ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.09.2008 р.                                                                      Справа №13/247

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Еко-М", вул. Югославська, 28, м.Донецьк, 83088

до Приватного підприємства "Полікс", вул.Калініна, 17, кв.3, м.Полтава, 36000

про стягнення 47415,29 грн.

Суддя Босий В.П.

Представники:

від позивача: Зелинський Р.В., дов. від 01.09.2008р.

від відповідача: не з"явився.

Обставини справи: Розглядається позовна заява про стягнення заборгованості з Приватного підприємства "Полікс" в розмірі 47415,29 грн. за неналежне виконання договору поставки від 01.09.2007 р.

Відповідач не скористався наданими йому правами (ст. 22 ГПК України) для захисту своїх інтересів, а саме: його представник втретє в судове засідання не з’явився, відзив на позов не надав. Ухвали суду направлялись відповідачу за адресою, зазначеною в позовній заяві, та за адресою, вказаною у витягу з ЄДРПОУ. Отже, суд вважає, що повідомляв відповідача належним чином.

Статтею 69 ГПК України передбачено, що господарський спір має бути вирішено у строк не більше двох місяців від дня одержання позовної заяви. Строк вирішення даного спору закінчився.

В зв'язку з тим, що необхідних для вирішення спору доказів наявних в матеріалах справи достатньо, і господарський суд повідомляв належним чином відповідача про час, дату і місце проведення судового засідання, згідно з п. 3.5.11 Інструкції з діловодства в господарських судах України, затвердженої наказом вищого господарського суду України (від 10.12.2002р. №75), а неявка відповідача не перешкоджає розгляду справи по суті, то справа розглядається за наявними матеріалами на підставі ст. 75 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представника позивача, суд встановив, що 01.09.2007р. між сторонами по справі укладено Договір поставки, відповідно до умов якого Позивач зобов"язався передавати у власність Відповідача товар, а відповідач - прийняти отриманий товар та своєчасно здійснити оплату.

На виконання умов Договору позивач передав відповідачу товар, про що свідчать видаткові накладні ( в матеріалах справи) на загальну суму 44458,28 грн.

Відповідач в порушення взятих на себе зобов"язань частково розрахувався з позивачем на суму 1066,97 грн.

Умовами договору (п. 4.1.) передбачено розрахунок протягом 21 календарних днів з моменту отримання товару.

Заборгованість відповідача за отриманий товар становить 43391,31 грн.

Відповідно до п. 6.2 Договору позивачем нарахована пеня в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня, яка становить 1524,85 грн.

Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов”язання, на вимогу кредитора зобов”язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Інфляційні витрати становлять 2195,99 грн. Три проценти річних з простроченої суми становить 303,14 грн. (розрахунки в матеріалах справи).

У відповідності до вимог ст. ст. 525, 526 ЦК України зобов’язання повинні виконуватися належним чином та в установлений строк, одностороння відмова від виконання зобов’язання не допускається.

Статтею 193 ГК України передбачено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом.

Частиною першою ст. 530 ЦК України встановлено, що якщо у зобов"язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Отже, суд дійшов висновку, що відповідач дійсно порушив взяті на себе зобов"язання.

Господарський суд, застосовуючи основні конституційні засади судочинства, принцип верховенства права, виходячи з фактичних обставин справи, з’ясування природи дійсних правовідносин між сторонами у даному спорі та чинного законодавства України, яке повинно застосовуватися до них при вирішенні спорів, дійшов висновку задовольнити позов.

Судові витрати покладаються, відповідно до ст. 49 ГПК України.

Керуючись ст. ст. 32-33, 43, 49, 82-85 ГПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

1. Задовольнити позов.

2. Стягнути з Приватного підприємства "Полікс" ( вул.Калініна, 17, кв.3, м.Полтава, 36000, р/р 01 ІПН 17, МФО 331832, ОПФ "Фінанси та кредит", код 32689688) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Еко-М" ( вул. Югославська, 28, м.Донецьк, 83088, р/р 2342 в ЗАТ "ОТП Банк", МФО 335775, код 25340151) - 43391,31 грн. основного боргу, 1524,85 грн. пені, 303,14 грн. річних, 2195,99 грн. інфляційних витрат, 474,15 грн. державного мита та 118,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Суддя                                                                       Босий В.П.