ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.10.2008
Справа № 18/141-08

Дніпропетровський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого судді -Тищик І.В. (доповідач)

суддів -Чимбар Л.О., Чоха Л.В.

при секретарі -Міняйло В.В.

за участю представників

позивача  ОСОБА_1

відповідача не з'явився

розглянувши у
судовому засіданні апеляційну скаргу відкритого акціонерного товариства
„Енергопостачальна компанія „Дніпрообленерго” на рішення господарського суду
Дніпропетровської області від
21.08.08р.  у справі № 18/141-08

за позовом приватного підприємця ОСОБА_2, м. Новомосковськ
Дніпропетровської області

до відкритого акціонерного товариства
„Енергопостачальна компанія „Дніпрообленерго”, м. Дніпропетровськ

про вчинення певних дій,

ВСТАНОВИВ:

В червні 2008р.
приватний підприємецьОСОБА_2звернувся до господарського суду Дніпропетровської
області з позовом до ВАТ „ЕК „Дніпро обленерго” про визнання такою, що не
підлягає стягненню донарахованої суми у розмірі 26 831,70 грн. (з урахуванням
заяви про уточнення позовних вимог).

Рішенням
господарського суду Дніпропетровської області від 21.08.08 року у справі №
18/141-08 (суддя Петрова В.І.) позовні вимоги задоволено та визнано такою, що
не підлягає стягненню суму 26 831,70 грн., нараховану комісією по розгляду акта
про порушення споживачем Правил користування електричною енергією на підставі
акта перевірки №А004022 від 15.04.08р.

Вмотивовуючи
рішення, господарський суд послався на порушення представниками відповідача
порядку зняття і опломбування лічильника та порядку проведення експертизи, що
позбавляє надані відповідачем документи доказової сили.

Не погодившись
з рішенням суду, відповідач звернувся до апеляційного господарського суду з
апеляційною скаргою, в якій просить рішення господарського суду скасувати та прийняти
нове рішення. Обґрунтовуючи свої вимоги скаржник посилається на порушення судом
норм матеріального та процесуального права, а саме:

- неповернення
позивачу позовної заяви за відсутності доказів про надсилання останньої
відповідачу;

- застосування
при ухваленні оспорюваного рішення приписів Правил користування електричною
енергією для населення, тоді як приватний підприємець побутовим споживачем не
являється;

- неприйняття
до уваги доказів відповідача щодо присутності при проведенні перевірки та складанні
акту про порушення ПКЕЕ представника позивача ОСОБА_3

-
непідвідомчість господарським судам вимог про визнання сум незаконними;

- здійснення
позивачем уточнення позовних вимог без повідомлення про це відповідача;

- неповне
з'ясування судом обставини справи щодо розміру спірної суми.

Позивач проти
викладених в апеляційній скарзі доводів заперечує, рішення господарського суду
вважає законним і обґрунтованим, просить залишити його без змін, а в
задоволенні скарги - відмовити.

В судовому
засіданні оголошувалася перерва до 27.10.08р.

В судовому
засіданні 27.10.08р. оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Вислухавши
пояснення представників сторін, вивчивши матеріали справи, обговоривши доводи
апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга  підлягає
задоволенню виходячи з наступного:

29.10.2002р.
між ВАТ „ЕК „Дніпрообленерго” (Енергопостачальник) та приватним
підприємцемОСОБА_2(Споживач) був укладений договір №630/25 про постачання
електричної енергії, відповідно до якого сторони зобов'язалися: відповідач
-постачати електричну енергію у визначених договором обсягах, позивач
-оплачувати фактично спожиту електричну енергію згідно з обумовленою ціною
(тарифом) у термін, визначений договором.

15.04.2008р.
представниками ВАТ „ЕК „Дніпрообленерго”
була проведена перевірка дотримання Правил користування електричною
енергією приватним підприємцемОСОБА_2в учбовому центрі „Навігатор” за адресою:
м. Новомосковськ, пл. Леніна, 9 та виявлено порушення п. 3.3, 3.16 Правил
користування електричною енергією, що полягало в порушенні пломб на
електролічильнику; за вказаним порушенням був складений акт №А004022.

За результатами
розгляду комісією вказаного акта перевірки споживачу була донарахована сума 26
831,70 грн.

Сторони не
дійшли згоди щодо правомірності нарахування за недораховану енергію зазначеної
суми, позивач звернувся до господарського суду з вимогою про визнання останньої
такою, що не підлягає стягненню.

Судом першої
інстанції спірна суми визнана такою, що не підлягає стягненню, проте з даним
висновком погодитись не можна.

Згідно до ст.
15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного
права у разі його порушення, невизнання або оспорювання;          статтею 16 цього кодексу передбачено,
що кожна особа має право звернутися за захистом свого особистого немайнового
або майнового права та інтересу.

Разом з тим,
наявність у особи, яка звернулася з позовом, суб'єктивного матеріального права
або охоронюваного законом інтересу, на захист якого подано позов та наявність
чи відсутність факту порушення або оспорення відповідного права позивача чи
його охоронюваного законом інтересу господарським судом не встановлювалася.

Між тим,
наявність факту порушення або оспорення права чи інтересу є однією із
необхідних умов здійснення судового захисту.

Сам факт
нарахування вартості недорахованої електроенергії у визначеній сумі, що
убачається з наданих до справи матеріалів, не порушує права або охоронюваного
законом інтересу споживача електричної енергії. Визнаючи донараховану суму 26
831,70 грн. такою, що не підлягає
стягненню, суд першої інстанції фактично прийняв рішення на майбутнє,
без встановлення факту порушення відповідного права, оскільки невідомо чи буде
відповідач стягувати нараховану суму з позивача і чи буде у відповідний період
така поведінка відповідача неправомірною.

Відсутність
факту порушення чи оспорення тягне за собою відмову у задоволенні заявлених
вимог, рівно як і відсутність відповідного матеріального права чи охоронюваного
законом інтересу.

Окрім того, на
думку колегії суддів, обраний позивачем спосіб захисту свого права не
відповідає способам захисту прав та охоронюваних законом інтересів,
передбаченим законом.

Відповідно до
ст. 20 Господарського кодексу України держава забезпечує захист прав та законних
інтересів суб'єктів господарювання та споживачів у спосіб та порядок, що
визначаються цим Кодексом та іншими законами України.

Способами
захисту цивільних прав та інтересів відповідно до п.2 ст. 16 Цивільного кодексу
України можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення
дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення;
примусове виконання обов'язку в натурі; зміна право відношення; припинення
право відношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової
шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними
рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної
Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб.

Суд може
захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором
або законом.

Приватним
підприємцемОСОБА_2пред'явлено позов про визнання такою, що не підлягає
стягненню суми у розмірі 26 831,70 грн., що була нарахована на підставі рішення
комісії по розгляду акта від 15.04.2008р. №А 004022, оформленого у формі
протоколу від 30.05.2008р. №111.

Проте, виходячи
із змісту положень ст. 20 ГК України та ст. 16 ЦК України, заявлені позивачем
вимоги не можуть бути способом захисту прав та охоронюваних законом інтересів,
оскільки не передбачені законом чи договором.

За вказаних
обставин постановлене судове рішення не можна визнати законним і
обґрунтованим.

З огляду на
невідповідність висновків, викладених в рішенні суду, обставинам справи та
чинному законодавству колегія суддів дійшла висновку про підставність вимог
відповідача щодо скасування рішення господарського суду.

Керуючись
ст.ст.99, 101, 103-105 ГПК України, апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну
скаргу відкритого акціонерного товариства „Енергопостачальна компанія
„Дніпрообленерго”, задовольнити.

Рішення
господарського суду Дніпропетровської області від 21.08.08 року у справі №
18/141-08 скасувати.

В позові відмовити.

Постанова
набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному
порядку протягом одного місяця до Вищого господарського суду.

Головуючий
І.В.
Тищик

Судді:
Л.О. Чимбар

Л.В. Чоха