ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

13.03.08

Справа № 2/43-08.

Суддя: Соп‘яненко О.Ю.

При секретарі судового засідання: Григор‘єву С.І.

Розглянув справу:

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірми «Агро», м. Суми

До відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «РОСкомпані-Суми»,

м. Суми

Про стягнення 71088 грн. 52 коп.

За участю:

позивача – Челядін С.В.

відповідача – не прибув

Суть спору: позивач у позовній заяві просить суд стягнути з відповідача збитки в сумі 71088 грн. 52 коп.; стягнути судові витрати, пов‘язані з розглядом справи, а саме 710 грн. 88 коп. витрат по сплаті державного мита та 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Відповідач в засідання суду не з’явився, хоча про час і місце судового засідання був повідомлений належним чином, відзив на позовну заяву не подав, відповідно до ст. 75 ГПК України справа розглядається за наявними у ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд встановив:

Між позивач у справі (ТОВ АФ «Агро») та відповідачем (ТОВ «Роскомпані-Суми») був укладений договір комісії № 07/09/05К від 07.08.2005 року.

Рішенням господарського суду Сумської області від 25.05.06р. по справі № 17/248-06 за позовом ТОВ АФ «Агро» до ТОВ «Роскомпані-Суми» про стягнення 409455 грн. 80 коп., позовні вимоги задоволені. З відповідача стягнуто дану заборгованість (409455 грн. 80 коп.) договору комісії № 07/09/05К від 07.08.2005 року.

Постановою господарського суду Сумської області від 12.11.07 р. по справі № 10/379-07 за позовом Роменської МДПІ з позивача були стягнуті штрафні санкції за порушення п.п. 1, 2 Закону України «Про здійснення розрахунків в іноземній валюті», дані штрафні санкції були застосовані до позивача внаслідок порушення відповідачем договірних зобов’язань по договору комісії № 07/09/05К від 07.08.2005 року.

Умовами зазначеного договору передбачалось придбання для відповідача бурякозбирального комбайну «Хольмер». Для здійснення цієї угоди відповідач повинен був перерахувати на розрахунковий рахунок агрофірми 395255 грн. 47 коп. протягом 10 днів з моменту підписання договору, а решту суми, крім 50% винагороди, перерахувати не пізніше 20.12.2005 року.

Відповідачем в порушення умов договору не було здійснено своєчасної оплати. Сума 260 тис. грн. була перерахована частками відповідно 16.06.2005р, 11.10.2005р., 12.10.2005р., 09.11.2005р.

Грошові кошти в сумі 260000 грн. були проконвертовані та перераховані 11.11.2005 р. постачальнику комбайну, німецькій фірмі ЕВS-Тесhnік GmЬН/ м. Бад Фрайенвальде, з граничним строком надходження імпортної продукції 09.02.2006 р.

Своєчасне неперерахування відповідачем 409455 грн. 80 коп. змусило позивача звернутись до суду з позовом про стягнення заборгованості.

Рішенням господарського суду Сумської області від 25.05.2006 р. по справі № 17/248-06 відповідача було зобов'язано перерахувати на користь ТОВ Агрофірма «Агро» 409455 грн. 80 коп. на виконання між сторонами договору комісії № 07/09/05К від 07.08.2005 р.

Не отримавши від відповідача грошових коштів, необхідних для здійснення договору, ТОВ Агрофірма «Агро» була змушена здійснити придбання комбайну за власні кошти. Міжнародною товарно-транспортною накладною СМК № 551130 засвідчено перетин митного кордону та знаходження комбайну «Хольмер» під митним контролем з 02.06.2006 р.

Таким чином, порушення 90 денного терміну надходження імпортного товару після попередньої оплати сталося з вини ТОВ „Роскомпані -Суми".

Позивачем було оскаржено рішення Роменської МДПІ про застосування штрафних фінансових санкцій № /2 від 27.12.2006 р., яке було прийняте на підставі планової документальної перевірки від 18.09.2006 р. Рішенням господарського суду Сумської області від 10.04.2007 р. по справі № АС 10/73-07 ТОВ Агрофірма «Агро» було відмовлено в задоволенні позову. Проте рішенням суду від 10.04.2007 р. було підтверджено вказані вище обставини та зазначено, що застосовані до позивача штрафні санкції можуть бути стягнуті з винної особи у регресному порядку.

Відповідно до ст. 224 ГК України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані збитки суб'єкту, права або інтереси якого порушено.

Під збитками розуміються витрати, зроблені управленою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також неодержані доходи, які управлена сторона одержала б в разі належного виконання зобов'язань або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Відповідно до ч. 2 ст. 22 ЦК України збитками є:

1)          втрати, яких особа зазнала в звязку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки);

2)          доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушено (упущена вигода).

Відповідно до ч. 2 ст. 217 ГК України відшкодування збитків є господарською санкцією. Відповідно до ч. 1 ст. 218 ГК України підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, й відшкодування збитків.

Згідно ст. 623 ЦК України розмір збитків, завданих порушенням зобов'язання, доказується кредитором. Таким чином, юридичною підставою для усіх видів цивільно-правової чи господарьско-правової відповідальності є наявність певних умов, що у своїй сукупності утворюють склад цивільного (господарського) правопорушення. Необхідними умовами цивільно-правової га господарсько-правової відповідальності за загальним правилом є: протиправність поведінки особи; шкода як результат протиправної поведінки; причинний зв'язок між протиправною поведінкою і шкодою; вина особи, що заподіяла шкоду.

Відповідно до ч. 2 ст. 35 ГПК України, факти, встановлені рішенням господарського суду (іншого органу, який вирішує господарські спори) під час розгляду однієї справи, не доводяться знову при вирішенні інших спорів, в яких беруть участь ті самі сторони.

Згідно ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести суду ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Оскільки відповідач доказів сплати боргу не надав, позовні вимоги обґрунтовані, правомірні та підлягають задоволенню в повному обсязі, шляхом стягнення з відповідача 71088 грн. 52 коп. збитків.

Відповідно до ст. ст. 44, 49 ГПК України судові витрати по справі покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 33, 44, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1.          Позов задовольнити повністю.

2.          Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «РОСкомпані-Суми» (40030, м. Суми, вул. кузнечна, 5/1, п/р 3401 в СФ АКБ «ТАС-КОМЕРЦбанк», МФО 337911, код 33078943) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірми «Агро» (40022, м. Суми, вул. Троїцька, 16, п/р 74001 в СФ КБ «ПриватБанк», м. Суми, МФО 337546, код 31622863) 71088 грн. 52 коп. збитків, 710 грн. 88 коп. витрат по сплаті держмита, 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

3.          Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

4.          Копію рішення надіслати сторонам у справі.

Повний текст рішення підписано 18.03.2008 року.

СУДДЯ Соп‘яненко О.Ю.