапису, який передавався в ефір телеканалу.

Крім того, згідно ч. ч. 4, 5 ст. 48 Закону України “Про телебачення і радіомовлення”, усі передачі, які телерадіоорганізація транслювала чи ретранслювала або забезпечувала їх трансляцію чи ретрансляцію у повній та незмінній формі третьою особою (оператором телекомунікацій), повинні бути записані і зберігатися протягом 14 днів від дати їх розповсюдження, якщо у цей строк не надійшло скарги щодо їхнього змісту. У разі подання скарги щодо змісту передачі її записи зберігаються до того часу, поки скаргу не буде розглянуто і рішення стосовно неї не буде прийнято у визначеному порядку.

Отже, Законом України “Про телебачення і радіомовлення” прямо передбачений порядок зберігання відеозаписів, що транслювалися в ефірі телеорганізації, а також порядок оскарження їх змісту з метою запобігання знищення таких відеозаписів та отримання даних записів для захисту в подальшому своїх прав.

Матеріалами справи не підтверджується факт публічного сповіщення в ефірі Відповідача твору (пісні) “Нежность моя” у виконанні Валерії і можливість встановлення такого факту втрачена, оскільки Позивач не звертався до відповідного оператора телекомунікацій з відповідною скаргою в установлений строк і відповідні записи знищені.

За таких обставин, позовні вимоги щодо стягнення з Відповідача виплати компенсації за порушення виключних авторських прав Позивача є необгрунтованими, а тому такими, що не підлягають задоволенню.

Враховуючи викладене, апеляційна скарга підлягає задоволенню в повному обсязі, а рішення місцевого господарського суду – скасуванню з прийняттям нового рішення про відмову у позові.

Керуючись ст. ст. 99, 101, 103-105 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд, –

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Акціонерного товариства закритого типу “Українська незалежна ТВ – Корпорація” на рішення Господарського суду м. Києва від 16.05.2008 р. у справі № 21/227 – задовольнити.

2. Рішення Господарського суду м. Києва від 16.05.2008 р. у справі № 21/227 – скасувати.

Прийняти нове рішення, яким у позові Товариства з обмеженою відповідальністю “Українська Музична Видавнича Група” до Акціонерного товариства закритого типу “Українська незалежна ТВ – Корпорація” про стягнення компенсації за порушення виключних майнових авторських прав – повністю відмовити.

3. Матеріали справи № 21/227 повернути Господарському суду м. Києва.

Головуючий суддя                                                                      Зеленін В.О.

Судді                                                                                          Рєпіна Л.О.

Синиця О.Ф.

27.06.08 (відправлено)