ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
УХВАЛА

06
листопада 2008 р.

№
5020-13/010

Вищий господарський
суд України у складі колегії суддів:

головуючого
- судді суддів

Кривди
Д.С.,  Жаботиної Г.В.,  Уліцького А.М.,

перевіривши
матеріали касаційної скарги

Фонду
комунального майна Севастопольської міської ради

на
постанову

Севастопольського
апеляційного господарського суду від
10.09.2008 року

у
справі

№5020-13/010
господарського суду міста
Севастополя

за
позовом

Суб'єкта
підприємницької діяльності -фізичної особи ОСОБА_1

до

1)          Севастопольської міської ради   2)
Фонду комунального майна Севастопольської міської ради

треті
особи

1)          Комунальне підприємство
“Севастопольський комбінат благоустрою” Севастопольської міської ради 2)          Комунальне підприємство “Бюро
технічної інвентаризації і державної реєстрації об'єктів нерухомого майна”

про

визнання
права власності,

ВСТАНОВИВ:

Касаційна
скарга Фонду комунального майна Севастопольської міської ради не відповідає
вимогам розділу ХІІ1 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно
до частини 4 статті 111 Господарського процесуального кодексу України до
касаційної скарги додаються, зокрема, докази сплати державного мита.

Згідно
ч.1 ст. 46 ГПК України державне мито сплачується в доход державного бюджету в
порядку і розмірі, встановлених законодавством України. Порядок і розмір сплати
державного мита в Україні встановлено Декретом Кабінету Міністрів України “Про
державне мито”.

У
відповідності до п.2 ст.3 зазначеного Декрету державне мито із  апеляційних і касаційних скарг на
рішення та постанови, а також заяв про перегляд їх за нововиявленими
обставинами сплачується у розмірі 50 відсотків ставки, що підлягає сплаті при
поданні позовної заяви, а із спорів майнового характеру -50 відсотків ставки,
обчисленої виходячи з оспорюваної суми. Із позовних заяв майнового характеру державне
мито справляється у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 6
неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і не більше 1500 неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян; із позовних заяв немайнового характеру -5
неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Предметом
даного спору є вимога про визнання права власності на об'єкт нерухомості
(майновий спір).

Як
вбачається з доданого до касаційної скарги платіжного доручення №706 від
30.07.2008, зазначені вище вимоги заявником не дотримані, оскільки скаржник
сплатив лише 42,50грн., тобто як за вирішення спору немайнового
характеру, тоді як спір про визнання права власності носить майновий характер.

У зв'язку з цим  вказане платіжне доручення не може вважатися
належним доказом, що підтверджує сплату державного мита у встановленому
розмірі.

Відповідно
до приписів пункту 4 частини 1 статті 1113 Господарського
процесуального кодексу України касаційна скарга не приймається до розгляду і
повертається судом, якщо до скарги не додано документів, що підтверджують
сплату державного мита у встановлених порядку і розмірі.

Керуючись
статтями 86, пунктом 4 частини 1 статті 111-3, статтями 111-5, 111-7  Господарського процесуального кодексу
України, Вищий господарський суд України

УХВАЛИВ:

Касаційну
скаргу Фонду комунального майна Севастопольської міської ради на постанову
Севастопольського апеляційного господарського суду від  10.09.2008 року у справі №5020-13/010
повернути скаржнику без розгляду.

Головуючий                                                                                    Д.Кривда

Судді
Г.Жаботина

А.Уліцький