ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

11.03.08 р.                     Справа № 34/39пн

Суддя господарського суду Донецької області Кододова О.В.

При секретарі судового засідання Котельніковій Н.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні господарського суду справу

за позовом – Спільного підприємства “Секонд ЛТД” у формі товариства з обмеженою відповідальністю, м. Маріуполь

до відповідача - Міського комунального підприємства “Маріупольське бюро технічної інвентаризації” м. Маріуполь

про визнання права власності.

за участю представників сторін:

від позивача – Ільїна Є.О. (за довіреністю)

від відповідача – не з’явився

СУТЬ СПОРУ:

Заявлено позов Спільного підприємства “Секонд ЛТД” у формі товариства з обмеженою відповідальністю, м. Маріуполь до Міського комунального підприємства “Маріупольське бюро технічної інвентаризації” м. Маріуполь про визнання права власності на нежитлове приміщення – склад готової продукції літ. А2-1 загальною площею 3428,1кв.м., що розташований за адресою: м. Маріуполь, Жовтневий район, вул. Нижній Блок, 7 .

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на договір оренди земельної ділянки від 05.05.2006року, рішення виконавчого комітету Маріупольської міської ради №207 від 18.07.2007року, наказ №74 від 25.12.2007року, акт про прийняття в експлуатацію будівлі від 25.12.2007року, лист від 13.02.2008року, технічний паспорт, рішення Маріупольського бюро технічної інвентаризації від 13.02.2008року.

Відповідач у судове засідання не з’явився, але через канцелярію суду надав лист від 03 березня 2008 року №112 у якому просить суд розглянути справу без його участі.

Відповідач через канцелярію суду надав відзив на позовну заяву від 07 березня 2008року №123 у якому проти позову заперечує за підстав викладених у відзиві.

За клопотанням позивача справа слухалась без фіксації судового процесу технічними засобами.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, господарський суд, встановив :

Позивач є юридичною особою, зареєстрований Виконавчим комітетом Маріупольської міської ради, .

Між ВАТ “Державна акціонерна компанія “Автомобільні дороги України” (продавець) та Спільним підприємством “Секонд ЛТД” у формі ТОВ (покупець) 07 вересня 2004року укладено договір купівлі-продажу за умовами якого продавець зобов”язується передати у власність покупця, а покупець зобов”язується прийняти нежитлові будинки, автотранспротні засоби та майно і сплатити за них обговорену грошову суму, нежитлові будинки загальною площею 3546,1кв.м., розташовані в м. Маріуполі по вул. Нижній Блок,7

05 травня 2006р. між спільним підприємством «Секонд ЛТД» у формі товариства з обмеженою відповідальністю (орендар) та Маріупольською міською радою (орендодавець) був укладений договір оренди земельної ділянки площею 3,5793 га за адресою: вул. Нижній Блок, 7 у Жовтневому районі м. Маріуполя.

За умовами укладеного договору , Орендар за письмовою згодою Орендодавця має право зводити в установленому законодавством порядку жилі, виробничі, культурно - побутові та інші будівлі і споруди та заклади, багаторічні насадження.

Відповідно до рішення виконавчого комітету Маріупольської міської ради № 207 від 18.07.2007р. позивачу надано дозвіл на будівництво складу готової продукції на території підприємства на вул. Нижній Блок, 7 у Жовтневому районі м. Маріуполя

Наказом директора СП «Секонд ЛТД» в формі ТОВ № 74 від 25.12.2007р. будівництво добудови складу готової продукції завершено і введено її до експлуатації, про що був складений акт робочої комісії про прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом будівлі від 25.12.2007р.

Акт від 25.12.2007р. підписаний генеральним підрядником АТЗТ БУЇ 12 «СК», генеральним проектувальником - Маріупольським КЛ ВАТ «Укр. НИИПСК», головним санітарним лікарем м. Маріуполя, головним державним інспектором по пожежному нагляду, представником державного нагляду з охорони праці МГИПБОТППО, представником профспілкової організації. Рішенням робочої комісії склад готової продукції прийнятий в експлуатацію.

26 грудня 2007р. був складений та підписаний акт державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта. Акт від 26.12.2007року підписаний генеральним підрядником АТЗТ БУЇ 12 «СК», генеральним проектувальником - Маріупольським КЛ ВАТ «Укр. НИИПСК», головним санітарним лікарем м. Маріуполя, головним державним інспектором по пожежному нагляду, представником державного нагляду з охорони праці МГИПБОТППО, представником профспілкової організації. Рішенням державної приймальної комісії склад готової продукції прийнятий в експлуатацію.

13 лютого 2008р. позивач звернувся до Маріупольського бюро технічної інвентаризації з листом про реєстрацію права власності на склад готової продукції за адресою вул. Нижній Блок , 7 та виготовленням свідоцтва про право власності на цей об'єкт нерухомості.

Рішенням від 13 лютого 2008року Маріупольське бюро технічної інвентаризації відмовило позивачу у підготовці оформлення свідоцтва про право власності.

Згідно виданого БТІ технічного паспорта від 25.12.2007р. збудований склад готової продукції значиться під літ. А2-1 і його загальна площа становить 3428,1 кв.м.

Згідно технічного звіту за наслідками вимірів опору ізоляції силової і освітлювальної електропроводки, заземлювальних пристроїв електроприладів і електрообладнання електровимірювальної лабораторії опір ізоляції електромереж, електрообладнання та електроприладів відповідає нормам випробувань вимог “Правил технічної експлуатації електроустановок споживачів” ПТЕЕС, “Правил безпечної експлуатації електроустановок споживачів” (БЕЕС), “Правил пристрою електроустановок” ПЕЕ.

На час розгляду справи у суді, позивач користується земельною ділянкою на якій розташовані спірні об'єкти на підставі договору оренди, що підтверджується договором оренди земельної ділянки , посвідчений нотаріально 05.05.2006 року .

Відповідно до частини 1 ст. 376 Цивільного кодексу України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належне затвердженого проекту або з істотними порушеннями будівельних норм та правил .

На вимогу власника ( користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинне збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб.

Сторони не надали суду документи, які підтверджують, що спірне самочинне збудоване майно порушує права інших осіб.

Відповідно до приписів ст.33 ГПК України кожна із сторін повинна довести ті обставини справи на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Виходячи зі змісту статей 331 та 376 ЦК України , право власності на самочинну добудову по приміщення може бути визнано судом за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку під вже збудоване нерухоме майно, а також у разі, коли зазначене не порушує прав інших осіб.

Оскільки згідно договору Маріупольська міська рада надала позивачу в строкове платне користування відповідну земельну ділянку, та суду не надано доказів порушень позивачем прав інших суб’єктів у спірних правовідносинах, суд дійшов висновку що у позивача виникло право власності на приміщення з моменту завершення його будівництва.

За приписами ст. 392 Цивільного кодексу України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності

Згідно п.1 ст.147 Господарського кодексу України, майнові права суб'єктів господарювання захищаються законом.

У відповідності до п. 2 ст.20 Господарського Кодексу України кожний суб'єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів. Права та законні інтереси зазначених суб'єктів захищаються шляхом визнання наявності або відсутності прав.

Відповідно до ст.ст. 139, 144 Господарського Кодексу України майнові права підприємства виникають внаслідок створення майна, а майно це будинки, споруди, машини, тощо. Тобто закінчив будівництво складу готової продукції літ. А2-1 загальною площею 3428,1кв.м., розташованого за адресою м. Маріуполь, вул. Нижній Блок,7, позивач отримав право власності на новостворене майно.

Згідно до п.2 ст.3 Цивільного Кодексу України загальними засадами цивільного законодавства є неприпустимість позбавлення права власності, крім випадків, встановлених Конституцією України та законом.

Судом не було встановлено неправомірне володіння позивача будівлями, то позивач володіє цім майном правомірно. Тобто Конституцією України та чинним законодавством встановлена презумпція правомірності фактичного володіння майном, оскільки це майно знаходиться у володінні позивача.

За таких обставин, позовні вимоги позивача, щодо визнання права власності на нежитлове приміщення – склад готової продукції літ. А2-1 загальною площею 3428,1кв.м., що розташований за адресою м. Маріуполь, Жовтневий район, вул. Нижній блок,7, підлягають задоволенню.

Судові витрати покладаються на позивача, так як саме з його вини виник спір.

На підставі ст.ст.139,144, 331, ст. 376 ЦК України та керуючись ст.ст. 33, 43, 49, ст.ст. 82-85 ГПК України, господарський суд

ВИРІШИВ

Позовні вимоги Спільного підприємства “Секонд ЛТД” у формі товариства з обмеженою відповідальністю, м. Маріуполь до Міського комунального підприємства “Маріупольське бюро технічної інвентаризації” м. Маріуполь на нежитлове приміщення – склад готової продукції літ. А2-1 загальною площею 3428,1кв.м., що розташований за адресою м. Маріуполь, Жовтневий район, вул. Нижній блок,7, задовольнити повністю

Визнати право власності Спільного підприємства “Секонд ЛТД” у формі товариства з обмеженою відповідальністю, м. Маріуполь на нежитлове приміщення – склад готової продукції літ. А2-1 загальною площею 3428,1кв.м., що розташований за адресою м. Маріуполь, Жовтневий район, вул. Нижній блок,7.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття і може бути оскаржене через господарський суд Донецької області в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня прийняття рішення або в касаційному порядку протягом одного місяця з дня набрання рішенням законної сили.

Суддя Кододова О.В.