СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ  АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ   СУД
Ухвала

Іменем України

05 серпня 2008 року

Справа № 20-12/365

Севастопольський
апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді
Прокопанич Г.К.,

суддів
Лисенко В.А.,

Котлярової О.Л.,

секретар судового засідання                                        Яресько О.В.

за участю представників сторін:

позивач:
не з'явився, суб'єкт підприємницької діяльності ОСОБА_1

відповідача:
не з'явився, Головної державної інспекції на автомобільному транспорті
Міністерства транспорту і зв'язку України;

відповідача:
не з'явився, Територіального управління Головної державної інспекції на
автомобільному транспорті в місті Севастополі;

розглянувши апеляційну скаргу
суб'єкта підприємницької діяльності
ОСОБА_1 на постанову господарського суду міста Севастополя (суддя  Харченко І.А.) від 10 червня 2008 року у
справі № 20-12/365

за позовом  суб'єкта підприємницької діяльності  ОСОБА_1 (АДРЕСА_1)

(АДРЕСА_2)

(АДРЕСА_3)

до          Головної державної інспекції на
автомобільному транспорті Міністерства транспорту і зв'язку України

(пр. Перемоги, 14, місто Київ,
01135)

в особі Територіального управління
Головної державної інспекції на автомобільному транспорті в місті Севастополі

(вул. Харківська, 3, місто
Севастополь, 99003)

про визнання
дій  Головної державної інспекції на
автомобільному транспорті Міністерства транспорту і зв'язку України такими,
що порушують права позивача, визнання постанови № 027399 від 31.07.2007 про
застосування фінансових санкцій в сумі 1700,00 грн. нечинною.

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2007 року суб'єкт
підприємницької діяльності  ОСОБА_1
звернувся  до господарського суду  міста Севастополя з  адміністративним  позовом
до Головної державної інспекції на автомобільному транспорті
Міністерства транспорту і зв'язку України в особі Територіального управління
Головної державної інспекції на автомобільному транспорті в місті Севастополі,
просив визнати дії  Головної державної
інспекції на автомобільному транспорті Міністерства транспорту і зв'язку
України такими, що порушують права позивача, визнати постанову № 027399
від 31.07.2007 про застосування фінансових санкцій в сумі 1700,00 грн. нечинною
(а.с.2-3).

Головна державна інспекція
на автомобільному транспорті Міністерства транспорту і зв'язку України в особі
Територіального управління Головної державної інспекції на автомобільному
транспорті в місті Севастополі  проти
позову заперечує, мотивуючи тим, що транспортний засіб, стосовно якого
проводилась перевірка, здійснював
перевезення за маршрутом № 17, який є маршрутом загального
користування,  без ліцензійної картки.

Постановою господарського суду
міста Севастополя від 10 червня 2008 року у справі № 20-12/365 (суддя Харченко
І.А.) у задоволенні позову суб'єкту підприємницької діяльності  ОСОБА_1до Головної державної  інспекції на автомобільному транспорті
Міністерства транспорту і зв'язку України в особі Територіального управління
Головної державної інспекції на автомобільному транспорті в місті Севастополі
про  визнання дій  Головної державної інспекції на
автомобільному транспорті Міністерства транспорту і зв'язку України такими,
що порушують права позивача, визнання постанови № 027399 від 31.07.2007 про
застосування фінансових санкцій в сумі 1700,00 грн. нечинною відмовлено
(61-62).

Не погодившись з постановленим судовим актом,
суб'єкт підприємницької діяльності ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою, в
якій просить зазначену постанову скасувати та прийняти нову, якою позовні
вимоги задовольнити, посилаючись на порушення судом при прийнятті постанови
норм матеріального та процесуального права.

Заперечення на апеляційну
скаргу до суду апеляційної інстанції не надходили.

Оскаржуване рішення
мотивовано посиланням на Закон України "Про автомобільний транспорт".

Розпорядженням  заступника голови Севастопольського
апеляційного господарського суду від 05 серпня 2008 року у зв'язку   з хворобою судді Заплава Л.М. була здійснена
її заміна на суддю Котлярову О.Л.

У судове засідання, яке
було призначене на 05 серпня 2008 року представники  сторін не з'явились, про час та місце
розгляду справи були повідомлені належним чином.

Пунктом  4 статті 196
Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що неприбуття
у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь  у справі, належним чином повідомлених про
дату, час і місце  апеляційного розгляду,
не перешкоджає  судовому розгляду  справи.

Згідно зі статтею 49  Кодексу адміністративного судочинства
України  особи, які беруть участь у
справі, зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними
правами  і неухильно виконувати  процесуальні обов'язки.

Оскільки матеріали справ в
достатній мірі характеризують
взаємовідносини сторін, судова колегія вважає можливим розглянути
справу  у відсутності представників
сторін.

Під час апеляційного розгляду справи
в порядку статті 195 Кодексу адміністративного судочинства України  судом встановлено наступне.

Як свідчать матеріали справи, 14
червня 2007 року відповідно до пунктів 12-19 Порядку здійснення державного
контролю на автомобільному транспорті Територіальним управлінням Головної
державної інспекції на автомобільному транспорті в м. Севастополі була
проведена  перевірка транспортного засобу
НОМЕР_1, на якому здійснювались перевезення пасажирів по маршруту № 17, водієм
якого був ОСОБА_2

Згідно з реєстраційним талоном,
маршрутний автобус експлуатується суб'єктом підприємницької діяльності ОСОБА_1

За результатами зазначеної
перевірки 14 червня 2007 року Територіальним управлінням  Головної державної інспекції на
автомобільному транспорті в м. Севастополі
був складений акт про проведення перевірки додержання  законодавства про автомобільний транспорт під
час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом №
034812, в якому зазначені порушення суб'єктом підприємницької діяльності
ОСОБА_1 вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень
пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, а саме - статті 39 Закону
України „Про автомобільний транспорт” (а.с.24).

Листом Територіального управління
Головної державної інспекції на автомобільному транспорті в м. Севастополі  № 27/3-816 від 24 липня 2007 року суб'єкт
підприємницької діяльності ОСОБА_1 був повідомлений про розгляд 31 липня 2007
року справи стосовно порушення ним вимог Закону України „Про автомобільний
транспорт” (а.с.7).

31 липня 2007 року Територіальним
управлінням  Головної державної інспекції
на автомобільному транспорті в м. Севастополі прийнята постанова    № 027399 про застосування до суб'єкта
підприємницької діяльності ОСОБА_1 фінансових санкцій за порушення
законодавства про автомобільний транспорт в сумі 1700 грн. (а.с.8).

Вивчивши матеріали справи,
обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування
судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права та
відповідність висновків суду фактичним обставинам справи, судова колегія  не вбачає підстав для скасування
оскаржуваної постанови.

Відповідно до пункту 1 Положення
про Головну державну інспекцію  на
автомобільному транспорті,  затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України № 1190 від 08 вересня 2004 року, Головна
державна інспекція на автомобільному транспорті є урядовим органом державного
управління, що діє у складі Міністерства транспорту та зв'язку України  і йому підпорядковується  та є юридичною особою.

Постановою Кабінету Міністрів
України від 08 листопада 2006 року
№ 1567 затверджений Порядок здійснення державного контролю на
автомобільному транспорті.

Органами державного контролю на
автомобільному транспорті є Головавтотрансінспекція, її територіальні
управління в областях, Автономній Республіці Крим, мм  Києві та Севастополі.

Відповідно до статті 39 Закону
України "Про автомобільний транспорт"  автомобільні перевізники,  водії,
пасажири  повинні  мати  і
пред'являти  особам,  які
уповноважені  здійснювати  контроль
на автомобільному  транспорті  та
у  сфері  безпеки дорожнього руху, документи, на
підставі яких виконуються пасажирські перевезення.

Документами для регулярних пасажирських перевезень є:

для автомобільного
перевізника  -   ліцензія,
договір   із органами  виконавчої влади та органами місцевого
самоврядування чи їх  дозвіл,  паспорт маршруту, документ, що засвідчує
використання автобуса   на  законних
підставах,  інші  документи,
передбачені законодавством України;

для водія автобуса - посвідчення водія відповідної категорії,
реєстраційні  документи на транспортний
засіб,  ліцензійна картка, дорожній
лист,  квитково-касовий  лист,
схема  маршруту,  розклад руху,
таблиця  вартості  проїзду (крім міських перевезень),  інші
документи, передбачені законодавством України;

Відповідно до статті 60 Закону
України” Про автомобільний транспорт” за надання послуг з перевезень пасажирів
та вантажів без оформлення документів, перелік яких визначений статтями 39 та
48 цього Закону, до автомобільних перевізників застосовуються санкції у вигляді
штрафу у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Як вбачається з матеріалів справи,
ліцензійна картка серії НОМЕР_2 видана ОСОБА_1 на транспортний засіб НОМЕР_1 на
право здійснення внутрішніх перевезень дійсна
з 18.06.2007 (а.с. 55) отже, станом
на 14.06.2007 ліцензійної картки на даний транспортний засіб не
існувало.

Позивач проти відсутності
ліцензійної картки, оформленої належним чином на момент перевірки позивачем не
заперечував.

За таких обставин судова колегія вважає, що
місцевий господарський суд правомірно відмовив у задоволенні позову суб'єкта
підприємницької діяльності  ОСОБА_1.

Доводи апеляційної скарги
про неправильне застосування судом першої інстанції статей 60, 39 Закону
України „Про автомобільний транспорт” не можуть бути прийняті до уваги,
оскільки позивач, як перевізник, повинен забезпечити водія документами за
переліком, встановленим вищенаведеними нормами Закону.

Також безпідставними судова колегія вважає
посилання позивача на  порушення
відповідачем Порядку здійснення державного
контролю на автомобільному транспорті,
оскільки, як свідчать матеріали справи,
перевірка проводилась державними інспекторами установи відповідача на
підставі графіку перевірок, затвердженого начальником Управління Головної
державної інспекції  на автомобільному
транспорті в Автономній Республіці Крим, а також згідно з завданням на
перевірку № 007551 від 11.06.2007 (а.с.22-23).

З урахуванням вищенаведеного
вимоги суб'єкта підприємницької діяльності
ОСОБА_1, викладені в апеляційній скарзі, задоволенню не підлягають,
підстави для скасування постанови господарського суду міста Севастополя  відсутні.

Керуючись статтями 24,
195,  підпунктом 1  пункту1 статті 198, підпунктом 1 пункту 1
статті  205, 206 Кодексу
адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну
скаргу суб'єкта підприємницької діяльності
ОСОБА_1  залишити без задоволення.

2. Постанову господарського
суду міста Севастополя від 10 червня 2008 року у справі № 20-12/365 залишити
без змін.

Суд апеляційної інстанції  роз'яснює сторонам у справі, що відповідно до
пункту 5 статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України, постанова  або ухвала суду  апеляційної чи касаційної інстанції за
наслідками перегляду, постанова Верховного Суду України набирають законної сили
з моменту проголошення.

Ухвала  суду апеляційної інстанції може бути
оскаржена в порядку та строки, передбачені статтями 211, 212 Кодексу
адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя                                        Г.К.
Прокопанич

Судді
В.А. Лисенко

О.Л. Котлярова