Господарський суд
Житомирської області
_________________________________________
______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Від "05" лютого 2008 р. Справа № 10/112-Д

Господарський суд Житомирської області у складі:

Головуючого - судді Будішевська Л.О.

при секретарі Осіпчук О.В.

за участю представників сторін

від позивача Трофимук А.В. - паспорт АС 100594, виданий Ковельським РВУМВС Україниу Волинській області 23.08.1996р.

від відповідача Сидорук Н.В. - довіреність № 13/15-2999 від 07.05.2007р.

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фрозен" (смт. Червоноармійськ)

до Волинської митниці (м. Ковель Волинської обл.)

про визнання договору №85/07 від 29.03.07р. недійсним

Відповідно до ухвали суду від 06.12.07р. спір розглянуто в більш тривалий термін, ніж передбачено ч.1 ст. 69 ГПК України.

Позивач звернувся з позовом про визнання договору про надання послуг відповідального зберігання від 29.03.07р. № 85/07, укладеного між ТзОВ"Фрозен" і Волинською митницею, недійсним відповідно до ст. 230 ЦК України, як такий, що вчинений під впливом обману.

Заявою від 15.01.08р. позивач уточнив обґрунтування своїх позовних вимог, просить визнати договір про надання послуг відповідального зберігання від 29.03.07р. №85/07 недійсним відповідно до ст. 229 ЦК України, як такий, що вчинений під впливом помилки.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав, викладених в позовній заяві від 02.11.07р. (а.с. 4-6) та заяві від 15.01.08р.(а.с. 69-70).

Представник відповідача проти позову заперечив з підстав, викладених у поясненнях від 06.01.08р.(а.с.63-65) та запереченнях від 05.02.08р. (а.с. 79-80).

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача та відповідача, господарський суд,

ВСТАНОВИВ:

Між товариством з обмеженою відповідальністю "Фрозен"(продавець) тафірмою "ЕКО -ФУД ЛІМІТЕД"(покупець) укладено контракт № 1Е-06(а.с.10-12) щодо поставки фруктів, овочів, ягід та грибів у свіжому, замороженому, солоному бланшованому) і консервованому (маринованому) вигляді, а також продукти їх переробки.

На виконання зазначеного контракту, ТзОВ"Фрозен" 24.03.07р. у відділ митного оформлення №1 Волинської митниці було подано вантажні митні декларації №201000003/7/7001480, №201000003/7/001488 для проведення митного оформлення вантажу, що експортувався на адресу фірми отримувача "ЕКО-ФУД ЛІМІТЕД".

24.03.07р. було проведено митний огляд вищевказаного вантажу та здійснено відбір проб та зразків, про що складено відповідні акти(а.с.19,20).

З метою збереження замороженої продукції та зменшення часу простою авторефрежераторів, 26.03.07р. на адресу Волинської митниці надійшло звернення директора ТзОВ "Фрозен" Трофимука А.В. з проханням надати дозвіл на розвантаження замороженого товару в холодильник за адресою смт.Маневичі, вул. Луцька 3 та укласти договір зберігання на безкоштовній основі(а.с.21).

Враховуючи, що на Волинській митниці відсутні належні умови для зберігання замороженої продукції, керівництвом митниці прийнято рішення щодо укладення договору відповідального зберігання з ТзОВ "Фрозен" на безоплатній основі.

29.03.07р. між Волинською митницею та ТзОВ"Фрозен" укладено договір про надання послуг відповідального зберігання №85/07(а.с.22).

Позивач просить визнати вказаний договір про надання послуг відповідального зберігання від 29.03.07р. № 85/07 недійсним.

Позивач посилається на те, що він помилявся щодо обставин, які мали істотне значення при укладенні зазначеного договору, а саме стверджує, що у Волинської митниці відсутні належні документи, які підтверджували б право на затримання товару позивача під митним контролем у зв'язку з відбором проб та зразків для дослідження, а договір відповідального зберігання уклав оскільки був упевнений в тому, що відповідач, як орган державної влади, діє лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідач з твердженнями позивача не погоджується, та вважає, що усі необхідні документи, що підтверджують обґрунтованість дій митниці щодо затримання товару надано, оскільки, рішення про відбір проб та зразків вантажу прийнято з врахуванням вимог листа Державної митної служби України від 19.03.07р. № 1-12/317(а.с.30) та відповідно до листа Волинської митниці від 23.03.07р. № 12/24-1784(а.с.45).

Листом від 24.03.07р. за №12/24-90(а.с.44) Державну митну службу України проінформовано про вжиття заходів, передбачених листом Державної митної служби України від 19.03.07р. № 1-12/317(а.с.30) щодо вищевказаного вантажу, тобто про проведення митного огляду вантажу, та відбір проб і зразків товару.

Крім того, митний огляд та відбір проб і зразків вантажу було здійснено інспектором Волинської митниці на підставі постанови Кабінету Міністрів України "Про затвердження Порядку взяття (надання) проб і зразків товарів, проведення досліджень (аналізу, експертизи) з метою їх митного оформлення, а також розпорядження зразками" від 12.12.02р. № 1862 та наказом Державної митної служби України "Про затвердження Нормативів відбору проб і зразків товарів для проведення досліджень (аналізу, експертизи) митними лабораторіями" від 23.12.02 № 719.

Доказів щодо неправомірності дій Волинської митниці під час митного огляду та відбору проб та зразків вантажу позивачем суду надано не було.

Відповідно до ст. 229 ЦК України, правочин може бути визнаний судом недійсним, якщо укладений в наслідок помилки, що має істотне значення. Істотне значення має помилка щодо природи правочину, прав та обов'язків сторін, таких властивостей речі, які значно знижують її цінність або можливість використання за цільовим призначенням. Помилка ж щодо мотивів правочину не має істотного значення.

Таким чином посилання позивача на ст. 229 ЦК України є безпідставним, оскільки договір відповідального зберігання було укладено з ініціативи самого позивача з дотриманням вимог цивільного законодавства, з метою збереження товару, так як на Волинській митниці відсутні належні умови для зберігання замороженої продукції, а також для зменшення витрат пов'язаних з простоєм авторефрежераторів.

Відповідно до ст. 33ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх доводів та заперечень.

Дослідивши обставини по справі та заслухавши пояснення представників сторін, господарський суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача не обґрунтовані та не підлягають задоволенню.

Судові витрати покладаються на позивача.

Враховуючи вищевикладене, відповідно до Господарського кодексу України, Цивільного кодексу України, керуючись ст.ст. 33, 34, 44, 49, 82-85 ГПК України, господарський суд,-

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття.

Дата виготовлення: 11.02.08р.

Суддя Будішевська Л.О.

Віддрукувати: