ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 год. 55хв."21" березня 2008 р. Справа № 11/147-АП-08

м. Херсон, вул. Горького, буд. 18, зал судових засідань № 319

Господарський суд Херсонської області у складі судді Чернявського В.В. при секретарі Борхаленко О.А. за участю представників учасників процесу:

від позивача: Подреза О.О.- уповн. предст., дов. б/н від 18.02.2008р.

від відповідача: Тосік Н. І.- гол. держ. подат. інсп., пост. дов. № 15413/9/10-105 від 28.12.2007р., Гонтаренка К.В.- гол. держ. подат. рев-інсп., дов. № 3648/9/10-105 від 17.03.2008р.

розглянув у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Відкритого акціонерного товариства "Херсонська теплоелектроцентраль",м. Херсон

до Державної податкової інспекції у м.Херсоні, м. Херсон

про визнання нечинним податкового повідомлення-рішення № /0 від 11.10.2007р.

Обставини справи: провадження у справі відкрито за позовом про визнання нечинним податкового повідомлення-рішення № /0 від 11.10.2007р. щодо визначення відповідачем позивачу 3000грн. податкового зобов'язання з податку на додану вартість (ПДВ) та 364067грн. штрафу.

В обґрунтування підстав вимог позивач вказує, що оспорюване рішення прийняте під час мораторію на задоволення вимог кредиторів у справі про банкрутство ВАТ "Херсонська теплоелектроцентраль", обставини, кваліфіковані органом державної податкової служби в якості порушень склалися також під час мораторію у справі про банкрутство ВАТ "Херсонська теплоелектроцентраль".

Додатково до обґрунтувань позовних вимог у позовній заяві представник позивача в судовому засіданні стверджує, що розмір штрафу, застосований за податковим повідомленням-рішенням, не відповідає встановленому нормативно -замість 5% штрафу від суми коригування податкового зобов'язання контролюючий орган застосував 50% штрафу від цієї суми, тобто вдесятеро більше, ніж передбачив законодавець.

Відповідач позов не визнав, надав письмові заперечення проти позовних вимог, які полягають у наступному.

У період дії мораторію на задоволення вимог кредиторів не застосовуються лише пеня та штраф за порушення строків сплати узгоджених сум податкових зобов'язань, передбачені статтею 16 та підпунктом 17.1.7 ст.17 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" (далі - Закон № 2181). Інші штрафи за порушення правил оподаткування, передбачені цим Законом, застосовуються на загальних підставах у період дії мораторію на задоволення вимог кредиторів. У спірній ситуації штраф застосовано не на підставі ст.16, п.п.17.1.7 ст.17 Закону № 2181, а на підставі п.п.17.1.3 ст.17 цього Закону, щодо цього штрафу обмеження мораторію не поширюється.

Відповідач також зауважує, що оспорюючи податкове повідомлення-рішення у повному обсязі, позивач не навів обґрунтувань твердження про нечинність податкового повідомлення-рішення в частині визначення 3000грн. податкового зобов'язання.

С у д в с т а н о в и в:

Податковим повідомленням-рішення № /0 від 11.10.2007р. ДПІ у м. Херсоні визначила ВАТ "Херсонська теплоелектроцентраль" 3000грн. податкового зобов'язання з ПДВ та 364067грн. штрафу. Прийняття цього податкового повідомлення-рішення орган державної податкової служби мотивує застосуванням п.п."б", п.п.4.2.2 ст.4, п.п.17.1.3 ст.17 Закону № 2181, п.п.7.2.1, 7.4.5 ст.7 Закону України "Про податок на додану вартість" (Закон про ПДВ), посиланням на обставини, встановлені за актом перевірки № 2683/23-4/00131771 від 28.09.2007р.

Позов про визнання нечинним податкового повідомлення-рішення підлягає задоволенню частково, податкове повідомлення-рішення № /0 від 11.10.2007р. підлягає визнанню нечинним в частині визначення 364067грн. штрафу.

В акті № 2683/23-4/00131771 "Про результати планової документальної перевірки дотримання вимог податкового та валютного законодавства ВАТ "Херсонська теплоелектроцентраль", код 00131771 за період з 01.01.2005р. по 30.06.2007р." ДПІ у м. Херсоні наступним чином виклала встановлені обставини, що кваліфіковані в якості порушень, у зв'язку з якими визначено податкові зобов'язання та штраф за оспорюваним податковим повідомленням-рішенням: "...ВАТ "Херсонська теплоелектроцентраль" з розрахункового рахунку перерахувала на користь ПП "Ореол" грошові кошти: березень місяць 2005р. в сумі 66490 грн., квітень місяць 2005р. в сумі 70000грн. як передплату за форсунки, всього в сумі 136490грн., в т.ч. ПДВ 22748,33грн. (бухгалтерська проводка Д-т рахунку 371 "Розрахунки з дебіторами" та К-т рахунку 31 "Розрахунковий рахунок"). Згідно накладної № 5/1 від 27.05.2005р. по договору № 2-105/72 від 22.02.2005р. ВАТ "Херсонська ТЕЦ" одержано форсунки ВФ-3 зі штуцером в кількості 600 штук по ціні 198грн. (без ПДВ) на загальну суму 142560грн., в т.ч. ПДВ 23760грн. (бухгалтерська проводка К-т рахунку 371 "Розрахунки з дебіторами" та Д-т рахунку 631 "Розрахунки з постачальниками").

ПП "Ореол" видав ВАТ "Херсонська ТЕЦ" податкові накладні з вказаною номенклатурою поставки товарів (робіт, послуг) на всю суму планованої передплати в 160560грн. за форсунки, що не відповідає обсягу господарської операції (п/н № 5/4 від 20.05.2005р. на загальну суму 1580грн., в т.ч. ПДВ 263,33грн., п/н № 5/3 від 19.05.2005р. на загальну суму1598грн. , в т.ч. ПДВ 266,33грн., п/н 5/2 від 18.05.2005р. на загальну суму 892грн., в т.ч. 148,67грн., п/н № 5/1 від 17.05.2005р. на загальну суму 20000грн., в т.ч. ПДВ 3333,33грн.) усього з суми 18000грн. (160560грн. - 142560грн.) у т.ч. ПДВ 3000грн.

Оскільки податкові накладні на суму 3000грн. ПДВ виписані ПП "Ореол" в порушення підпункту 7.2.1 пункту 7.2 ст.7 Закону про ПДВ, то вважаються відповідно до п.п. 7.4.5 п.7.4 ст.7 цього Закону безпідставно виданими і не підлягають включенню до складу податкового кредиту ВАТ "Херсонська ТЕЦ" в травні 2005р. в сумі 3000грн.

Підприємством було надано уточнюючі розрахунки з ПДВ:

2005р.: за січень - від 26.04.2005р. № 28144, від 20.05.2005р. № 38031, від 07.03.2006р. № 13747, від 25.09.2006р. № 122607;

за лютий - від 29.04.2005р. № 29994, від 29.04.2005р. № 29994, від 20.05.2005р. № 38019, від 07.03.2006р. № 13748, від 25.09.2006р. № 122608;

за березень - від 28.04.2005р. № 29507, від 20.05.2005р. № 38003, від 07.03.2006р. № 13750, від 25.09.2006р. № 122611;

за квітень - від 15.09.2006р. № 122613;

за травень - від 25.09.2006р. № 122617;

за червень - від 25.09.2006р. №122619;

за липень - від 25.09.2006р. № 122620;

за серпень - від 05.09.2006р. № 122622;

за жовтень - від 25.09.2006р. № 122624, від 31.07.2007р. №105817;

за листопад - від 15.09.2006р. №122625;

за грудень - від 25.09.2006р. № 122626;

2006 рік: за січень - від 31.07.2007р. № 105822;

за лютий - від 25.07.2006р. №122604;

за березень - від 25.09.2006р. №122606;

за квітень - від 31.07.2007р. №105831;

за червень - від 31.07.2007р. № 105848;

за липень - від 31.07.2007р. № 105857;

за серпень - від 31.07.2007р. № 105868;

за листопад - від 31.07.2007р. № 105878.

2007рік: за лютий - від 31.07.2007р. № 105878;

за березень - від 31.07.2007р. № 105893.

Перевіркою встановлено, що в результаті надання названих уточнюючих розрахунків до ДПІ у м. Херсоні підприємством було збільшено суму податкового зобов'язання з ПДВ на загальну суму 725134 грн., у т.ч. по звітним періодам: січень 2005р. - 165288грн., лютий 2005р. - 269899грн., березень 2005р. - 283382грн., квітень 2005р. - 323грн., липень 2005р.- 967грн., листопад 2005р. - 891грн., грудень 2005р. - 1005грн., лютий 2006р. - 121грн., серпень 2006р. - 3258грн.

В порушення ст.17.2 Закону № 2181 при уточненні самостійно виявлених помилок (в частині збільшення суми податкового зобов'язання з ПДВ) ВАТ "Херсонська ТЕЦ" у наданих уточнюючих розрахунках не нараховані фінансові санкції."

1. Встановлені органом державної податкової інспекції обставини, за умови відсутності мораторію у справі про банкрутство ВАТ "Херсонська ТЕЦ", були б підставою для визначення цьому платникові податку 3000грн. податкового зобов'язання з податку на додану вартість, 1500грн. штрафу з ПДВ як 50% від цієї суми (3000грн.) визначеного податкового зобов'язання - за п.п.17.1.3 ст.17 Закону про ПДВ та штрафу у сумі 36256,70грн. як 5% від суми 725134грн., на яку платник збільшував розмір своїх податкових зобов'язань при самостійному виявленні помилок в декларуванні, не сплативши при виявленні штрафу самостійно цей розмір штрафу за п.17.2 ст.17 Закону № 2181. Тобто, за умови відсутності мораторію у справі про банкрутство, відповідач мав би підстави для застосування штрафу вдесятеро менше фактично застосованого.

Пославшись за текстом оспорюваного рішення на п.п.17.1.3 ст.17 Закону № 2181 відповідач не застосував п.17.2 ст.17 Закону № 2181.

Пунктом 17.2 ст.17 Закону № 2181 передбачено розмір штрафу в 5% від суми недоплати у випадку самостійного виявлення платником податку до початку перевірки факту заниження податкового зобов'язання та декларування суми недоплати в уточнюючому розрахунку або в поточній податковій декларації.

Підпунктом 17.1.3 ст.17 Закону № 2181 передбачено штраф у розмірі від 10% до 50% суми донарахованого контролюючим органом при перевірці податкового зобов'язання.

2. Увесь застосований штраф - як зазначені 1500грн., 36256,70грн., так і решта з загальної суми в 364067грн. суд оцінює як застосований в порушення мораторію у справі про банкрутство ВАТ "Херсонська ТЕЦ" у зв'язку з наступним.

Стосовно ВАТ "Херсонська ТЕЦ" у господарському суді Херсонської області тривало провадження у справах про банкрутство № 6/244-Б з 07.10.2004р. по 03.06.2005р., № 6/135-Б-05 з 06.06.2005р. по 28.09.2007р., а 01.10.2007р. відкрито провадження у справі про банкрутство ВАТ "Херсонська ТЕЦ" № 6/247-Б-07.

В кожній із зазначених судових справ при порушенні провадження вводився мораторій на задоволення вимог кредиторів. Обставини, що кваліфіковані органом державної податкової служби як порушення, за які визначено податкові зобов'язання і штраф, що оспорюються, склалися під час дії мораторію у справі про банкрутство ВАТ "Херсонська ТЕЦ"; визначено оспорювані податкове зобов'язання і штраф також під час дії мораторію у справі про банкрутство ВАТ "Херсонська ТЕЦ".

Згідно зі ст.1 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" термін "мораторій на задоволення вимог кредиторів" вживається у цьому Законі у значенні зупинення виконання боржником грошових зобов'язань і зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), термін виконання яких настав до дня введення мораторію, і припинення заходів, спрямованих на забезпечення виконання цих зобов'язань та зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), застосованих до прийняття рішення про введення мораторію.

Мораторій на задоволення вимог кредиторів вводиться одночасно з порушенням провадження у справі, про що зазначається в ухвалі господарського суду про порушення провадження у справі про банкрутство (ст. 11, абзац перший ч.4 ст. 12 цього Закону).

З моменту введення мораторію боржник не може виконувати грошові зобов'язання та зобов'язання щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), що виникли до введення мораторію, а заходи, спрямовані на забезпечення виконання цих зобов'язань, не діють.

Відповідно до абзацу другого частини четвертої ст.12 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" протягом дії мораторію на задоволення вимог кредиторів не нараховуються неустойка (штраф, пеня), не застосовуються інші санкції за невиконання чи неналежне виконання грошових зобов'язань і зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів).

Вказана норма визначає конкретний проміжок часу, протягом якого не нараховуються штраф і пеня, і цей проміжок часу лише відповідає строку дії мораторію на задоволення вимог кредиторів, але ніяк не пов'язаний з його суттю. Тобто за змістом цієї норми боржник повинен виконувати зобов'язання, що виникли після введення мораторію, але пеня та штраф за їх невиконання або неналежне виконання не нараховуються.

Як вже зазначено, відповідно до ч.4 ст.12 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" протягом дії мораторію на задоволення вимог кредиторів у справі про банкрутство боржника не нараховується неустойка (штраф, пеня), не застосовуються інші санкції за невиконання чи неналежне виконання грошових зобов'язань і зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів). За преамбулою Закону № 2181 цей Закон не регулює питання погашення податкових зобов'язань або стягнення податкового боргу з осіб, на яких поширюються судові процедури, визначені Законом України. Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Оцінюючи зміст наведених норм суд дійшов висновку, що при вирішенні питання про визначення податкових штрафів до платників податку, щодо яких тривало провадження у справах про банкрутство, застосовуване законодавство про відновлення платоспроможності боржника є більш спеціальним по відношенню до податкового законодавства. За таких обставин запозичення органом державної податкової служби при обґрунтуванні своєї позиції у спорі термінів "податкове зобов'язання", "податковий борг" з податкового законодавства - Закону № 2181 для застосування і у розумінні Закону про відновлення платоспроможності платника для тлумачення фрази "протягом дії мораторію не нараховуються штрафи, не застосовуються інші санкції за невиконання чи неналежне виконання зобов'язань щодо сплати податків і зборів" є не досить переконливим. Закон про відновлення платоспроможності боржника направлений своєю суттю, змістом на відновлення платоспроможності боржника та на задоволення вимог кредиторів. Саме з метою відновлення платоспроможності для боржника вводиться певний пільговий режим у порівнянні з іншими суб'єктами, що передбачає в тому числі і названий мораторій у справах про банкрутство.

Обмеження пільгового режиму лише можливістю незастосування штрафів, пені за невиконання боржником вже узгоджених податкових зобов'язань та непоширення такого режиму на решту з можливих штрафів (у т.ч. застосовуваних за п.п.17.1.3 ст.17, п.17.2 цієї статті Закону № 2181) за неналежне виконання боржником зобов'язань щодо сплати податків і зборів - як за неналежне виконання податкового законодавства у широкому розумінні - не відповідає змісту Закону про відновлення платоспроможності боржника, сутності вказаного пільгового режиму, меті відновлення платоспроможності боржника в т.ч. й за застосування такого пільгового режиму.

Задовольняючи позов щодо визнання нечинним рішення в частині визначення штрафу, суд не вбачає підстав для визнання нечинним рішення в частині визначення 3000грн. податкового зобов'язання.

Встановлені ДПІ у м. Херсоні обставини за актом перевірки були належною підставою для визначення податкового зобов'язання, їх кваліфікації, відповідно, визначення податкового зобов'язання є правильними.

За наведеними у позові обґрунтуваннями суд не вбачає підстав вважати нечинним податкове повідомлення-рішення в частині визначення 3000грн. податкового зобов'язання з ПДВ.

Хоча суд і частково задовольняє позов (щодо 99,18% від визначеної за податковим повідомленням-рішенням загальної суми), але за всіма обґрунтуваннями, на підставі всіх обґрунтувань позивача, тому відносить судовий збір у справі на Державний бюджет України. Витрати позивача зі сплати судового збору в сумі 3,40грн. підлягають відшкодуванню йому з Державного бюджету України.

Керуючись ст. 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

п о с т а н о в и в:

1.Позов задовольнити частково.

2.Визнати нечинним податкове повідомлення-рішення № /0 від 11.10.2007р. в частині визначення Державною податковою інспекцією у м. Херсоні Відкритому акціонерному товариству "Херсонська теплоелектроцентраль" 364067грн. штрафу з податку на додану вартість.

3. В решті позову відмовити.

4. Стягнути з Державного бюджету України (Уповноважений територіальний орган - Головне управління Державного казначейства у Херсонській області, м. Херсон, вул. Комсомольська, буд. 21, ) на користь Відкритого акціонерного товариства "Херсонська теплоелектроцентраль" (, м. Херсон, Бериславське шосе, буд. 1) 3грн. 40коп. на відшкодування витрат зі сплати судового збору.

Виконавчий лист видати за зверненням позивача після набрання постановою законної сили.

Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня складення постанови у повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви на апеляційне оскарження, якщо такої заяви не буде подано. Якщо заяву про апеляційне оскарження буде подано, але апеляційної скарги у визначений строк подано не буде, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя В.В. Чернявський

Повний текс постанови

складено 25.03.2008р.