ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

19.11.08 Справа №13/356-пн-08

Колегія суддів Запорізького апеляційного господарського суду у складі:

Головуючий суддя Кагітіна Л.П. судді Кагітіна Л.П. , Кричмаржевський В.А. , Мойсеєнко Т. В.

при секретарі: Пересаді О.В.,

за участю представників:

позивача: не з’явився;

відповідача: Долгополов О.В. – довіреність б/н від 14.05.2008 року

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Столична судноплавна компанія», м. Київ на рішення господарського суду Херсонської області від 08.08.2008 року у справі №13/356-ПН-08

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Столична судноплавна компанія» (юридична адреса: 04080, м. Київ, вул. Набережно-Лугова, 2 Л; фактична адреса: 01030, м. Київ, вул. Пирогова, 6А)

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Снабсудосервіс» (73000, м. Херсон, вул. Полтавська, 97)

про зобов’язання усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою

Товариство з обмеженою відповідальністю «Столична судноплавна компанія» звернулось до господарського суду Херсонської області з позовом про зобов’язання Товариства з обмеженою відповідальністю «Снабсудосервіс» усунути перешкоди в здійсненні права користування земельною ділянкою шляхом підняття затоплених буксирів БТ-420 та БТ-434 з води та звільнення земельної ділянки площею 13,1748 га (включаючи ділянку площею 2,4618 га під водною поверхнею), що знаходиться в оренді позивача та розташована за адресою: м. Херсон, Карантинний острів, 1.

Рішенням господарського суду Херсонської області від 08.08.2008 року у справі № 13/356-ПН-08 у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Рішення суду мотивовано тим, що позивач самостійно, без узгодження з відповідачем, здійснив спуск на воду буксирів, які знаходились у нього на зберіганні, чим вийшов за межі договірних відносин щодо їх зберігання поза водною поверхнею, а тому ці обставини судом розцінюються як відсутність з боку відповідача дій (бездіяльності) щодо вчинення позивачу перешкод в користуванні земельною ділянкою під водною поверхнею в місці затоплення буксирів, у зв’язку з чим заявлені позовні вимоги є необґрунтованими.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Столична судноплавна компанія», м. Київ не погодилося із рішенням господарського суду першої інстанції у цій справі та звернулося із апеляційною скаргою, в якій просить рішення господарського суду Херсонської області від 08.08.2008 року у справі №13/356-ПН-08 повністю скасувати та постановити нове рішення, яким зобов’язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Снабсудосервіс» усунути перешкоди в здійсненні права користування земельною ділянкою шляхом підняття затоплених буксирів БТ-420 та БТ-434 з води та звільнення земельної ділянки площею 13,1748 га (включаючи ділянку площею 2,4618 га під водною поверхнею), що знаходиться в оренді позивача та розташована за адресою: м. Херсон, Карантинний острів, 1. Вважає оскаржуване рішення суду таким, що винесене з порушенням матеріальних та процесуальних норм права. На думку заявника, суд безпідставно дійшов до висновку про те, що буксири знаходилися на збереженні у позивача. Посилається на те, що відповідачу було відомо про те, що термін дії договору з попереднім власником сліпу -ВАТ «Херсонський судноремонтний завод імені Куйбишева» закінчився, ще 1 травня 2006 року, а факт затоплення буксирів відбувся 28 вересня 2007 року, тобто більш чим 1 (один) рік з моменту закінчення дії договору про відстій (а не збереження) буксирів. Зазначає, що зобов’язання по збереженню буксирів ніколи ні на кого не покладалися та були завжди обов’язком власника буксирів - відповідача. Вважає, що відповідач безпідставно підійшов до питання збереження своєї власності, допустивши своєю бездіяльністю затоплення і тим самим створивши перепони у користуванні земельною ділянкою позивачем.

Ухвалою Запорізького апеляційного господарського суду від 04.09.2008 року у справі № 13/356-ПН-08 апеляційний розгляд справи призначено на 22.10.2008 року.

Розпорядженням голови Запорізького апеляційного господарського суду № 2013 від 21.10.2008 року справу № 13/356-ПН-08 передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючий: Кагітіна Л.П. (доповідач), судді: Колодій Н.А., Кричмаржевський В.А., якою апеляційна скарга прийнята до розгляду.

Представники сторін в судове засідання 22.10.2008 року не з’явилися. Про час, місце і дату апеляційного розгляду справи сторони були попереджені у відповідності до статті 98 Господарського процесуального кодексу України.

20.10.2008 року та 21.10.2008 року від сторін у справі надійшли телеграми, в яких представники сторін просили суд відкласти розгляд апеляційної скарги, у зв’язку з підготовкою мирової угоди та надання мирової угоди до суду на затвердження.

Колегія суддів визнала причини, викладені у клопотаннях сторін поважними, та задовольнила клопотання позивача та відповідача щодо відкладення апеляційного розгляду справи.

Апеляційний розгляд справи було відкладено до 19.11.2008 року о 16год.30хв., про що представники сторін були повідомлені належним чином.

Розпорядженням голови Запорізького апеляційного господарського суду № 2115 від 18.11.2008 року справу № 13/356-ПН-08 передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючий: Кагітіна Л.П. (доповідач), судді: Кричмаржевський В.А., Мойсеєнко Т.В., якою апеляційна скарга прийнята до розгляду.

В судовому засіданні 19.11.2008 року представник відповідача заперечив проти доводів апеляційної скарги, просив апеляційну скаргу позивача залишити без задоволення, а оскаржуване судове рішення – без змін.

Представник позивача в судове засідання не з’явився, про причини неявки суд не повідомив. Відповідно до ст.98 Господарського процесуального кодексу України, сторони належним чином повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду справи. Враховуючи достатність матеріалів справи та апеляційної скарги для здійснення апеляційного провадження, колегія суддів визнала можливим розглянути апеляційну скаргу за відсутності представника позивача у справі.

Апеляційний розгляд справи здійснювався без застосування технічних засобів запису судового процесу.

По закінченні судового засідання, за згодою представника відповідача, оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Відповідно до ст. 99 Господарського процесуального кодексу України, в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у цьому розділі.

Згідно ст.101 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд не зв’язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Заслухавши представника відповідача, розглянувши матеріали справи та апеляційної скарги, Запорізький апеляційний господарський суд

ВСТАНОВИВ:

01.08.2005 року між Відкритим акціонерним товариством «Херсонський судоремонтний завод ім. Куйбишева» (виконавцем) і Товариством з обмеженою відповідальністю «Снабсудсервіс» (замовником) був укладений договір № 77/05 про відстій двох буксирів «БТ-420», «БТ-434».

Згідно умов вказаного договору, замовник доручає і сплачує, а виконавець приймає на себе зобов’язання надати послуги по стоянці на сліпі двох буксирів «БТ-420», «БТ-434» з 01.08.2005 року. Зобов’язанням замовника було забезпечувати зберігання та не затоплення суден. Вартість послуг по стоянці на сліпі двох буксирів «БТ-420», «БТ-434» складала 2000грн.00коп., з урахуванням ПДВ, за місяць. Строк дії договору з 01.08.2005 року по 01.05.2006 року.

Відповідно до договору купівлі-продажу ВСС № 434391 від 30.06.2005 року, укладеного між Відкритим акціонерним товариством «Херсонський судоремонтний завод ім. Куйбишева» (продавцем) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Столична судноплавна компанія» (покупцем) частина цілісного майнового комплексу Відкритого акціонерного товариства «Херсонський судоремонтний завод ім. Куйбишева» перейшла у власність Товариства з обмеженою відповідальністю «Столична судноплавна компанія» і на цій території була створена Херсонська філія Товариства з обмеженою відповідальністю «Столична судноплавна компанія».

02.11.2006 року між Херсонською міською радою (орендодавцем) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Столична судноплавна компанія» (орендарем) було укладено договір оренди земельної ділянки загальною площею 13, 1748 га, у т.ч. ділянка, площею 2, 4618 га під водною поверхнею.

28.09.2007 року комісією Відкритого акціонерного товариство «Херсонський судоремонтний завод ім. Куйбишева» було складено акт, згідно якого, комісією встановлено, що 28.09.2007 року у акваторії ковша заводу затонули два буксира «БТ-420», «БТ-434», власником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «Снабсудсервіс». Причини затоплення суден невідомі. Із затоплених суден іноді вспливають пятна ГСМ, чим забруднюють акваторію заводу.

Зобов’язання Товариства з обмеженою відповідальністю «Снабсудосервіс» усунути перешкоди в здійсненні права користування земельною ділянкою шляхом підняття затоплених буксирів БТ-420 та БТ-434 з води та звільнення земельної ділянки площею 13,1748 га (включаючи ділянку площею 2,4618 га під водною поверхнею), що знаходиться в оренді позивача та розташована за адресою: м. Херсон, Карантинний острів, 1 було предметом судового позову у цій справі.

Колегія суддів вважає позовні вимоги необґрунтованими та безпідставними, з урахуванням наступного:

Так, вимоги позивача нормативно обґрунтовані ст.ст. 391, 395, 396, Цивільного кодексу України.

Згідно ст. 391 Цивільного кодексу України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ст. 395 Цивільного кодексу України, речовим правом на чуже майно, зокрема є і право користування.

Статтею 396 цього ж кодексу, передбачено, що особа, яка має речове право на чуже майно, має право на захист цього права, у тому числі і від власника майна, відповідно до положень глави 29 цього Кодексу.

Як встановлено колегією суддів, в даному випадку йде мова про майно відповідача, а саме буксири БТ-420 та БТ-434, які знаходяться в затопленому стані на земельній ділянці, якою користується позивач, і усунути перешкоди в здійсненні права користування якої і вимагає останній згідно позовних вимог.

Отже, спір між сторонами виник не у зв’язку з користуванням майном, а користуванням земельною ділянкою під водною поверхнею, а тому правовідносини сторін підлягають регулюванню земельним законодавством України.

Позивач, як землекористувач, має право вимагати усунення порушень його прав на землю, в т.ч. права користування земельною ділянкою під водною поверхнею. При цьому, перешкоди в користуванні повинні виражатися в діях чи бездіяльності, які останній повинен довести належними доказами.

Згідно ст.32 Господарського процесуального кодексу України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких грунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими і речовими доказами, висновками судових експертів; поясненнями представників сторін та інших осіб, які беруть участь в судовому процесі. В необхідних випадках на вимогу судді пояснення представників сторін та інших осіб, які беруть участь в судовому процесі, мають бути викладені письмово.

Статтями 33 та 34 вказаного кодексу передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Колегія суддів вважає, що позивач не довів порушення з боку відповідача його права на користування земельною ділянкою. Судом також не встановлено факт об’єктивно існуючих перешкод щодо здійснення позивачем свого права користування земельною ділянкою.

Так, в обґрунтування своїх доводів, позивач посилається на те, що неодноразово звертався до відповідача щодо укладення договорів на стоянку буксирів та звільнення сліпа останнім. Відповідачем отримання вказаних листів заперечується.

Як встановлено колегією суддів, жодних доказів направлення листів саме на адресу відповідача та отримання останнім вказаних листів, позивачем суду не надано.

Також, слід зазначити, що буксири БТ-420 та БТ-434 були спущені у воду самим позивачем з метою звільнення сліпу. Після спуску буксирів у воду, останні і затонули.

До того ж, відповідач не заперечує проти вивезення затоплених буксирів за власний рахунок, після їх підняття з води позивачем.

Враховуючи, що позивачем не підтверджено належними доказами факт здійснення відповідачем перешкод у його праві користування земельною ділянкою, не доведено незаконність дій чи бездіяльності відповідача, колегія суддів погоджується із висновком господарського суду першої інстанції щодо безпідставності та незаконності заявлених позовних вимог.

На підставі викладеного, колегія суддів вважає, що господарським судом першої інстанції з’ясовані всі обставини справи, висновки суду відповідають фактичним обставинам справи, рішення господарського суду першої інстанції по цій справі прийнято з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «Столична судноплавна компанія», м. Київ на рішення господарського суду Херсонської області від 08.08.2008 року у справі № 13/356-ПН-08 задоволенню не підлягає.

Судові витрати за позовом та апеляційною скаргою відносяться на Товариство з обмеженою відповідальністю «Столична судноплавна компанія», м. Київ.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 99, 101, п.1 ст.103, ст.105 Господарського процесуального кодексу України, Запорізький апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Столична судноплавна компанія», м. Київ залишити без задоволення, а рішення господарського суду Херсонської області від 08.08.2008 року у справі № 13/356-ПН-08 - без змін.

Постанову складено у повному обсязі та підписано 24.11.2008 року.

Головуючий суддя Кагітіна Л.П.

судді Кагітіна Л.П.

Кричмаржевський В.А. Мойсеєнко Т. В.