ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа №

За позовом Головного управління економіки та інвестицій виконавчого органу

Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації)

до Закритого акціонерного товариства «Флора-Парк»

про стягнення заборгованості

За зустрічним позовом Закритого акціонерного товариства «Флора-Парк»

до Головного управління економіки та інвестицій виконавчого органу

Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації)

про визнання недійсним в частині договору

Суддя Усатенко І.В.

Представники сторін:

від позивача (відповідач за зустрічним позовом):

Стецина І.В. (довіреність № 049-16/16/4244 від 21.05.2008р.);

Цюра П.С. (довіреність № 049-16/4239 від 21.05.2008р.);

від відповідача (позивач за зустрічним позовом)

Модерау І.П. (довіреність від 20.06.2008р.);

24.07.2008р. у судовому засіданні, за згодою представників сторін у відповідності до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Головне управління економіки та інвестицій виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (надалі позивач) звернулось до суду з позовом про стягнення з Закритого акціонерного товариства «Флора-Парк»(надалі ЗАТ «Флора-Парк», відповідач) 14 096 350 грн. в тому числі 12 238 490 грн. заборгованості з урахуванням індексу інфляції та 1 857 380 грн. пені.

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що відповідачем за укладеним договором № 295 від 16.04.2007р. не виконані зобовязання щодо сплати в період з квітня по червень 2007 року пайового внеску у сумі 10 440, 96 тис. грн. (без ПДВ). Оскільки має місце невиконання відповідачем договірних зобов’язань позивач просить стягнути в судовому порядку суму заборгованості з урахуванням індексу інфляції та пеню нараховану за період 6 місяців станом на 11.04.2008р..

Відповідачем позову не визнано, до суду подано зустрічну позовну заяву згідно якої заявлені вимоги про визнання договору № 295 від 16.04.2007р. укладеного між Головним управлінням економіки та інвестицій виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) та Закритим акціонерним товариством «Флора-Парк»недійсним в частині пп. 3.1, 3.1.1, 3.1.2 Розділу "Відповідальність сторін" договору.

В ході розгляду справи відповідачем повідомлено про перерахування 3 780 000 грн. в рахунок сплати пайових внесків на підтвердження чого надані платіжні доручення № 712 від 27.06.2008р., № 681 від 20.06.2008р..

У зв’язку з тим, що розрахунок позовних вимог, а отже і ціна позову не відповідають фактичним обставинам справи та нормам чинного законодавства, позовні вимоги на думку відповідача не можуть бути задоволені судом.

Зустрічну позовну заяву було прийнято до спільного розгляду у справі ухвалою від 15.07.2008р..

Дослідивши наявні у справі докази, встановивши обставини справи, господарський суд,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до рішення Київської міської ради „Про пайову участь (внески) інвесторів (забудовників) у створенні соціальної та інженерно-транспортної інфраструктури м. Києва” від 27.02.2003 № 271/431 (із змінами та доповненнями) між сторонами 16.04.2007 року укладений договір № 295, предметом якого, відповідно до п.1.1., є сплата забудовником (яким є відповідач у справі) пайової участі (внесків) на створення інженерно-транспортної інфраструктури м. Києва у зв'язку з реконструкцією існуючих і будівництвом нових виробничих та адміністративно-офісних будівель на вул. Танкова 8 у Шевченківському районі міста Києва загальною площею 16 734, 98 кв. м. (в тому числі офісна будівля –10 274, 10 кв. м., виробнича будівля для фасування –624, 57 кв. м., паркінг –5 836, 31 кв. м.).

Відповідно до п. 1.2 договору розмір пайового внеску, згідно з розрахунками 1, 2, 3, 4 становить 10 440, 96 тис. грн.

Розділом 2 договору визначено, що забудовник зобов'язаний, зокрема: перерахувати пайовий внесок у сумі 10 440, 96 тис. грн. в термін з квітня по червень 2007 року включно рівними частками щомісячно, але не пізніше 28 числа на бюджетний рахунок цільового фонду спеціального фонду міського бюджету.

Згідно з п.1 Нормативів для визначення розмірів пайової участі (внесків) інвесторів (забудовників) у створенні соціальної або інженерно-транспортної інфраструктури м. Києва (Додаток №1 до рішення Київської міської ради №271/431 від 27.02.2003р. “Про пайову участь (внески) інвесторів (забудовників) у створенні соціальної або інженерно-транспортної інфраструктури м. Києва”) пайова участь (внесок) інвесторів (забудовників) у створенні соціальної та інженерно-транспортної інфраструктури міста являє собою одноразовий внесок, який інвестор має сплатити до бюджету м. Києва без урахування ПДВ що діє на дату сплати. Сплата даних внесків покладається на інвесторів (забудовників), що здійснюють на території міста Києва будівництво або реконструкцію будь-яких об'єктів, незалежно від їх форми власності.

Відповідно до п.4.6 вищезазначених Нормативів пайовий внесок сплачується на підставі договору між містом (Управлінням) та інвестором (забудовником).

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання –відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Договір є підставою виникнення цивільних прав і обов’язків (ст. 11, 626 ЦК України), які мають виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, договору (статті 526 ЦК України), а одностороння відмова від виконання зобов’язання не допускаються (ст. 525 ЦК України).

За умовами укладеного договору позивач зобов’язувався за три дні до сплати коштів, передбачених пп. 2.1.1 Договору, надати забудовнику за його зверненням розрахунок суми, скоригованої на індекс інфляції (пп. 2.2.1 Договору).

Після подання інвестором документів, передбачених в пп. 2.1.3 щодо сплати пайового внеску в повному обсязі з урахуванням положень розділу 3 та п.4.1 надати йому довідку, оформлену відповідно до діючого порядку (пп. 2.2.2 Договору).

Згідно з розрахунком, наданим позивачем, заборгованість відповідача за Договором №295 від 16.04.2007р. складає 14 096 350 грн., з них: 12 238 490 грн. сума боргу з урахуванням індексу інфляції та 1 857 380 грн. –пеня, нарахована за прострочення строків сплати пайових внесків відповідно до вимог п. 3.1 Договору.

Відповідач свої зобов’язання за Договором щодо внесення платежів виконав частково, станом на дату звернення з позовною заявою заборгованість по основному платежу складала 10 010 960 грн. та у зв’язку з частковим погашенням боргу станом на час вирішення спору становить 6 230 960 грн. (згідно платіжних доручень № 712 від 27.06.2008р., № 681 від 20.06.2008р. відповідачем сплачено 1 500 000 грн. та 2 280 000 грн.).

У відповідності до п.1 ст. 80 ГПК України господарський суд припиняє провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Станом на час прийняття рішення у справі спору між сторонами в частині стягнення заборгованості в розмірі сплачених коштів не існує, провадження в цій частині підлягає припиненню.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Положення договору (п.2.1.1) передбачають обов’язок перерахувати пайовий внесок у сумі 10 440, 96 тис. грн. в термін з квітня по червень 2007р. включно, рівними частками щомісячно але не пізніше 28 числа, відповідно строк виконання зобов’язань в частині сплати пайового внеску станом на дату вирішення спору є таким, що настав, у зв’язку з чим вимоги позивача щодо стягнення з відповідача суми основного боргу по сплаті пайового внеску в розмірі 6 230 960 грн. визнаються обґрунтованими та підлягають задоволенню.

У п. 3.1.1 Договору передбачено, що у разі прострочення строків сплати пайових внесків інвестор сплачує пеню в розмірі 0,1 відсотка від нарахованої суми пайового внеску за кожну добу прострочення строку сплати. Відповідно до п. 2.2.3 Договору позивач здійснює контроль за стягненням пені, передбаченої п.3.1.1 Договору.

Розмір несплаченої частки пайового внеску сплачуються забудовником у сумі скоригованій Головним управлінням економіки та інвестицій на індекс інфляції від дати його розрахунку (п. 3.1.2 договору).

Вказані положення договору є предметом оскарження згідно зустрічного позову у справі, та відповідно до встановлених обставин справи, суд вважає обґрунтованими заявлені вимоги про визнання договору № 295 від 16.04.2007р. укладеного між Головним управлінням економіки та інвестицій виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) та Закритим акціонерним товариством «Флора-Парк»недійсним в частині пп. 3.1, 3.1.1, 3.1.2 Розділу "Відповідальність сторін" договору, виходячи з наступного.

Згідно ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання. Якщо за невиконання або неналежне виконання зобов'язання встановлено штрафні санкції, то збитки відшкодовуються в частині, не покритій цими санкціями (ч. 1 ст. 232 ГК України).

Відповідно до п. 5 ст. 22 Закону України «Про столицю України – місто-герой Київ»у зв’язку зі здійсненням містом Києвом функцій столиці України Київська міська рада та Київська міська державна адміністрація, кожна в межах своєї компетенції, встановленої законами України, мають право залучати кошти інвесторів (забудовників) в порядку пайової участі у створенні соціальної та інженерно-транспортної інфраструктури міста за нормативами, затвердженими Київською міською радою, з метою поліпшення фінансового забезпечення комплексної забудови міста.

Розмір пайової участі (внеску) інвесторів (забудовників) у створенні (розвитку) соціальної та інженерно-транспортної інфраструктури м. Києва з урахуванням оцінки соціально-економічного значення проектів будівництва (реконструкції) для міста в грошовому виразі (гривнях) без ПДВ в цінах 2002 року визначено у Нормативах для визначення розмірів пайової участі (внесків) інвесторів (забудовників) у створенні соціальної або інженерно-транспортної інфраструктури м. Києва (Додаток №1 до рішення Київської міської ради №271/431 від 27.02.2003р. “Про пайову участь (внески) інвесторів (забудовників) у створенні соціальної або інженерно-транспортної інфраструктури м. Києва”).

Згідно п. 1.1 Нормативів пайова участь (внесок) інвесторів (забудовників) у створенні соціальної та інженерно-транспортної інфраструктури міста являє собою одноразовий внесок, який інвестор має сплатити до бюджету м. Києва без урахування ПДВ, що діє на дату сплати.

Одноразовий внесок включає в себе наступні складові:

- відшкодування витрат бюджету м. Києва на розширене відтворення його ресурсів;

- плати інвестора за право реалізувати свій проект будівництва (реконструкції) на території столиці.

Принципи визначення розміру пайової участі викладені у розділі 2 Нормативів

Розмір пайової участі (внеску) інвестора (забудовника) у створенні соціальної та інженерно-транспортної інфраструктури м. Києва визначається за принципами:

- компенсації витрат бюджету міста на розширене відтворення соціальної та інженерно-транспортної інфраструктури: інвестори мають компенсувати витрати бюджету міста на розширене відтворення соціальної та інженерно-транспортної інфраструктури пропорційно до навантаження на інфраструктуру міста, яке вони будуть здійснювати у разі реалізації проекту будівництва (реконструкції);

- комплексного підходу до розвитку соціальної та інженерно-транспортної інфраструктури міста: соціальна та інженерно-транспортна інфраструктура розвивається рівномірно по всій території міста;

- урахування соціально-економічного значення проектів будівництва (реконструкції) для міста: розмір пайової участі (внеску) інвесторів (забудовників) визначається з урахуванням соціально-економічного значення проектів будівництва (реконструкції) для міста;

- сприяння залученню інвестицій в економіку міста: визначення розміру пайової участі з урахуванням соціально-економічного значення проектів будівництва (реконструкції) для міста має створювати сприятливі умови для залучення інвестицій в економіку міста.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 ГК України, суб'єкти господарювання відповідно до частини четвертої статті 175 цього Кодексу можуть, незалежно від статутної мети своєї діяльності, брати на себе зобов'язання про господарську допомогу у вирішенні питань соціального розвитку населених пунктів їх місцезнаходження, у будівництві й утриманні соціально-культурних об'єктів та об'єктів комунального господарства і побутового обслуговування, подавати іншу господарську допомогу з метою розв'язання місцевих проблем. Суб'єкти господарювання мають право брати участь у формуванні відповідних фондів місцевих рад, якщо інше не встановлено законом, та у виконанні робіт щодо комплексного економічного і соціального розвитку територій.

Таким чином, Господарський Кодекс України містить спеціальну норму, яка регулює правовідносини, щодо участь суб'єктів господарювання вирішенні питань соціального розвитку населених пунктів їх місцезнаходження, у будівництві й утриманні соціально-культурних об'єктів та об'єктів комунального господарства і побутового обслуговування.

Згідно ч. 4 ст. 175 ГК України, суб'єкти господарювання у випадках, передбачених цим Кодексом та іншими законами, можуть добровільно брати на себе зобов'язання майнового характеру на користь інших учасників господарських відносин (благодійництво тощо). Такі зобов'язання не є підставою для вимог щодо їх обов'язкового виконання.

Таким чином спірні відносини регулюються спеціальними нормами Господарського кодексу України, у зв’язку з чим загальні норми права, які встановлюють господарсько-правову відповідальність за невиконання або неналежне виконання умов зобов'язання при вирішенні спору застосуванню не підлягають.

В силу положень ст. 4 ГПК України господарський суд вирішує спори на підставі Конституції України, Закону України "Про господарські суди", цього кодексу, інших законодавчих актів України, міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Господарський суд не застосовує акти державних та інших органів, якщо ці акти не відповідають законодавству України.

Рішення Київської міської ради №271/431 від 27.02.2003р. “Про пайову участь (внески) інвесторів (забудовників) у створенні соціальної або інженерно-транспортної інфраструктури м. Києва” в частині п. 4.9. "Наслідки порушення інвестором (забудовником) умов Порядку" суперечить наведеним нормам Господарського Кодексу України, оскільки встановлює відповідальність за зобов'язанням право вимоги за яким обмежено нормативно-правовим актом вищої юридичної сили, а тому суд керуючись положеннями ст. 4 ГПК України не застосовує положення наведеного рішення Київської міської ради при вирішенні спору.

Згідно ч. 1 ст. 207 ГПК України господарське зобов'язання, що не відповідає вимогам закону, або вчинено з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, або укладено учасниками господарських відносин з порушенням хоча б одним з них господарської компетенції (спеціальної правосуб'єктності), може бути на вимогу однієї із сторін, або відповідного органу державної влади визнано судом недійсним повністю або в частині.

Оскільки, п. 3.1, 3.1.1, 3.1.2 договору № 295 від 16.04.2007р., які встановлюють відповідальність за невиконання або неналежне виконання умов договору, в тому числі у вигляді сплати пені у розмірі 0,1% від нарахованої суми пайового внеску за кожну добу прострочення строку сплати визначеного п. 2.1.2 договору, та сплати внеску в сумі скоригованій на індекс інфляції від дати його розрахунку передбачають відповідальність за зобов’язанням право вимоги за яким обмежено законом, відповідно в цій частині не відповідають вимогам закону, суд визнає обґрунтованими та такими що підлягають задоволенню зустрічні вимоги щодо визнання недійсним договору в цій частині. Первісні вимоги в частині стягнення з відповідача суми пені та інфляційних нарахувань, що передбачені п. 3.1.1, .3.1.2 договору від 16.04.2007р. задоволенню не підлягають у зв’язку із встановленою недійсністю вказаних положень договору.

Враховуючи все вищевикладене, первісні позовні вимоги є такими, що підлягають задоволенню в частині, зустрічний позов задовольняється у повному обсязі. Провадження у справі за заявленими первісними вимогами про стягнення частини пайового внеску, що сплачений відповідачем в ході розгляду справи (в розмірі 3 780 000 грн.) підлягає припиненню.

Згідно частини другої п. 5 Інформаційного листа 01-8/453 від 26.06.1995р. «Про деякі питання практики застосування окремих норм чинного законодавства при вирішенні спорів»якщо відповідач сплатив борг після звернення кредитора з позовом, витрати, пов'язані зі сплатою державного мита позивачем, покладаються на відповідача на підставі статті 49 ГПК України.

Відповідно до статті 49 ГПК України судові витрати позивача за первісним позовом (25 500 грн. державного мита та 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу) покладаються на відповідача в розмірі 18 193, 90 грн. пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Судові витрати позивача за зустрічним позовом (85 грн. державного мита та 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу) в силу положень ст. 49 ГПК України покладаються на відповідача за зустрічним позовом.

Керуючись ст.ст. 33,49, 82-85 ГПК України, господарський суд -

В И Р І Ш И В:

1. Первісний позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Закритого акціонерного товариства "Флора-Парк" (04112, м. Київ, вул. Танкова 8, п/р 8301 в Шевченківській філії АКБ "Київ", МФО 300799, з рахунку виявленого під час виконання судового рішення, ) на користь Головного управління економіки та інвестицій виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (01044, м. Київ, вул. Хрещатик 36, банк одержувача: Управління Державного казначейства у м. Києві, п/р 0001, МФО 820019, ) 6 230 960 грн. (шість мільйонів двісті тридцять тисяч дев’ятсот шістдесят гривень) суми пайового внеску.

3. В частині заявлених вимог про стягнення з Закритого акціонерного товариства "Флора-Парк" суми пайового внеску в розмірі 3 780 000 грн. провадження у справі припинити.

4. В іншій частині в задоволенні первісних позовних вимог відмовити.

5. Стягнути з Закритого акціонерного товариства "Флора-Парк" (04112, м. Київ, вул. Танкова 8, п/р 8301 в Шевченківській філії АКБ "Київ", МФО 300799, з рахунку виявленого під час виконання судового рішення, ) на користь Головного управління економіки та інвестицій виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (01044, м. Київ, вул. Хрещатик 36, банк одержувача: Управління Державного казначейства у м. Києві, п/р 2438, МФО 820019, ) 18 193, 90 грн. (вісімнадцять тисяч сто дев'яносто три гривні 90 копійок) судових витрат.

6. Зустрічний позов задовольнити повністю.

7. Визнати недійсним договір № 295 від 16.04.2007р. укладений між Головним управлінням економіки та інвестицій виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) () та Закритим акціонерним товариством «Флора-Парк»() в частині пп. 3.1, 3.1.1, 3.1.2 Розділу "Відповідальність сторін" договору.

8. Стягнути з Головного управління економіки та інвестицій виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (01044, м. Київ, вул. Хрещатик 36, банк одержувача: Управління Державного казначейства у м. Києві, п/р 2438, МФО 820019, ) на користь Закритого акціонерного товариства "Флора-Парк" (04112, м. Київ, вул. Танкова 8, п/р 8301 в Шевченківській філії АКБ "Київ", МФО 300799, ) 203 грн. (двісті три гривні) судових витрат.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання, оформленого відповідно до ст. 84 ГПК України.

Суддя І.В. Усатенко

дата підписання рішення 01.08.2008