ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

15.01.08                                                                                           Справа № 5/92

15.01.2008 року          Справа № 5/92

Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії

головуючого - судді –Гнатюк Г.М.

суддів          - Кравчук Н.М.

- Мирутенко О.Л..

Розглянувши апеляційну скаргу Закритого акціонерного товариства „Рівненський домобудівний комбінат” від 29.10.07р. №546

на рішення Господарського суду Рівненської області від 11.10.2007р.

у справі №5/92

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю „УкрСпецТрейдКорпорейшн”, м.Запоріжжя

до відповідача Закритого акціонерного товариства „Рівненський домобудівний комбінат”, м.Рівне

про стягнення коштів в розмірі 30 000,00 грн.

За участю представників :

від позивача — Чалаплюк Т.В. - представник

від відповідача - Шевчук Г.Є - представник.

Сторонам роз‘яснено їх права та обов‘язки, передбачені ст.22 ГПК України

Клопотання про технічну фіксацію судового процесу не поступало, заяв про відвід суддів не надходило.

Встановив :

Рішенням господарського суду Рівненської області від 11.10.2007р. (суддя Войтюк В.Р.) у справі №5/92 задоволено позов Товариства з обмеженою відповідальністю „УкрСпецТрейдКорпорейшн”, м.Запоріжжя та стягнено з відповідача Закритого акціонерного товариства „Рівненський домобудівний комбінат”, м.Рівне 30000,00грн. основного боргу, 300грн. державного мита та 118грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Рішення суду мотивоване тим, що у відповідності до ст.526 ЦК України, зобов‘язання мають виконуватись належним чином відповідно до умов договору та закону, тому у відповідності ст.655 ЦК України покупець приймає майно (товар) і зобов‘язується сплатити за нього певну грошову суму, у зв‘язку з чим відповідач повинен доплатити за отриманий автомобіль позивачу 30000грн.

З даним рішенням суду ЗАТ “Рівненський домобудівний комбінат” не погодилося і оскаржило його в апеляційному порядку оскільки вважає, що воно прийняте з порушенням норм матеріального права, так як місцевим господарським судом неповно з‘ясовано усі обставини справи, визнано встановленими недоведені з боку позивача обставини, що мають значення для справи, у зв‘язку з чим просить назване рішення скасувати та повністю відмовити в задоволенні позовних вимог.

У відзиві на апеляційну скаргу від 15.01.2008р. ТзОВ “„УкрСпецТрейдКорпорейшн” спростовує доводи скаржника з підстав зазначених у цьому відзиві та просить оскаржуване рішення місцевого господарького суду залишити без змін, а апеляційну скаргу ЗАТ “Рівненський домобудівний комбінат” без задоволення.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши докази, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення господарського суду Рівненської області від 11.10.2007р. у справі №5/92 залишити без змін, враховуючи наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 05.08.05р. на підставі усного договору відповідач придбав у м. Запоріжжя у позивача автомашину КАМАЗ бетонозмішувач державний номер СБ 9252.

Про прийняття відповідачем даного автомобіля свідчить здійснення останнім часткової оплати за нього відповідно до наступних банківських виписок: п/д № 459 від 08.07.2005р. на суму 51 600, 00 грн., п/д № 88 від 01.09.2005р. на суму 30 000, 00 грн., п/д № 617 від 08.092005 р. на суму 20 000, 00 грн.. п/д № 663 від 23.09.2005р. на суму 20 000, 00 грн., п/д № 733 від 10.10.2005р. на суму 30 000, 00 грн., п/д № 28 від 01.11.2005р. на суму 30000, 00 грн., п/д від 23,12.2005р. на суму 20 001, 00 грн. та п/д від 27.12.2005р. на суму 25401,00грн., а всього на суму 227001,00грн.

Згідно бухгалтерських документів, що підтверджують відвантаження товару (видаткова накладна № УТ-1139 від 05.08.2005р. та рахунок № УТ-1400 від 08.07.2005 р.), вартість автомобіля зазначено в розмірі 257001,00 грн. Отже, відповідачем несплаченою залишилась сума в розмірі 30 000, 00 грн, у зв'язку з чим 10.04.07р. позивачем була пред'явлена претензія відповідачу на вказану суму.

Відповідач позовні вимоги не визнав і послався на те, що ним було придбано у позивача автомашину неналежної якості, що виявилось при огляді її технічного стану на підприємстві. В дефектовочному акті від 15.08.2005р. складеному комісією в складі: комерційного директора, заступника директора, механіка ЗАТ "РДБК" та затвердженого директором Товариства, відображено недоліки в якості автомобіля: тріщини в блоці двигуна бетонозмішувальної установки. Внаслідок виявлених комісією недоліків автомашини, виключалось використання автомобіля за призначенням - як бетонозмішувача. За висновком комісії, ремонт та подальша експлуатація двигуна були неможливі, деталь підлягала заміні. Заміна двигуна бетонозмішувальної установки була здійснена за рахунок ЗАТ "РДБК", а ціна автомобіля, у відповідності до ч 1. ст.678 ЦК України, була відповідачем зменшена пропорційно виявленим недолікам та витратам на їх усунення.

Відповідач стверджує про неякісність продукції на підставі єдиного поданого доказу - дефектного акту від 20.08.05р., складеного з участю представника Рівненського автоцентру "КАМАЗ". Проте, зазначений документ є документом довільної форми і за своїм змістом не відповідає вимогам Інструкції про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення та товарів народного споживання за якістю, затвердженої наказом Держарбітражу СРСР № П-7 від 25.04.1966р. (на яку посилається відповідач).

Зокрема, у вказаному документі - не зазначено посади представника автоцентру "КАМАЗ" та те, що особи, які беруть участь у прийманні продукції, ознайомлені з правилами приймання продукції по якості (пп. "в" п. 29); не вказано дату і номер телефонограми чи телеграми про виклик представника позивача, що додатково свідчить про відсутність виклику взагалі (пп. "д" п. 29); не відображено детальний характер виявлених недоліків (пп. "н" п. 29); відсутній висновок про причини виникнення дефекту.

Крім того, порушені вимоги п. 30 Інструкції, який вимагає письмового попередження осіб, які беруть участь у прийманні продукції, про відповідальність за підписання акта, що містить дані, які не відповідають дійсності.

Всупереч п.31 Інструкції, до акту не доданий документ, який посвідчує повноваження представника автоцентру "КАМАЗ", та у самому акті відсутня будь-яка інформація з цього приводу.

Пункт 31 зазначеної Інструкції передбачає можливість приймання продукції з участю, виділеного керівництвом, компетентного представника іншого підприємства (як це проведено відповідачем) лише у випадку відсутності бюро товарних експертиз у місці знаходження отримувача, їх відмові виділити представника, або його неявці. Проте, відповідач не викликав такого представника і пояснив це відсутністю у м. Рівному бюро експертиз, подавши суду відповідну довідку головного управління статистики у Рівненській області від 09.10.07р. за № 02-2-05/974 (а.с.69).

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду про те, що дефектний акт від 20.08.05р., як єдиний доказ, на який посилається відповідач - не відповідає вимогам вказаних нормативних документів щодо його оформлення, не зазначає причини та часу виникнення недоліку, не підтверджує, шо він стався саме з вини позивача, складений через 15 днів після отримання автомобіля, а тому згідно ст. 35 ГПК України не може розглядатися як допустимий.

Згідно ст.526 ЦК України, зобов‘язання мають виконуватись належним чином відповідно до умов договору та закону. Оскільки відповідачем прийнято товар та у встановленому законодавством порядку не доведено несправність автомобіля, то у відповідності до ст.655 ЦК України покупець (відповідач) зобов‘язується сплатити за нього певну (обумовлену) грошову суму.

Враховуючи викладене, місцевим господарським судом правомірно задоволено вимоги позивача щодо стягнення 30000,00грн. несплаченої вартості автомобіля.

Крім цього, оскільки спір до розгляду у суді доведено з вини відповідача, відповідно до ст.49 ГПК України, господарським судом Рівненської області підставно віднесено судові витрати на відповідача.

З огляду на викладене, колегія Львівського апеляційного господарського суду вважає, що рішення місцевого господарського суду прийняте у відповідності до норм матеріального та процесуального права, а тому відсутні підстави для його скасування.

Судові витрати по апеляційній скарзі, в порядку ст.49 ГПК України, слід віднести на скаржника.

Керуючись ст.ст. 101,103,105 ГПК України Львівський апеляційний господарський суд

Постановив:

1.          Рішення господарського суду Рівненської області від 11.10.2007 року у справі №5/92 залишити без змін, а апеляційну скаргу ЗАТ “Рівненський домобудівний комбінат” залишити без задоволення.

2.          На виконання постанови місцевому господарському суду видати відповідний наказ.

3.          Постанову може бути оскаржено в касаційному порядку.

4.          Матеріали справи повернути в господарський суд Рівненської області.

Головуючий суддя                                                            Гнатюк Г.М.

Суддя                                                                                Кравчук Н.М.

Суддя                                                                                Мирутенко О.Л.