Харківський апеляційний
господарський суд
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" жовтня 2008
року
Справа № 05/162-08

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Істоміна
О.А.(доповідач), судді Білоусова Я.О., Пуль О.А.

при
секретарі Тяпкіній В.А.

за
участю представників сторін:

позивача -ОСОБА_1
(особисто), ОСОБА_2, дов. ВКМ №486467 від 25.07.08 р. (копія у справі)

відповідача - Полхової
Т.М., дов.№6 від 17.01.08 р. (у справі)

третьої особи -Реви Р.Р., дов.№08-11/4134/2-07
від 10.12.07 р. (копія у справі)

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні
Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 (вх.
№ 2312Х/2-6)

на рішення господарського
суду Харківської області від 12 вересня 2008 року по справі  №05/162-08

за позовом ОСОБА_1, м.
Харків

до Закритого акціонерного
товариства „Автотранспортне підприємство-16357”, м. Харків

за участю третьої особи Виконавчого
комітету Харківської міської ради, м. Харків

про визнання недійсним установчого договору,
установчих документів та скасування державної реєстрації -

встановила:

ОСОБА_1 звернувся до Московського районного суду м. Харкова з
позовною заявою, в якій просив визнати недійсним установчий договір про
створення Закритого акціонерного товариства „Автотранспортне
підприємство-16357”, визнати недійсними установчі документи цього підприємства
та зобов'язати виконавчий комітет Харківської міської ради скасувати державну
реєстрацію відповідача.

Рішенням господарського суду Харківської області від 12 вересня
2008 року (суддя Ольшанченко В.І.) в задоволені позовних вимог відмовлено.

Позивач, ОСОБА_1, з рішенням господарського суду Харківської
області не погодився, надав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати,
як таке, що винесене із суттєвим порушенням норм матеріального та
процесуального права, та припинити провадження у справі. При цьому, позивач
обґрунтовує свої вимоги тим, що, на його думку, судом першої інстанції було
порушено статтю 22,  пункти 2, 6 статті
104 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідач, Закрите акціонерне товариство „Автотранспортне
підприємство-16357”, надав відзив на апеляційну скаргу, в якому просить
залишити рішення господарського суду Харківської області від 12 вересня 2008
року без змін, як законне та обґрунтоване,
а апеляційну скаргу - без задоволення.

Третя особа по справі -Харківська міська рада -надала заперечення
на апеляційну скаргу, в яких також просить рішення суду першої інстанції
залишити без змін, а апеляційну скаргу -без задоволення.

Перевіривши, в межах вимог, передбачених статтею 101
Господарського процесуального кодексу України, повноту встановлення обставин
справи і докази по справі на їх підтвердження та їх юридичну оцінку судом
першої інстанції, доводи апеляційної скарги, заслухавши представників сторін,
колегія суддів приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без
задоволення, виходячи з наступного.

Як свідчать матеріали справи, Закрите акціонерне товариство
„Автотранспортне підприємство-16357” було створене на підставі рішення
установчих зборів засновників, шляхом об'єднання майна, що належить засновникам
на праві власності, та підприємницької ініціативи засновників та 06 грудня 1999
року було зареєстроване виконавчим комітетом Харківської міської ради.

В установчому договорі про створення та діяльність ЗАТ
„Автотранспортне підприємство - 16357” від 30 листопада 1999 року закріплено,
що засновниками відповідача є: ЗАТ „Автоколона - 2250” (розмір внеску становить
322840,00 грн., що складає 50% статутного фонду); ЗАТ „Автотранспортне
підприємство - 16364” (розмір внеску становить 98200,00 грн., що складає 15,21%
статутного фонду);  ВАТ „Автотранспортне
підприємство - 16357” (розмір внеску становить 198420,00 грн., що складає
30,75% статутного фонду); ВАТ „Хлібний Автопарк” (розмір внеску становить
26200,00 грн., що складає 4,06% статутного фонду).

Згідно додаткової угоди № 1 від 30 листопада 1999 року, зокрема,
ВАТ „Автотранспортне підприємство - 16357” до моменту проведення установчих
зборів внесло 100% свого вкладу матеріальними активами: будівлями, спорудами,
інвентарем та автотранспортними засобами, які належні йому на праві власності
на суму 198420,00 грн., що підтверджується актом № 3 прийому-передачі майна від
30 листопада 1999 року.

Випискою з реєстру власників іменних цінних паперів № И-038-1ZТА/1
від 27 червня 2008 року підтверджується, що ВАТ „Автотранспортне підприємство -
16357” станом на 27 червня 2008 року не є акціонером ЗАТ „Автотранспортне
підприємство - 16357”.

Відповідно до довідки Головного управління статистики у
Харківській області № 46/2-6206 від 13 серпня 2008 року ВАТ „Автотранспортне
підприємство - 16357” видалено з ЄДРПОУ 08 серпня 2008 року на підставі
реєстраційної картки Виконавчого комітету міської ради м. Харкова про проведення
державної реєстрації припинення юридичної особи.

ОСОБА_1 є акціонером ВАТ „Автотранспортне підприємство - 16357” і
володіє акціями у кількості 396425 шт., номінальною вартістю 99106,25 грн., що
становить 26,957% частки цінних паперів у статутному фонді емітента, з яких
394375 шт. акцій заблоковано (реєстру іменних цінних паперів ВАТ
„Автотранспортне підприємство - 16357” складений 26 лютого 2000 року).

Згідно довідки реєстроутримувача ЗАТ „Автотранспортне підприємство
-16357” - ТОВ фірми „Реалкомп” ЛТД № И-038-1ZТА/2 від 27 червня 2008 року з
моменту отримання реєстроутримувачем системи реєстру ЗАТ „Автотранспортне
підприємство -16357” по 27 червня 2008 року ОСОБА_1 не був акціонером вказаного
емітента.

Колегія суддів, розглянувши матеріали справи та заслухавши
представників сторін під час судового засідання, дійшла висновку про залишення
апеляційної скарги без задоволення з наступних підстав.

По-перше, в своїй апеляційній скарзі позивач
наголошує на тому, що судом першої інстанції були грубо порушені норми
процесуального права, що полягало у відмові представнику в ознайомлені з
матеріалами справи.

Так, відповідно до статті 22 Господарського процесуального кодексу
України сторони мають право, зокрема, знайомитись з матеріалами справи, робити
з них витяги, знімати копії. Для реалізації зазначеного права на ознайомлення з
матеріалами справи, учасник судового процесу повинен звернутись до суду, в
провадженні якого знаходиться справа, з відповідним клопотанням. Вказане
клопотання подається через канцелярію суду та учасник, який подав клопотання,
звертається безпосередньо до судді, який визначає місце та час для ознайомлення
з матеріалами справи. У разі необхідності зняття копій з певних документів
справи, сторона визначає перелік таких документів в клопотанні про ознайомлення
з матеріалами справи.

Матеріали справи свідчать, що 28 липня 2008 року представник
позивача звертався до суду з клопотанням про ознайомлення з матеріалами справи,
в зв'язку з чим просив відкласти розгляд справи. Ухвалою господарського суду
Харківської області від цієї ж дати зазначене клопотання було задоволено.

26 серпня 2008 року представник позивача вдруге звернувся з
клопотанням про ознайомлення з матеріалами справи та наданням можливості зняти
з них копії, шляхом фотографування.

Проте, слід зазначити, що в тексті поданої представником позивача
26 серпня 2008 року заяви не зазначено жодного документу, копію якого він бажав
отримати. Крім того, фотографування матеріалів справи чинним законодавством не
передбачено.

Також, слід зазначити, що  в
матеріалах справи відсутні будь-які докази того, що судом  позивачу або представнику позивача відмовлено
в ознайомленні з матеріалами справи, а те що позивач або його представник не
скористалися правом ознайомлення з матеріалами справи, то це не є виною суду і
підставою для скасування рішення господарського суду Харківської області.

Посилання позивача на те, що його не було повідомлено належним
чином про місце та час засідання суду не відповідає дійсності, оскільки
представник позивача -ОСОБА_2 був присутнім у судовому засіданні і 28 липня
2008 року, і під час винесення оскаржуваного рішення.

Таким чином, позивач не довів порушення судом першої інстанції
норм процесуального права.

По-друге, посилання позивача на статтю 104
Господарського процесуального кодексу України (частина 2 пункти 2, 6), як на
підставу скасування рішення господарського суду є необґрунтованим з огляду на
наступне.

Статтею 104 Господарського процесуального кодексу України
передбачено, що порушення або неправильне застосування норм процесуального
права може бути підставою для скасування або зміни рішення лише за умови, якщо
це порушення призвело до прийняття неправильного рішення.

Проте, в даному випадку, рішення господарського суду є цілком
правильним.

26 квітня 2007 року та 07 лютого 2008 року Вищий господарський суд
України скасувавши попередні судові рішення по справі, направив справу на новий
розгляд до господарського суду Харківської області, визначивши, що цей спір
віднесено до категорії справ, що виникають з корпоративних відносин.

Відповідно до частини 4 статті 12 Господарського процесуального
кодексу України господарським судам підвідомчі справи, що виникають з
корпоративних відносин у спорах між господарським товариством та його учасником
(засновником, акціонером), у тому числі учасником, який вибув, а також між
учасниками (засновниками, акціонерами) господарських товариств, що пов'язані із
створенням, діяльністю, управлінням та припиненням діяльності цього товариства,
крім трудових спорів.

Але, матеріалами справи, зокрема установчим договором,
підтверджується той факт, що позивач ніколи не був та не є акціонером Закритого
акціонерного товариства „Автотранспортне підприємство 16357”.

Крім того, вимоги про визнання недійсним установчих документів
відповідача не передбачені статтею 12 Господарського процесуального кодексу
України.

Таким чином, предмет позову, обраний позивачем, не відповідає
способам захисту права передбачених статтею 16 Цивільного кодексу України, що і
потягло за собою відмову у задоволені позову судом першої інстанції.

В матеріалах справи відсутня заява уточнення позовних вимог або
зміни предмету чи підстави позову.

Отже, навіть у випадку уточнення позовних вимог або зміни предмету
чи підстави позову на прийняття судового рішення це не вплинуло.

Відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу
України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається в
обґрунтування своїх вимог та заперечень.

Таким чином, колегія суддів вважає, що ОСОБА_1 не було надано
доказів, які б спростували доводи відповідача, а тому його вимоги щодо
скасування рішення задоволенню не підлягають.

Приймаючи до уваги викладене вище, колегія суддів доходить
висновку, що заперечення ОСОБА_1, наведені в апеляційній скарзі, позбавлені
фактичного та правового обґрунтування, на їх підтвердження не було надано
відповідних доказів, а господарський суд Харківської області дав належну
юридичну оцінку обставинам справи та правильно застосував норми матеріального
та процесуального права, у зв'язку з чим підстави для скасування рішення
господарського суду Харківської області від 12 вересня 2008 року  по справі № 05/162-08 відсутні.

На підставі викладеного та керуючись  статтями 99, 101, пунктом 1 статті 103,
статтею 105  Господарсько процесуального
кодексу  України, -

постановила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Харківської області від 12 вересня
2008 року  по справі № 05/162-08 залишити
без змін.

Повний
текст постанови підписаний 27  жовтня
2008 року.

Головуючий суддя
О.А. Істоміна

суддя
Я.О. Білоусова

суддя
О.А. Пуль