ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

"25" листопада 2008 р.                     Справа № А8/354-08

За позовом Київського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів, м.

Київ

до відповідача Приватного сільськогосподарського підприємства „Фастівецьке”, с. Фастівець, Фастівський район

про стягнення 49 422,58грн.,

Суддя Чорна Л.В.

Представники:

від позивача: Масленнікова Г.А. –довір. №03-127/776 від 27.07.2008р. - представник;

від відповідача: не з‘явився.

Суть спору:

Стягується 48 002грн. 24коп. адміністративно-господарські санкції за порушення ст. 19 Закону України „Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні”, 1 420грн. 34коп. пені.

Відповідач проти позову заперечує, посилаючись на не доведеність позивачем правопорушення –ст. 238 Господарського кодексу України, не визначення позивачем складу правопорушення, також відповідач не погоджується з розрахунком кількості робочих місць для інвалідів, наведеним позивачем.

Відповідачем подані додаткові заперечення, згідно яких відповідач просить суд відмовити в задоволенні позову, посилаючись на те, що вимоги ст.ст. 19, 20 Закону України „Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні”, які мають значні вади, є неконкретними, нечітко виписаними та допускають не однозначного тлумачення.

25 листопада 2008р. відповідач в судове засідання не з‘явився, про час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законодавством порядку.

Позов підлягає задоволенню.

судом встановлено:

Згідно звіту про зайнятість та працевлаштування інвалідів за 2007р. /форма №10-ПІ/ середньооблікова кількість штатних працівників облікового складу на приватному сільськогосподарському підприємстві „Фастівецьке” (відповідач) становить 177 чоловік, з них: середньооблікова кількість штатних працівників, яким відповідно до законодавства встановлена інвалідність становить 3 чоловіка, кількість інвалідів –штатних працівників, які повинні працювати на робочих місцях, створених відповідно до вимог ст. 19 Закону України „Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні” становить 7 чоловік. Таким чином у відповідача 4 робочих місця, призначених для працевлаштування інваліда і не зайнятих інвалідами.

Відповідно до ч. 3 ст. 18 Закону України „Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні” підприємства, установи, організації, фізичні особи, які використовують найману працю, зобов'язані виділяти та створювати робочі місця для працевлаштування інвалідів, у тому числі спеціальні робочі місця, створювати для них умови праці з урахуванням індивідуальних програм реабілітації і забезпечувати інші соціально-економічні гарантії, передбачені чинним законодавством, надавати державній службі зайнятості інформацію, необхідну для організації працевлаштування інвалідів, і звітувати Фонду соціального захисту інвалідів про зайнятість та працевлаштування інвалідів у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 Закону України „Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні” для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій інвалідів, фізичних осіб, які використовують найману працю, установлюється норматив робочих місць для працевлаштування інвалідів у розмірі чотирьох відсотків середньооблікової чисельності штатних працівників облікового складу за рік, а якщо працює від 8 до 25 осіб, - у кількості одного робочого місця.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 зазначеного Закону підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій інвалідів, фізичні особи, які використовують найману працю, самостійно розраховують кількість робочих місць для працевлаштування інвалідів відповідно до нормативу, встановленого частиною першою цієї статті, і забезпечують працевлаштування інвалідів. При розрахунках кількість робочих місць округлюється до цілого значення.

Відповідно до ч. 3 ст. 19 зазначеного Закону підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій інвалідів, фізичні особи, які використовують найману працю, самостійно здійснюють працевлаштування інвалідів у рахунок нормативів робочих місць виходячи з вимог статті 18 цього Закону.

Відповідно до порядку подання підприємствами, установами, організаціями та фізичними особами, що використовують найману працю, звітів про зайнятість і працевлаштування інвалідів та інформації, необхідної для організації їх працевлаштування, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 31 січня 2007р. №70 „Про реалізацію статей 19 і 20 Закону України „Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні” інформацію про наявність вільних робочих місць (вакантних посад) для працевлаштування інвалідів роботодавці подають центру зайнятості за місцем їх реєстрації як платників страхових внесків на загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття за формою, затвердженою Мінпраці за погодженням з Держкомстатом, звіти за формою №3-ПН про наявні вакантні місця.

Відповідно до ч. 8 ст. 19 зазначеного Закону відділення Фонду соціального захисту інвалідів з метою контролю за виконанням нормативу робочих місць, передбаченого частиною першою цієї статті, мають право в порядку, передбаченому Кабінетом Міністрів України, здійснювати перевірки підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій інвалідів, фізичних осіб, які використовують найману працю, щодо реєстрації у Фонді соціального захисту інвалідів, подачі ними звітів про зайнятість та працевлаштування інвалідів, виконання нормативу робочих місць, призначених для працевлаштування інвалідів, у тому числі шляхом зарахування, та сплати ними адміністративно-господарських санкцій.

Згідно листа Фастівського міськрайонного центру зайнятості №1490 від 08.10.2008р. відповідач протягом 2007р. звіти за формою №3-ПІ із вакантними місцями для працевлаштування інвалідів до центру зайнятості не подавав.

Окрім цього, до позивачем суду подано акт №107 від 24 вересня 2008р. по контролю за виконанням нормативу працевлаштування інвалідів, своєчасним та повним надходженням штрафних санкцій до Державного бюджету, який підтверджує, що відповідачем не виконано норматив робочих місць щодо працевлаштування інвалідів, зо що відповідачу нараховано 48 002грн. 24коп. адміністративно-господарські санкції.

Відповідно до ст. 20 зазначеного Закону підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій інвалідів, фізичні особи, які використовують найману працю, де середньооблікова чисельність працюючих інвалідів менша, ніж установлено нормативом, передбаченим статтею 19 цього Закону, щороку сплачують відповідним відділенням Фонду соціального захисту інвалідів адміністративно-господарські санкції, сума яких визначається в розмірі середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, установі, організації, у тому числі підприємстві, організації громадських організацій інвалідів, фізичної особи, яка використовує найману працю, за кожне робоче місце, призначене для працевлаштування інваліда і не зайняте інвалідом. Для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій інвалідів, фізичних осіб, на яких працює від 8 до 15 осіб, розмір адміністративно-господарських санкцій за робоче місце, призначене для працевлаштування інваліда і не зайняте інвалідом, визначається в розмірі половини середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, в установі, організації, у тому числі підприємстві, організації громадських організацій інвалідів, у фізичної особи, яка використовує найману працю.

Адміністративно-господарські санкції розраховуються та сплачуються підприємствами, установами, організаціями, у тому числі підприємствами, організаціями громадських організацій інвалідів, фізичними особами, зазначеними в частині першій цієї статті, самостійно в строк до 15 квітня року, наступного за роком, в якому відбулося порушення нормативу, встановленого частиною першою статті 19 цього Закону. При цьому до правовідносин із стягнення адміністративно-господарських санкцій, передбачених цим Законом, не застосовуються строки, визначені статтею 250 Господарського кодексу України.

Таким чином, за чотири робочих місця, призначених для працевлаштування інваліда і не зайнятих інвалідами, відповідач повинен був самостійно до 15.04.2008р. сплатити адміністративно-господарські санкції у розмірі 48 002грн. 24коп., так як середньорічна зарплата одного штатного працівника становить 12 000грн. 56коп.

Доказів сплати адміністративно-господарських санкцій до суду не подано.

Відповідно до ч. 2 ст. 20 Закону України „Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні” порушення термінів сплати адміністративно-господарських санкцій тягне за собою нарахування пені. Пеня обчислюється виходячи з 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, що діяла на момент сплати, нарахованої на повну суму недоїмки за весь її строк. Таким чином за 90 дні відповідачу нараховано пеню у розмірі 1 420грн. 34коп.

За таких обставин позовні вимоги обґрунтовані, матеріалами справи доведені, підлягають задоволенню.

Зважаючи на викладене, керуючись п. 4 ст. 94, ст.ст. 158, 161, 162, 163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

постановив:

Стягнути з приватного сільськогосподарського підприємства „Фастівецьке” (, р/р 8757 в КРД „Райффайзен Банк Аваль”, МФО 322904, 08541, вул. Дружби, 95а, с. Фастівець, Фастівський район, Київська область) на користь Київського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів (р/р 49 в ГУДК по Київській області, МФО 821018, , код бюджетної класифікації 50070000 (платежі до Фонду соціального захисту інвалідів), символ звітності 230, 04050, вул. Глибочицька, 72, м. Київ) 48 002(сорок вісім тисяч дві)грн. 00коп. адміністративно-господарські санкції, 1 420(одна тисяча чотириста двадцять)грн. 34коп. пені.

Дана постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження або апеляційної скарги в порядку, встановленому ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України. Дана постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку: заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складання постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України –з дня складення в повному обсязі, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження (ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України).

Суддя