КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.09.2008                                                                                           № 4/23

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:          Ропій Л.М.

суддів:           Буравльова С.І.

Попікової О.В.

при секретарі:           Бабенко Т.І.

За участю представників:

від прокуратури - Висоцька О.О. – прокурор відділу (посвідчення №216від 25.09.2008 р.);

від позивача - повідомлений, але не з’явився;

від відповідача - повідомлений, але не з’явився;

від третьої особи- повідомлений, але не з’явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Заступника прокурора м.Києва в інтересах держави в особі Державного комітету України із земельних ресурсів

на рішення Господарського суду м.Києва від 17.06.2008

у справі № 4/23 (Борисенко І.І.)

за позовом                               Заступника прокурора м.Києва в інтересах держави в особі Державного комітету України із земельних ресурсів

до                                                   Київської міської ради

третя особа            Товариство з обмеженою відповідальністю "Ріелті Груп"

про                                                  визнання недійсним рішення Київської міської ради

Ухвалою Голови Київського апеляційного господарського суду від08.09.2008 р. відповідно до ст. 69 ГПК України строк розгляду апеляційної скарги продовжений.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду м.Києва від17.06.2008р. у справі №4/23 у задоволенні позову відмовлено повністю.

Не погоджуючись із вищевказаним рішенням заступник прокурора м. Києва звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційним поданням, в якому просить рішення господарського суду першої інстанції скасувати повністю та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити. На думку заступника прокурора м. Києва господарським судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення порушено норми матеріального та процесуального права, висновки викладені в рішенні не відповідають обставинам справи.

Доводи апеляційного подання обґрунтовуються наступним.

Згідно вимог ст. 32 Закону України ”Про охорону культурної спадщини” з метою захисту традиційного характеру середовища, окремих пам’яток, комплексів (ансамблів) навколо них повинні встановлюватись зони охорони пам’яток: охоронні зони, зони регулювання забудови, зони охоронюваного ландшафту, зони охорони археологічного культурного шару. Межі та режими використання зон охорони пам’яток визначаються відповідною науково-проектною документацією і затверджуються відповідним органом охорони культурної спадщини. Однак, історико-містобудівне обґрунтування товариством не розроблено, межі та режим використання зон охорони пам’яток відповідною науково-проектною документацією не визначено. Твердження суду про те, що історико - містобудівне обґрунтування не стосується надання земельної ділянки у короткострокову оренду є помилковим, оскільки дані вимоги викладені в листах Головного управління охорони культурної спадщини від 06.11.2006 р. № 5825, Державної служби з питань національної культурної спадщини від 05.12.2006 р. № 22-3146/95 та зобов’язують розробити історико-містобудівне обґрунтування меж та режиму використання зон охорони пам’яток.

Згідно з висновком Головного управління містобудування, архітектури та дизайну міського середовища від 31.10.2006 р. № 19-9232 однією з умов, яка має враховуватись при розробці проекту відведення земельної ділянки є вирішення питань майново-правового характеру у встановленому законом порядку. При невиконанні однієї з умов висновку, його чинність втрачає свою силу. Крім того, відповідно до листа Управління охорони навколишнього природного середовища від 07.10.2004 р. № 071/04-4-19/3460 особливою умовою та вимогою визначена необхідність ініціювання товариством проведення громадських слухань щодо доцільності будівництва та здійснення відповідної публікації в засобах масової інформації, а також направлення висновків в Постійну комісію Київради з питань екологічної політики. При невиконанні одного з пунктів цього листа, його чинність щодо погодження відведення земельної ділянки, втрачає силу. З матеріалів проекту відведення земельної ділянки вбачається, що питання вказаного будівництва з мешканцями прилеглих будинків не узгоджувалось та їх інтереси не враховувались, внаслідок чого до прокуратури міста надходять їх численні скарги. Однак, при прийнятті рішення судом не враховано, що з огляду на викладене, в порушення вимог ст. 123 Земельного кодексу України проект відведення земельної ділянки товариству органами архітектури та охорони навколишнього природного середовища не погоджений.

Позивач, відповідач та третя особа відзивів на апеляційне подання не надали, що відповідно до ст. 96 ГПК України не перешкоджає перегляду рішення господарського суду першої інстанції.

Представники позивача, відповідача та третьої особи у судове засідання не з’явились, про час та місце розгляду апеляційної скарги повідомлені належним чином, про що свідчить відповідний штамп апеляційного господарського суду на звороті у лівому нижньому куті ухвали від 11.07.2008 р. про прийняття апеляційної скарги до провадження, від 22.07.2008 р. та від 04.09.2008 р. з відміткою про відправку документа здійснена згідно із вимогами Інструкції з діловодства в господарських судах України, затвердженої наказом Голови Вищого господарського суду України від 10.12.2002 р. № 75, та повідомлення про вручення рекомендованого поштового відправлення № 440280 та № 440255.

Згідно із ч. 2 ст. 101 ГПК України, апеляційний господарський суд не зв’язаний з доводами апеляційної скарги (подання) і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника прокуратури, апеляційний господарський суд встановив наступне.

Заступник прокурора м. Києва в інтересах держави в особі Державного комітету України із земельних ресурсів звернувся до господарського суду першої інстанції з позовом про визнання недійсним рішення Київської міської ради ”Про передачу товариству з обмеженою відповідальністю ”Ріелті Груп” земельної ділянки для будівництва, експлуатації та обслуговування житлового комплексу з підземним паркінгом на вул. Кропивницького, 3-5 у Печерському районі м. Києва” від 28.12.2006 р. № 575/632.

Рішенням Господарського суду м. Києва від 17.06.2008 р. у задоволенні позову відмовлено повністю.

Дослідивши всі матеріали справи, з’ясувавши всі обставини апеляційний господарський суд не вбачає підстав для скасування вказаного рішення господарського суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Згідно з ч. 2 ст. 327 ЦК України управління майном, що є у комунальній власності, здійснюють безпосередньо територіальна громада та утворені нею органи місцевого самоврядування.

Частиною 1 ст. 60 вказаного Закону передбачено, що територіальним громадам сіл, селищ, міст, районів у містах належить право комунальної власності на рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, землю, природні ресурси, підприємства, установи та організації, в тому числі банки, страхові товариства, а також пенсійні фонди, частку в майні підприємств, житловий фонд, нежитлові приміщення, заклади культури, освіти, спорту, охорони здоров’я, науки, соціального обслуговування та інше майно і майнові права, рухомі та нерухомі об’єкти, визначені відповідно до закону як об’єкти права комунальної власності, а також кошти, отримані від їх відчуження.

28.12.2006 р. Київською міською радою прийняте рішення № 575/632 ”Про передачу товариству з обмеженою відповідальністю ”Ріелті Груп” земельної ділянки для будівництва, експлуатації та обслуговування житлового комплексу з підземним паркінгом на вул. Кропивницького, 3-5 у Печерському районі м. Києва” (далі – рішення № 575/632), яким, між іншим, затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки товариству з обмеженою відповідальністю ”Ріелті Груп” (третій особі) для будівництва, експлуатації та обслуговування багатоповерхового житлового комплексу з підземним паркінгом на вул. Кропивницького, 3-5 у Печерському районі м. Києва (п. 1) та передано товариству з обмеженою відповідальністю ”Ріелті Груп”, за умови виконання п. 4 цього рішення, у короткострокову оренду на 1 рік земельну ділянку загальною площею 0,22 га для будівництва, експлуатації та обслуговування багатоповерхового житлового комплексу з підземним паркінгом на вул. Кропивницького, 3-5 у Печерському районі м. Києва, у тому числі: площею 0,15 га - за рахунок міських земель, не наданих у власність чи користування; площею 0,07 га - за рахунок земель запасу житлової та громадської забудови (п. 3).

Пунктом 4.4. рішення № 575/632 Київська міська рада зобов’язала третю особу виконати вимоги, викладені у листах Головного управління містобудування, архітектури та дизайну міського середовища від 31.10.2006 р. № 19-9232, головного державного санітарного лікаря м. Києва від 30.09.2004 р. № 7124, управління охорони навколишнього природного середовища від 07.10.2004 р. № 071/04-4-19/3460 та від 06.10.2004 р. № 071/07-7-10/3487, Головного управління культури, мистецтв та охорони культурної спадщини від 22.07.2004 р. № 001-09/2881, Головного управління охорони культурної спадщини від 06.11.2006 р. № 5825, ДП ”Інститут генерального плану міста Києва” від 31.10.2003 р. № 566, Печерської районної у місті Києві державної адміністрації від 09.11.2006 р. № 5227/4/52.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов’язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

Згідно із ст. 9 Земельного кодексу України до повноважень Київської міської ради у галузі земельних відносин на її території належить: а) розпорядження землями територіальної громади міста; б) передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу; в) надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу; г) вилучення земельних ділянок із земель комунальної власності в порядку, передбаченому цим Кодексом; ґ) викуп земельних ділянок для суспільних потреб міста; д) припинення права користування земельними ділянками у випадках, передбачених цим Кодексом, тощо.

Громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування, в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування (ст. 116 Земельного кодексу України).

Відповідно до п. 12 Розділу X ”ПЕРЕХІДНІ ПОЛОЖЕННЯ” Земельного кодексу України від 25.10.2001 р. (набрав чинності 01.01.2002 р.) до розмежування земель державної та комунальної власності повноваження щодо розпорядження землями (крім земель, переданих у приватну власність, та земель, зазначених в абзаці третьому цього пункту) в межах населених пунктів здійснюють відповідні сільські, селищні, міські ради, а за межами населених пунктів - відповідні органи виконавчої влади.

Згідно із ст. 6 Закону України ”Про столицю України місто-герой Київ” передбачено, що місцеве самоврядування у м. Києві здійснюється територіальною громадою міста як безпосередньо, так і через Київську міську раду.

Відповідно до п. 34 ч. 1 ст. 26 Закону України ”Про місцеве самоврядування в Україні” вирішення відповідно до Закону питань земельних відносин є виключною компетенцією пленарних засідань, зокрема, міських рад.

Оскільки земельні ділянки, передані позивачу, знаходяться в межах м. Києва, то прийняття відповідного рішення про передачу земельних ділянок є компетенцією органу місцевого самоврядування, а саме Київської міської ради.

Відповідно до ч. 1 ст. 124 Земельного кодексу України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування шляхом укладення договору оренди земельної ділянки.

Передача в оренду земельних ділянок громадянам і юридичним особам із зміною їх цільового призначення та із земель запасу під забудову здійснюється за проектами відведення в порядку, встановленому статтями 118, 123 цього Кодексу (ч. 3 ст. 124 Земельного кодексу України).

Згідно із ч. 1 ст. 123 Земельного кодексу України надання земельних ділянок юридичним особам у постійне користування здійснюється на підставі рішень органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування за проектами відведення цих ділянок.

Проект відведення земельної ділянки погоджується із землекористувачем, органом по земельних ресурсах, природоохоронним і санітарно-епідеміологічним органами, органами архітектури та охорони культурної спадщини і після одержання висновку державної землевпорядної експертизи по об’єктах, які їй підлягають, подається до відповідної державної адміністрації або сільської, селищної, міської ради, які розглядають його у місячний строк і, в межах своїх повноважень, визначених цим Кодексом, приймають рішення про надання земельної ділянки (ч. 6 ст. 123 Земельного кодексу України).

Відповідно до Порядку набуття права на землю юридичними особами та громадянами у м. Києві, затвердженого рішенням Київської міської ради від 14.03.2002 р. № 313/1747, Головкиївархітектура, відповідний орган охорони культурної спадщини, державне управління екології та природних ресурсів в м. Києві, міська санітарно-епідеміологічна станція подають до управління земельних ресурсів висновки щодо відведення земельної ділянки відповідно до своєї компетенції із зазначенням умов та обмежень. За наявності негативних висновків Головкиївархітектури, відповідного органу охорони культурної спадщини, Державного управління екології та природних ресурсів в м. Києві, міської санітарно-епідеміологічної станції щодо надання земельних ділянок в постійне користування, передачі їх в оренду та у власність, оформлення права користування землею остаточне рішення з цих питань приймається на пленарному засіданні Київської міської ради.

Відповідно до ст. 14 Регламенту розгляду питань щодо набуття та реалізації права користування землею у м. Києві, затвердженого рішенням Київської міської ради № 457/1867 від 15.07.2004 р., землевпорядна організація або зацікавлена особа забезпечує погодження розробленого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки з Головним управлінням земельних ресурсів виконавчого органу Київради (КМДА), Головним управлінням містобудування, архітектури та дизайну міського середовища виконавчого органу Київради (КМДА), Головним управлінням охорони культурної спадщини та реставраційно-відновлювальних робіт виконавчого органу Київради (КМДА), управлінням охорони навколишнього природного середовища виконавчого органу Київради (КМДА), Київською міською санітарно-епідеміологічною станцією, іншими підприємствами, установами та організаціями, землекористувачами та власниками земельних ділянок, з якими відповідно до вимог законодавства необхідно погодити проект. Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується зазначеними органами в порядку, визначеному законодавством України, шляхом надання ними письмового висновку або здійснення запису ”погоджено”, засвідчених підписом уповноваженої особи та скріплених печаткою. Надання письмових висновків є обов’язковим за наявності обмежень або обтяжень.

Згідно із висновку Головного управління містобудування, архітектури та дизайну міського середовища від 31.10.2006 р. № 19-9232 (а. с. 45) дана установа не заперечує проти відведення третій особі земельної ділянки розташованої за адресою: м. Київ, вул. Кропивницького, 3-5 для будівництва, експлуатації та обслуговування житлового комплексу з підземним паркінгом, при умові дотримання обмежень, перелічених у ньому.

Згідно із листом Управління охорони навколишнього природного середовища від 07.10.2004 р. № 071/04-4-19/3460 (а. с. 50) дана установа не заперечує проти відведення третій особі земельної ділянки розташованої за адресою: м. Київ, вул. Кропивницького, 3-5 для будівництва, експлуатації та обслуговування житлового комплексу з підземним паркінгом, при умові дотримання умов та вимог, перелічених у ньому.

Висновком № 1576 від 30.11.2006 р. (а. с. 49) Київська міська санепідемстанція погодила відведення третій особі земельної ділянки розташованої за адресою: м. Київ, вул. Кропивницького, 3-5 для будівництва, експлуатації та обслуговування багатоповерхового житлового комплексу з підземним паркінгом, за умови дотримання землекористувачем діючих норм та вимог ”Державних санітарних правил планування та забудови населених пунктів” № 173 від 19.06.1996 р., ДБН 360-92, забезпечення відповідності величин інсоляції та природної освітленості вимогам ДБН В 2.5-28-206 ”Інженерне обладнання будинків і споруд. Природне і штучне олсвітлення” та СН 2605-82 ”Санитарные нормы и правила обеспечения инсоляций жилых и общественных зданий и территорий жилой застройки”.

Головне управління охорони культурної спадщини (лист від 06.11.2006 р. № 5825 (а. с. 53)), Печерська районна у місті Києві державна адміністрація (лист від 09.11.2006 р. № 5227/4/52 (а. с. 55)) та Державна служба з питань національної культурної спадщини (лист від 05.12.2006 р. № 22-3146/35 (а. с. 54)) не заперечують проти відведення земельної ділянки розташованої за адресою: м. Київ, вул. Кропивницького, 3-5 для будівництва, експлуатації та обслуговування багатоповерхового житлового комплексу з підземним паркінгом.

Посилання заступника прокурора м. Києва на те, що третьою особою не розроблено історико-містобудівне обґрунтування в порушення вимог, викладених у листах Головного управління охорони культурної спадщини від 06.11.2006 р. № 5825, Державної служби з питань національної культурної спадщини від 05.12.2006 р. № 22-3146/95, є безпідставними, оскільки в даних листах вказані служби лише зазначають, що проектну документацію слід розробити на підставі історико-містобудівного обґрунтування з урахуванням композиційного характеру традиційного історичного середовища.

Головне управління земельних ресурсів висновком від 25.06.2007 р. № 03-0808 (а. с. 57) також погодило проект землеустрою вказаної земельної ділянки та встановило для третьої особи обов’язок одержати позитивний висновок державної землевпорядної експертизи; виконувати обов’язки землекористувача відповідно до вимог ст. 96 Земельного кодексу України; земельну ділянку використовувати без зміни цільового призначення; у місячний термін з моменту набуття чинності рішенням Київської міської ради про передачу земельної ділянки у користування, звернутися до Головного управління земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) із клопотанням щодо організації робіт по встановленню меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), виготовлення документа на право користування земельною ділянкою; протягом чотирьох місяців з моменту звернення до Головного управління земельних ресурсів укласти договір оренди земельної ділянки.

Згідно із ст. 3 Закону України ”Про державну експертизу землевпорядної документації” цей Закон регулює відносини, що виникають при проведенні державної експертизи землевпорядної документації.

Відповідно до ч. 1 ст. 35 Закону України ”Про державну експертизу землевпорядної документації” результатом проведення державної експертизи є висновок державної експертизи.

Висновки державної експертизи повинні містити оцінку допустимості та можливості прийняття рішення щодо об’єкта державної експертизи і враховувати соціально-економічні наслідки (ч. 2 ст. 35 Закону України ”Про державну експертизу землевпорядної документації”).

Позитивні висновки державної експертизи щодо об’єктів обов’язкової державної експертизи є підставою для прийняття відповідного рішення органами виконавчої влади чи органами місцевого самоврядування, відкриття фінансування робіт з реалізації заходів, передбачених відповідною документацією (ч. 4 ст. 35 Закону України ”Про державну експертизу землевпорядної документації”).

Начальником Київського міського головного управління земельних ресурсів Державного комітету України по земельних ресурсах було розглянуто проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки третій особі для будівництва, експлуатації та обслуговування багатоповерхового житлового комплексу з підземним паркінгом на вул. Кропивницького, 3-5 у Печерському районі м. Києва та затверджено висновок державної експертизи землевпорядної документації від 08.12.2006 р. № 06-39 (а. с. 68).

У п. 1.2. зазначеного висновку вказано, що представлений на державну землевпорядну експертизу проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки третій особі для будівництва, експлуатації та обслуговування багатоповерхового житлового комплексу з підземним паркінгом на вул. Кропивницького, 3-5 у Печерському районі м. Києва відповідає вимогам земельного законодавства та діючим нормативно-технічним документам і при умові виконання зауважень оцінюється позитивно.

Висновки державної експертизи після їх затвердження спеціально уповноваженим органом виконавчої влади у сфері державної експертизи є обов’язковими для прийняття до розгляду замовником і врахування при прийнятті відповідного рішення щодо об'єктів державної експертизи (ч. 8 ст. 35 Закону України ”Про державну експертизу землевпорядної документації”).

На виконання Закону України ”Про державну експертизу землевпорядної документації” та згідно з дорученням Кабінету Міністрів України від 14.07.2004 р. № 31034/1/1-04 наказом Державного комітету України по земельних ресурсах від 03.12.2004 р. № 391 затверджено Методику проведення державної експертизи землевпорядної документації (далі - Методика).

Згідно п. 3.5.7 Методики висновки державної експертизи землевпорядної документації після їх підпису експертами, керівником експертного підрозділу та затвердження керівництвом Держкомзему України, Рескомзему АР Крим, обласних, Київського і Севастопольського міських головних управлінь земельних ресурсів, скріплені гербовою печаткою, є обов’язковими для прийняття до розгляду замовником.

Як вбачається із висновку від 08.12.2006 р. № 06-39, він підписаний експертами: начальником управління використання, оцінки, організації ринку земель та державної землевпорядної експертизи і головним спеціалістом відділу державної землевпорядної експертизи та контролю додержання ліцензійних умов, а також на титульному аркуші стоїть гриф ”затверджено” – начальник Київського міського головного управління земельних ресурсів та підпис скріплено гербовою печаткою.

Отже, висновок від 08.12.2006 р. № 06-39 є затвердженим.

Також, проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки третьої особи для будівництва, експлуатації та обслуговування багатоповерхового житлового комплексу з підземним паркінгом було погоджено для оформлення у встановленому порядку і ДП ”Інститут Генерального плану міста Києва” ВАТ ”Київ проект” Київської міської державної адміністрації (лист від 31.10.2003 р. № 566 (а. с. 47)).

Таким чином, виходячи з вище викладеного, третьою особою отримано згоду на проектування будівництва, експлуатації та обслуговування багатоповерхового житлового комплексу з підземним паркінгом від всіх необхідних органів.

Згідно із вимогами ст. 20 ГК України права та законні інтереси суб’єктів господарювання та споживачів захищаються шляхом: визнання повністю або частково недійсними актів органів державної влади та органів місцевого самоврядування, актів інших суб’єктів, що суперечать законодавству, ущемляють права та законні інтереси суб’єктів господарювання або споживачів; визнання недійсними господарських угод з підстав, передбачених законом.

Підставами для визнання акта недійсним є невідповідність його вимогам чинного законодавства та/або визначеній законом компетенції органу, який видав цей акт. Обов’язковою умовою визнання акта недійсним є також порушення у зв’язку з прийняттям відповідного акта прав та охоронюваних законом інтересів підприємства чи організації - позивача у справі (п. 2 Роз’яснення Вищого господарського суду України від 26.01.2000 р. № 02-5/35).

Згідно із ст. 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Виходячи з цього, саме заступник прокурора м. Києва повинен довести, що прийняте рішення порушує права та охоронювані законом інтереси позивача і позбавляє позивача можливості здійснювати державний контроль за використанням та охороною земель, чого заступник прокурора м. Києва не зробив.

Матеріалами справи не доведено, в чому саме полягає порушення у зв’язку з прийняттям спірного рішення Київської міської ради прав та охоронюваних законом інтересів позивача у справі - Державного комітету України із земельних ресурсів.

Виходячи з наведеного, апеляційний господарський суд встановив, що рішення Київської міської ради № 575/632 не порушує права і законні інтереси позивача та відповідає вимогам чинного на час його прийняття земельного законодавства.

Відносно тверджень відповідача про те, що питання спірного будівництва з мешканцями прилеглих будинків не узгоджувалось та їх інтереси не враховувались, внаслідок чого до прокуратури міста надходять їх численні скарги, апеляційний господарський суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 18 Закону України ”Про планування та забудову територій” при здійсненні планування і забудови території на місцевому рівні врахування громадських інтересів полягає у визначенні потреби територіальної громади на територіях, необхідних для розташування, утримання об’єктів житлово-комунального господарства, соціальної, інженерно-транспортної інфраструктури, вирішення інших завдань забезпечення сталого розвитку населеного пункту. При здійсненні планування і забудови територій на місцевому рівні врахування приватних інтересів полягає у забезпеченні фізичним та юридичним особам рівних можливостей набуття у власність або користування земельних ділянок, а також безпечного функціонування об’єктів нерухомості.

Таким чином, дана норма закону не встановлює обов’язку безпосередньо обговорювати з громадськістю питання щодо відведення тієї чи іншої земельної ділянки.

На підставі зазначеного, апеляційний господарський суд, з’ясувавши всі обставини справи, дослідивши всі докази по справі, дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційного подання та скасування рішення господарського суду першої інстанції.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 99, 101, 103, 105 ГПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Рішення Господарського суду м.Києва від17.06.2008р. у справі №4/23 залишити без змін, апеляційне подання першого заступника прокурора м. Києва без задоволення.

Матеріали справи № 4/23 повернути до Господарського суду м. Києва.

Головуючий суддя                                                                      Ропій Л.М.

Судді                                                                                          Буравльов С.І.

Попікова О.В.