ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

11.11.08р.

Справа № 32/159-08

За позовом : Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Кривому Розі

До : Відкритого акціонерного товариства „Криворізький залізорудний комбінат” , м. Кривий Ріг

Про : стягнення 13 614, 43 грн.

Суддя Васильєв О.Ю.

ПРЕДСТАВНИКИ :

Від позивача: Драний А.В. ( дов. №5 від 08.01.08р. ) ;

Від відповідача: не з`явився;

СУТЬ СПОРУ:

Позивач звернувся з позовом до відповідача про стягнення ( відшкодування ) 13 614, 43 грн. , які були стягнуті із Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Кривому Розі відповідно до рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу за позовом гр. Гончарова О.П. . в якості недоплати по щомісячним страховим виплатам .За твердженням позивача , судом було встановлено вину відповідача у недостовірному розрахунку сум відшкодування ,що підлягали виплаті на користь потерпілого .Позовні вимоги обґрунтовані тієї обставиною , що відповідно до приписів ст.ст.225,228 ГК України, ст.1191 ЦК України Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Кривому Розі має право зворотної вимоги до підприємства ,винного у заподіяні шкоди потерпілому.

Відповідач проти позову заперечує , зазначаючи, що на правовідносини по страхуванню та відшкодуванню шкоди дія Цивільного кодексу України не розповсюджується. У разі настання страхового випадку, обов’язок по своєчасному та в повному обсязі відшкодуванні шкоди, заподіяної працівникові внаслідок ушкодження його здоров’я або в разі його смерті, відповідно до закону покладається на Фонд соціального страхування від нещасних випадків. Всі страхові виплати проводяться за рахунок коштів Фонду. Закон визначає джерела фінансування Фонду. Відповідач є платником внесків до Фонду та за період з 2001 р. по 2007 р. перерахував до Фонду страхові внески у повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, господарський суд, -

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до „Основ законодавства України про загальнообов’язкове державне соціальне страхування” загальнообов’язкове державне соціальне страхування –це система прав , обов’язків та гарантій ,що передбачає надання соціального захисту громадянам у випадку хвороби, повної, часткової або тимчасової втрати працездатності годувальника за рахунок коштів , які формуються шляхом оплати страхових внесків власником або уповноваженим ним органом. Беручи до уваги ,що з 01.04.01 р. набув чинності Закон України від 23.09.99 р. № 1105-ХІV „Про загальнообов’язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності” (надалі –Закон) ,відповідно до якого всі види страхових виплат і соціальних послуг застрахованим і особам , які перебувають на їхньому утриманні , а також всі види профілактичних мір провадяться Фондом соціального страхування від нещасних випадків за рахунок коштів цього Фонду ( ст.25 Закону ). Статтею 4 Основ передбачено ,що одним із видів загальнообов’язкового державного соціального страхування є страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання , які спричинили втрату працездатності. Одним із принципів загальнообов’язкового державного соціального страхування є обов’язковість фінансування страховими Фондами витрат , пов’язаних із наданням матеріального забезпечення й соціальних послуг в обсягах , передбачених законами про окремі види соціального страхування. Також стаття 28 вищезазначених Основ передбачає відповідальність роботодавців за шкоду , заподіяну застрахованим особам або страховикам лише внаслідок невиконання або неналежного виконання своїх обов’язків по загальнообов’язковому державному соціальному страхуванню , відповідно до законодавства.

Відповідно до ст. 8 Закону України „Про загальнообов’язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності” (надалі –Закон) обов’язковому страхуванню від нещасного випадку підлягають особи, які працюють на умовах трудового договору. Стаття 6 цього ж Закону страхувальником визначає роботодавця, а страховиком - Фонд соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України. При настанні страхового випадку, передбаченого ст. 14 Закону, Фонд соціального страхування від нещасних випадків зобов'язаний у встановленому законодавством порядку своєчасно та в повному обсязі відшкодовувати шкоду, заподіяну працівникові внаслідок ушкодження його здоров'я або в разі його смерті, виплачуючи йому або особам, які перебували на його утриманні певні виплати. Роботодавець, як страхувальник, зобов’язаний своєчасно та повністю сплачувати в установленому порядку страхові внески до Фонду соціального страхування від нещасних випадків (ст. 45 Закону). Фінансування Фонду соціального страхування здійснюється за рахунок внесків роботодавців ..., коштів , отриманих від стягнення відповідно до законодавства штрафів і пені з підприємств ,а також штрафів із працівників ,винних у порушенні вимог нормативних актів по охороні праці (ст. 46 Закону).Сума страхових внесків страхувальника у Фонд соціального страхування від нещасних випадків повинна забезпечувати : фінансування заходів , спрямованих на вирішення завдань ,передбачених ст.1 цього Закону ; створення згідно п.9 ч.7 ст.17 цього Закону резерву коштів Фонду для забезпечення його стабільного функціонування та покриття витрат Фонду , пов’язаних із здійсненням соціального страхування від нещасного випадку ( ст.47 Закону) .

Як вбачається із наданих відповідачем документів та не заперечується позивачем , ВАТ „Криворізький залізорудний комбінат” регулярно здійснював страхові внески у Фонд , та заборгованість перед Фондом відсутня.

Окрім того у разі систематичних порушень нормативних актів по охороні праці , внаслідок чого зростає ризик нещасних випадків і професійних захворювань , підприємство відповідно до вимог Закону України „Про страхові тарифи на загальнообов’язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності” , може бути віднесене до іншого ,більш високого класу професійного ризику виробництва ,та відповідно йому може бути встановлено більш високий страховий тариф .

Виходячи з вищевикладеного та з урахуванням того , що Закон України від 23.09.99 р. № 1105-ХІV „Про загальнообов’язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності” не передбачає відшкодування роботодавцем –страхувальником витрат Фонду в частині страхових виплат; позовні вимоги суд вважає необґрунтованими та такими ,що не підлягають задоволенню.

Наведені висновки збігаються з правовою позицією ВГСУ в аналогічних справах ( дивись постанову ВГСУ від 17.04.07 р. у справі № 35/346 ) .

З урахуванням вищезазначеного ,керуючись вимогами Закону України „Про загальнообов’язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності”, ст.ст. 49, 82-85 ГПК України, господарський суд -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовних вимог відмовити.

Суддя                      Васильєв О.Ю.