СУД
СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.02.08                                                                                 Справа № 9/43пд

Суддя Ворожцов А.Г., розглянувши матеріали справи за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю «Завод по производству облицовочного кирпича «Гранд», смт. Станично-Луганське Луганської області

до Товариства з обмеженою відповідальністю «ВКФ «Транс-сервіс», м. Луганськ

про визнання договору дійсним та визнання права власності

в присутності представників:

від позивача –Лісечка О.С., дов. № 01/08 від 20.02.08,

від відповідача –не прибув.

Суть спору: позивач, ТОВ «Гранд», звернувся з позовом, у якому просить:

1) визнати договір купівлі-продажу № 15/08 від 15.02.08р. дійсним,

2) визнати за позивачем право власності на майно: трансформаторну підстанцію ТП-435А площею 8,1 кв. м., що розташоване за адресою: м. Луганськ, вул. Таллінська, 62є.

Відповідач, ТОВ «ВКФ «Транс-сервіс», відзивом на позовну заяву не заперечує проти задоволення позову та звернувся до суду з клопотанням про розгляд справи без участі його представника.

Судом у судовому засіданні встановлено наступне.

15.02.08р. позивач уклав договір купівлі-продажу № 15/08 з відповідачем, за яким відповідач передав у власність позивача нерухоме майно, а саме: трансформаторну підстанцію ТП-435А площею 8,1 кв. м., що розташоване за адресою: м. Луганськ, вул. Таллінська, 62є, вартість придбаного майна складає 11000,0 грн.

Фактична передача майна відбулася 15.02.08р., про що складено відповідний акт приймання-передачі майна, який є додатком № 1 до договору.

На підтвердження права власності на зазначене майно відповідач надав наступні документи:

- копію рішення постійно діючого третейського суду при Асоціації «Юридична група «Верітас»від 30.01.08р. по справі № 07-08.01/2008,

- копію ухвали Сніжнянського міського суду від 07.02.08р. про видачу виконавчого документа за рішенням третейського суду,

- копію виконавчого листа від 07.02.08р. по цивільній справі,

- копію витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 17742855 від 14.02.08р.,

- копію технічного паспорту на виробничий будинок трансформаторна підстанція ТП-435А.

У пункті 5.6 договору сторони, з метою виключення порушень, пов’язаних з укладенням договору та його відповідності чинному законодавству, сторони домовились протягом 3-х днів з дати підписання договору направити своїх уповноважених представників до нотаріальної контори, визначеної в усній формі, для нотаріального посвідчення цього договору.

Листом № 23 від 18.02.08р., який було вручено відповідачу 19.02.08р., позивач вимагав забезпечити 20.02.08р. присутність уповноваженого представника відповідача у нотаріальній конторі з метою нотаріального посвідчення спірного договору, однак відповідач не відрядив свого представника.

Позивач надав доказ фактичного виконання спірного договору щодо сплати вартості майна –платіжне доручення № 1 від 28.02.08р. на суму 11000,0 грн.

Суд вважає вимоги позивача такими, що підлягають задоволенню з огляду на таке.

Господарські договори відповідно до ч. 7 ст. 179 ГК України укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.

Відповідно до ст. 657 ЦК України договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації.

Судом встановлено, що сторони уклали спірний договір купівлі-продажу нерухомого майна у письмовій формі і, на підставі п. 5.6 цього договору, повинні були посвідчити угоду у нотаріуса.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог актів цивільного законодавства.

У разі недотримання обов’язкової нотаріальної форми правочину, такий правочин є нікчемним. Проте за певних умов відсутність необхідного нотаріального посвідчення правочину може бути компенсована судовим рішенням. Це можливо за дотримання таких вимог:

- сторони домовилися щодо всіх істотних умов договору,

- така домовленість підтверджується письмовими доказами,

- відбулося повне або часткове виконання договору,

- одна із сторін ухиляється від його нотаріального посвідчення.

Відповідно до п. 2 ст. 220 ЦК України у разі, якщо сторони договору домовилися щодо всіх істотних умов договору і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог ї заперечень.

Позивач надав суду докази виконання своїх договірних обов’язків щодо оплати спірного майна та письмових звернень до відповідача з вимогою направити повноважного представника до нотаріальної контори. Представник відповідача не прибув до нотаріуса.

Відповідно до ч. 2 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права (у т.ч. права власності).

Відповідно до ст. 316 правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності на майно набувається на підставах не заборонених законом зокрема –на підставі правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлено судом.

Відповідно до ст. 329 ЦК України юридична особа публічного права набуває власності на майно, передане їй у власність, та на майно, набуте нею у власність на підставах, не заборонених законом.

Виходячи з матеріалів справи, суд дійшов висновку, що відповідач, ТОВ «ВКФ «Транс-сервіс», на момент передачі майна був належним продавцем у розумінні ст. 317 ЦК України, оскільки право власності товариства підтверджувалось договором купівлі-продажу № 15/08 від 15.02.08р., актом приймання-передачі майна від 15.02.08р., рішенням постійно діючого третейського суду при Асоціації «Юридична група «Верітас»від 30.01.08р. по справі № 07-08.01/2008, витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 17742855 від 14.02.08р., тощо, а позивач, ТОВ «Гранд», є законним набувачем у розумінні ст. 328, 329 ЦК України, оскільки набув право власності правомірно на підставі договору.

Виходячи з таких обставин справи, позовні вимоги визнаються обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

На підставі ст.ст. 47-1, 49 ГПК України з відповідача стягуються державне мито на користь позивача в сумі 85 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 118,0 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 47-1, 49, 82, 84, 85 ГПК України, суд

в и р і ш и в:

1. Позов задовольнити.

2. Визнати договір купівлі-продажу № 15/08 від 15.02.08р., укладений між відповідачем та позивачем дійсним.

3. Визнати за позивачем, ТОВ «Завод по производству облицовочного кирпича «Гранд», 93600, Луганська обл., смт. Ст-Луганське, м-н Железнодорожний, б. 1, кв. 44, , право власності на майно: трансформаторну підстанцію ТП-435А площею 8,1 кв. м., що розташоване за адресою: м. Луганськ, вул. Таллінська, 62є.

4. Стягнути з відповідача, ТОВ «ВКФ «Транс-сервіс», 91000, м. Луганськ, вул. Таллінська, 62, , рахунок 047 в АБ «Укркомунбанк», МФО 304988, на користь позивача, ТОВ «Завод по производству облицовочного кирпича «Гранд», 93600, Луганська обл., смт. Ст-Луганське, м-н Железнодорожний, б. 1, кв. 44, , рахунок 26001570 в ВАТ «Райффайзен Банк Аваль», МФО 304007, судові витрати в сумі 203 грн.

Накази видати після набрання законної сили цим рішенням.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання.

Рішення підписане 03.03.08р.

Суддя                                                                       А.Г.Ворожцов