ПОСТАНОВА

"27" лютого 2008 р.

Справа № 15а/9-328

12 год. 30 хв.

м. Тернопіль

Господарський суд Тернопільської області

у складі судді Бучинської Г.Б.

при секретарі судового засідання Суховій Р.М.

Розглянув справу

за позовом Прокурора м. Тернополя, бул. Т. Шевченка, 7, м. Тернопіль, в інтересах держави в особі Управління Пенсійного фонду України в м. Тернополі, вул. Руська, 17, м. Тернопіль

до Комунального підприємства Тернопільської міської ради "Тернопільміськліфт", вул. 15 Квітня, 3, м. Тернопіль

про стягнення 10417,79 грн. заборгованості по страхових внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування

за участю представників сторін:

прокуратури: помічник прокурора Молень І.Й. –посвідчення № 21;

позивача:           головний спеціаліст –юрисконсульт Щепна І.М. –доручення № 58/04 від 08.01.08р.;

відповідача:          директор Майкович П.М. –наказ 02/к від 24.01.08р..

Суть справи:

Прокурор м. Тернополя, бул. Т. Шевченка, 7, м. Тернопіль, звернувся з позовом в інтересах держави в особі Управління Пенсійного фонду України в м. Тернополі, вул. Руська, 17, м. Тернопіль, про стягнення з Комунального підприємства Тернопільської міської ради "Тернопільміськліфт", вул. 15 Квітня, 3, м. Тернопіль, 10417,99 грн. заборгованості по сплаті страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Як вбачається із позовних матеріалів, спірні правовідносини за своїм характером є адміністративно-правовими, у зв’язку з чим справа розглядається згідно положень Кодексу адміністративного судочинства України, що набрав чинності з 01.09.2005р..

У розпочатому судовому засіданні учасникам судового процесу роз’яснено їх процесуальні права та обов’язки згідно ст.ст. 49, 51, 130 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України).

Технічна фіксація (звукозапис) судового процесу не здійснюється за відсутності відповідного клопотання.

Прокурор та представник позивача у судовому засіданні підтримали позовні вимоги повністю.

Представник відповідача позовні вимоги визнав повністю, просить суд об’єднати усі вимоги позивача про сплату заборгованості по страхових внесках в сумі 81,8 тис. грн. в одне провадження та розтермінувати їх сплату на три –п’ять років, оскільки підприємство знаходиться у дуже важкому фінансовому становищі, а виручених коштів вистачає лише на виплату заробітної плати та поточних податків. Просить суд врахувати, що висновком № 23 від 28.01.2008р. Держаною інспекцією з контролю за цінами в Тернопільській області збільшено вартість технічного обслуговування ліфтів та диспетчеритазації, що у свою чергу збільшить прибуток підприємства та надасть змогу погасити заборгованість перед Пенсійним фондом.

Суд розглянувши клопотання щодо об'єднання в одне провадження позовних вимог на загальну суму 81,8 тис. грн., відхиляє його, оскільки предметом даного спору є вимога про стягнення тільки 10417,79 грн. заборгованості по страхових внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування.

Також відхиляється клопотання відповідача щодо розтермінування виконання рішення, оскільки відстрочка чи розстрочка рішення можливе тільки за умови вступу його в законну силу та при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши прокурора та пояснення представника позивача, судом встановлено наступне.

Згідно вимог ст. 121 Конституції України, Закону України "Про прокуратуру", ст. 60 Кодексу адміністративного судочинства України на органи прокуратури покладається представництво інтересів громадян та держави в судах у випадках, визначених Законом. Прокурор має право звернутися до господарського суду з позовом в інтересах держави або громадянина. В силу ст. ст. 20, 36-1 Закону України "Про прокуратуру" при здійсненні прокурорського нагляду за додержанням і застосуванням законів прокурор має право звертатись до суду з заявою про захист прав і законних інтересів громадян, держави, а також підприємств та інших юридичних осіб при наявності порушень або загрози порушень економічних, політичних та інших державних інтересів внаслідок протиправних дій (бездіяльності) фізичних або юридичних осіб, що вчиняються у відносинах між ними або з державою.

Платниками збору на обов’язкове державне пенсійне страхування є суб'єкти підприємницької діяльності незалежно від форм власності, їх об’єднання, бюджетні, громадські та інші установи та організації, об’єднання громадян та інші юридичні особи, а також фізичні особи –суб'єкти підприємницької діяльності, які використовують працю найманих працівників (ст. 1 Закону України "Про збір на обов’язкове державне пенсійне страхування" від 11.09.1997р. за № 527/97-ВР) .

Комунальне підприємство Тернопільської міської ради "Тернопільміськліфт", вул. 15 Квітня, 3, м. Тернопіль, є юридичною особою і включене до Єдиного державного Реєстру підприємств та організацій України, ідентифікаційний код 32941861, що підтверджується Довідкою № 31-16 від 12.02.2008р. Головного управління статистики у Тернопільській області.

У відповідності до вимог Закону України "Про збір на обов’язкове державне пенсійне страхування" від 26.06.1997р. відповідач є платником збору на державне пенсійне страхування, і зобов’язаний сплачувати цей збір на рахунок Пенсійного Фонду у строки та розмірі, визначені чинним законодавством.

Порядок обчислення і сплати страхових внесків та інших платежів до бюджету Пенсійного фонду України, нарахування і сплати фінансових санкцій та пені, подання страхувальниками звітності Управлінню Пенсійного фонду України визначається Інструкцією "Про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України", затвердженою Постановою правління Пенсійного фонду України 19.12.2003р. № 21-1 та зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 16.01.2004р. за № 128/2004 (далі –Інструкція).

Згідно даного Закону та Інструкції до страхових внесків належать –кошти відрахувань на соціальне страхування та збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, сплачені згідно із законодавством, що діяло раніше; кошти, сплачені на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування відповідно до цього Закону. Страхувальники – роботодавці та інші особи, які відповідно до цього Закону сплачують страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а саме: підприємства установи й організації, створені відповідно до законодавства України, незалежно від форм власності, виду діяльності та господарювання, об’єднання громадян, профспілки, фізичні особи –суб’єкти підприємницької діяльності та інші особи (включаючи юридичних та фізичних осіб –суб’єктів підприємницької діяльності, які обрали особливий спосіб оподаткування –фіксований податок, єдиний податок та фіксований сільськогосподарський податок), які використовують працю фізичних осіб або на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, або за договорами цивільно-правового характеру, власники підприємств, установ, організацій або уповноважені ним органи незалежно від форм власності, виду діяльності та господарювання; фізичні особи, які використовують працю найманих працівників (у тому числі іноземців, які на законних підставах працюють за наймом в Україні); власник розташованого в Україні іноземного підприємства, установи, організації (у тому числі міжнародної), філії та представництва, які використовують працю найманих працівників (п. 1.3, 2.1 Інструкції).

Відповідно до п. 3 ст. 20 Закону України "Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування" обчислення страхових внесків територіальними відділеннями Пенсійного Фонду здійснюється на підставі складених актів перевірки правильності нарахування та сплати страхових внесків, звітності, що подається страхувальником, бухгалтерських та інших документів, що підтверджують суму заробітної плати (доходу), на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески. Страхувальники зобов'язані сплачувати страхові внески, нараховані за відповідний базовий звітний період, не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду (п. 6 ст. 20 Закону).

Порядок стягнення заборгованості зі страхувальників, в тому числі випадки надіслання страхувальникам вимоги про сплату недоїмки та формування вимоги визначено розділом 8 Інструкції. Вимога вважається надісланою (врученою) юридичній особі, якщо її передано посадовій особі такої юридичної особи під підпис або надіслано листом з повідомленням про вручення (п. 8.3 Інструкції).

Статтею 106 Закону передбачено право органу Пенсійного фонду на звернення в установленому законом порядку до суду чи господарського суду з позовом про стягнення з страхувальника (якому надіслано вимогу про сплату недоїмки, у разі несплати останнім в добровільному порядку протягом десяти робочих днів після отримання вимоги) недоїмки разом із застосованою до нього фінансовою санкцією, при цьому передбачені законодавством заходи досудового врегулювання спорів не застосовуються.

Заборгованість відповідача в сумі 10417,79 грн. підтверджена представленими позивачем належним чином засвідченими копіями документів, зокрема: розрахунками суми страхових внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування, що підлягають сплаті за жовтень –листопад 2007р., розрахунком заборгованості до ПФУ по внесках на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування, фінансових санкціях та пені за період з 01.01.2007р. по 25.12.2007р. по Комунальному підприємству Тернопільської міської ради "Тернопільміськліфт", картками особового рахунку страхувальника юридичної особи.

Статями 69 - 71 КАС України передбачено, що доказами в адміністративному судочинства є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Враховуючи, що заборгованість відповідача доведено матеріалами справи в заявленій позивачем сумі, а також зважаючи на те, що визнав в повному обсязі, по суті позовних вимог не заперечив та не подав суду доказів про погашення заборгованості, суд визнає позовні вимоги Управління Пенсійного фонду України в м. Тернополі, вул. Руська, 17, м. Тернопіль, щодо стягнення з Комунального підприємства Тернопільської міської ради "Тернопільміськліфт", вул. 15 Квітня, 3, м. Тернопіль 10417,79 грн. заборгованості по сплаті страхових внесків обґрунтованими, правомірними та такими, що підлягають до задоволення.

Зважаючи на норми ч. 4 ст. 94 КАС України, та беручи до уваги, що позивач звільнений від сплати судового збору, останній з відповідача не стягується.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 69-71, 94, 158, 162, 163, 167, п. 6 розділу Прикінцеві та перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України, господарський суд Тернопільської області

ПОСТАНОВИВ:

1.Адміністративний позов задовольнити.

2.Стягнути з Комунального підприємства Тернопільської міської ради "Тернопільміськліфт", вул. 15 Квітня, 3, м. Тернопіль, код 32941861 на користь Управління Пенсійного фонду України в м. Тернополі, вул. Руська, 17, м. Тернопіль, (п/р 559 в Тернопільському відділенні Ощадбанку № 6350 "ВАТ "Державний ощадний банк України", МФО 398035, код 21157094) –10417,79 грн. недоїмки по сплаті страхових внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження. На постанову суду сторони мають право подати заяву про апеляційне її оскарження протягом десяти днів з дня складення постанови в повному обсязі "03" березня 2008р. до адміністративного суду апеляційної інстанції, а протягом 20 днів після подання заяви подати апеляційну скаргу.

Суддя                                                                                                    Г.Б. Бучинська