ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Чернігівської області
РІШЕННЯ

2 червня 2008 року                                                                                  справа
№ 8/103

За
позовом Першого
заступника прокурора м. Чернігова в інтересах держави

В
особі позивача: Фонду
комунального майна Чернігівської міської ради, вул. Мстиславська 8, м.
Чернігів, 14000

До
відповідача:  Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1,
АДРЕСА_1

Про стягнення 284грн.86коп. та розірвання
договору

Суддя Т.Г.Оленич

ПРЕДСТАВНИКИ
СТОРІН:

від
позивача: Неговська
О.М. -спеціаліст-юрисконсульт, довіреність №7-4/4 від 09.01.08

від
відповідача: не
з'явився

В
судовому засіданні прийняла участь:
Курило Я.М. -помічник прокурора

СУТЬ  СПОРУ:

Першим заступником прокурора міста
Чернігова в інтересах держави в особі позивача - Фонду комунального майна
Чернігівської міської ради подано позов про стягнення з відповідача
272грн.93коп. заборгованості по орендній платі за оренду окремого індивідуально
визначеного майна: чотирьох причепів-цистерн ПУТ, наданих в користування на
підставі договору №317 від 15.06.05р. та 11грн.93коп. пені за несвоєчасну
сплату орендної плати, нарахованої за період з жовтня 2007 року квітень 2008
року включно. Також заявлені вимоги про розірвання договору оренди окремого
індивідуально визначеного майна, що належить територіальній громаді міста
Чернігова №317 від 15.06.05р. та про вилучення у відповідача об”єкту оренди
-окремого індивідуально визначеного майна -причепів-цистерн ПУТ в кількості
чотирьох одиниць і передання їх позивачу.

Відповідач письмовий мотивований
відзив на позов не надав, представника для участі в судовому засіданні не
направив, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду
справи, про що свідчить наявне в матеріалах справи поштове повідомлення про
вручення рекомендованої кореспонденції за №5676551.

Рішення приймається в порядку ст.75
Господарського процесуального кодексу України за наявними у справі матеріалами.
Враховуючи, що відповідач не скористався своїм правом приймати участь у
господарських засіданнях, його явка в судове засідання обов'язковою не
визнавалася, суд вважає за можливе вирішити спір у відсутності представника
відповідача.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши
пояснення прокурора та представника позивача, з'ясувавши обставини, що мають
значення для вирішення спору та перевіривши їх доказами, суд встановив:

15 червня 2005 року між сторонами у справі укладено
договір оренди окремого індивідуально визначеного майна, що належить
територіальній громаді міста Чернігова №317 (далі за текстом -договір) строком
дії з 15.06.05р. по 10.06.06р. включно, за умовами якого орендодавець (позивач
по справі) зобов”язався передати орендарю (відповідач по справі) у строкове
платне користування окреме індивідуально визначене майно: причепи-цистерни ПУТ
в кількості 4 (чотирьох) одиниць, первісною балансовою вартістю 43892грн.80коп.
та балансовою залишковою вартістю станом на 01.06.05р. -5033грн.69коп. для
використання під харчові рідкі продукти.

Факт передачі майна підтверджується
актом приймання-передачі майна, що надається в оренду, від 15.06.05р., копія
якого міститься в матеріалах справи (а.с.43).

В свою чергу, за умовами
договору,  відповідач, зокрема,
зобов'язувався своєчасно та в повному обсязі сплачувати орендодавцю орендну
плату.

Орендна плата згідно із п.3.1
договору є платежем, який орендар вносить орендодавцю незалежно від наслідків
господарської діяльності і визначається на підставі Методики розрахунку та
порядку використання плати за оренду майна комунальної власності територіальної
громади міста Чернігова, затвердженої рішенням міської ради від 12.06.01 (19
сесія 3 (23) скликання) із змінами і доповненнями і становить за базовий місяць
розрахунку без ПДВ 20грн.97коп.

Орендна плата за перший (червень 2005
року) місяць оренди визначається шляхом коригування орендної плати за базовий
місяць на індекси інфляції за червень місяць 2005 року. Нарахування ПДВ на суму
орендної плати здійснювалося, за умовами договору,  у порядку, визначеному чинним законодавством.

Згідно
із п.3.2 договору розмір орендної плати за кожний наступний місяць визначається
шляхом коригування розміру орендної плати за минулий місяць на щомісячний індекс
інфляції, що друкується Мінстатом України.

Пункт
3.3 договору покладав на відповідача обов'язок перераховувати на рахунок
позивача орендну плату щомісяця, не пізніше останнього числа поточного місяця.

При
цьому, за умовами договору не передбачалося пред'явлення позивачем рахунків для
оплати відповідачем.

Відповідач
свої зобов'язання по своєчасній сплаті орендної плати належним чином не
виконував, внаслідок чого за період з серпня 2007 року по квітень 2008 року
заборгованість по орендній платі склала 272грн.93коп., яка на момент винесення
рішення залишається непогашеною.

Оскільки
майно, передане в оренду є комунальною власністю, то до правовідносин, що
виникли між сторонами необхідно застосовувати як загальні положення
законодавства про зобов'язання так і норми спеціального в цій сфері
правовідносин Закону України «Про оренду державного і комунального майна».

Враховуючи,
що термін дії договору закінчився 10.06.06р., однак жодна із сторін не надала
суду доказів надсилання протягом одного місяця після закінчення дії договору
заяви про припинення договору, суд прийшов до висновку, що в силу ч.2 ст.17
Закону України „Про оренду державного та комунального майна” договір оренди
окремого індивідуально визначеного майна, що належить територіальній громаді
міста Чернігова №317 від 15.06.05р. продовжений на той самий термін і на тих
самих умовах і діє на момент прийняття рішення.

Приписами
ст.18 вказаного Закону внесення орендної плати своєчасно та в повному обсязі
віднесено до основних обов'язків орендаря.

Згідно
із ст.19 Закону України „Про оренду державного та комунального майна” орендар
зобов'язаний за користування об'єктом оренди вносити орендну плату незалежно
від наслідків господарської діяльності.

В
силу ст.193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші
учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за
відсутності вимог щодо виконання зобов'язання -відповідно до вимог, що у певних
умовах звичайно ставляться. Не допускається одностороння відмова від виконання
зобов'язань.

В
силу ст.530  Цивільного кодексу України у
випадку встановлення у зобов'язанні строку його виконання, воно підлягає
виконанню у цей строк.

Відповідно
до п.3.3 договору  відповідач
зобов'язаний сплачувати установлену орендну плату щомісяця, не пізніше
останнього числа поточного місяця.

Відповідач
на момент вирішення спору по суті не надав суду доказів сплати заборгованості
по орендній платі в повному обсязі, а тому
з нього підлягає стягненню 272грн.93коп. боргу по орендній платі.

Відповідно
до п.3.4 договору орендна плата, перерахована несвоєчасно або не в повному
обсязі, стягується відповідно до чинного законодавства України з урахуванням
пені в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України на дату
нарахування пені від суми заборгованості за кожний день прострочення платежу з
моменту виникнення прострочення до моменту повного погашення заборгованості,
включаючи день оплати.

Так,
за несвоєчасну та не в повному обсязі сплату відповідачем орендної плати,
позивачем нараховано пеню за період з жовтня 2007 року по квітень 2008 року,
розмір якої складає 11грн.93коп.  Наданий
позивачем розрахунок пені відповідає фактичним обставинам справи, та обчислений
з урахуванням умов договору та змін облікової ставки Національного банку
України.

Відповідно
до ст.230 Господарського кодексу України
пеня є господарською санкцією у вигляді грошової суми, яку учасник
господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним
господарського зобов'язання.

Оскільки
матеріалами справи підтверджується факт неналежного виконання відповідачем
господарського зобов'язання по сплаті орендної плати, та факт порушення
відповідачем строків  сплати орендної
плати, суд приходить до висновку, що вимоги позивача в частині стягнення пені є
обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню в повному обсязі в сумі
11грн.93коп.

У
зв'язку з порушенням відповідачем  умов
договору позивач також вимагає достроково розірвати укладений між сторонами
договір оренди №317 від 15.06.05р.

Вказане
право позивача передбачено п.10.3 договору та кореспондується із приписами ч.3
ст. 26 Закону України „Про оренду державного та комунального майна”,
відповідною до якої договір оренди може бути розірвано за рішенням суду
достроково на вимогу однієї із сторін у разі невиконання сторонами своїх
зобов'язань.

Матеріалами
справи підтверджується, що відповідач не виконував свій обов'язок по сплаті
орендної плати належним чином протягом дев”яти місяців, який відповідно до ч.3 ст.18
Закону України „Про оренду державного та комунального майна” відноситься до
основних обов'язків орендаря. А тому вимога позивача про дострокове розірвання
договору оренди є правомірною і підлягає задоволенню.

В позовній заяві позивач також просив
вилучити у відповідача об”єкт оренди -окремого індивідуально визначеного майна
-причепів-цистерн ПУТ в кількості чотирьох одиниць і передати їх позивачу.

Відповідно
до  приписів ч.1 ст.27 Закону України
„Про оренду державного та комунального майна”  обов'язок
повернути об'єкт оренди виникає в орендаря після розірвання договору
оренди.

Ця
норма закону продубльована і в договорі оренди, відповідно до п.5.1.10 якого у
разі припинення або розірвання договору орендар зобов'язується негайно
повернути орендодавцю одержане від нього майно у належному стані, не гіршому,
ніж на час передачі його в оренду, з усіма зробленими в ньому поліпшеннями та
відшкодувати орендодавцеві збитки у разі погіршення стану або втрати (часткової
або повної) орендованого майна з вини орендаря.

Відповідно
до ст.1 Господарського процесуального кодексу України підприємства,
організації, установи, та інші юридичні особи (у тому числі іноземні),
громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної
особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта  підприємницької  діяльності
(далі  - підприємства  та
організації),   мають   право
звертатися   до
господарського    суду   згідно
з   встановленою   підвідомчістю господарських справ за
захистом своїх  порушених  або
оспорюваних прав   і  охоронюваних
законом  інтересів.

Враховуючи,
що обов'язок повернути орендоване майно виникає у орендаря після розірвання
договору оренди, то на день звернення до суду відповідач правомірно
користувався наданим йому в оренду майном. А тому право позивача не було
порушено і не підлягає захисту в судовому порядку. Отже вимоги позивача щодо
вилучення у відповідача об”єкта оренди -окремого індивідуально визначеного
майна -причепів-цистерн ПУТ в кількості чотирьох одиниць і передання їх
позивачу не відповідають приписам чинного законодавства, є безпідставними і не
підлягають задоволенню.

З
огляду на вищевикладене, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

В
силу ст.49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати
покладаються на відповідача  пропорційно
розміру задоволених позовних вимог, оскільки позивач звільнений від сплати
державного мита та витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового
процесу.

Керуючись
Законом України “Про оренду державного та комунального майна”, ст.ст.193,230
Господарського кодексу України, ст.530 Цивільного кодексу України,  ст.ст.1,49,75,82-85 Господарського
процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов
задовольнити частково.

Розірвати
договір оренди окремого індивідуально визначеного майна, що належить
територіальній громаді міста Чернігова №317 від 15.06.05р., укладений між
Фондом комунального майна Чернігівської
міської ради та  Фізичною
особою-підприємцем Матяшем Віталієм Анатолійовичем.

Стягнути
з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, АДРЕСА_1(ідентифікаційний НОМЕР_1,
відомості про рахунки в банківських установах відсутні) на користь Фонду
комунального майна Чернігівської міської ради, вул.Мстиславська, 8, м.Чернігів
(ідентифікаційний код 14227121, р/р 1612 в УДК у Чернігівській
області, МФО 853592) 272грн.93коп. боргу по орендній платі та 11грн.93коп.
пені.

Наказ видати після набрання рішенням законної
сили.

Стягнути
з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, АДРЕСА_1(ідентифікаційний НОМЕР_1,
відомості про рахунки в банківських установах відсутні) в доход Державного
бюджету України (рах.0002 в УДК в Чернігівській області, МФО 853592,
код платежу 22090200) 187грн. держмита.

Наказ
видати після набрання рішенням законної сили.

Стягнути
з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, АДРЕСА_1(ідентифікаційний НОМЕР_1,
відомості про рахунки в банківських установах відсутні) в доход Державного
бюджету (отримувач - Державний бюджет м. Чернігова, , р/р
0002 в УДКУ в Чернігівській області, МФО 853 592, код бюджетної
класифікації 22050000) 118грн. витрат з інформаційно-технічного забезпечення
судового процесу.

Наказ
видати після набрання рішенням законної сили.

В
решті позову відмовити.

Суддя
Т.Г.Оленич