ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.05.2008 р. Справа № 19/349

За позовом Заступника військового прокурора Полтавського гарнізону в інтересах держави в особі Міністерства оборони України, пр-т Повітрофлотський, 6, м. Київ, 03168

до Полтавської міської ради, вул. Жовтнева, 36, м. Полтава

третя особа яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Управління комунальним майном міста, м. Полтава

про визнання права власності на нерухоме майно.

Суддя Тимощенко О.М.

Представники сторін в судовому засіданні 13.05.2008 року:

від позивача: Нефьодов І.А. дов. №220/422д від 17.01.2007 р.

від відповідача: Божко Р.О., дов. № 02-17/1/390 від 18.02.08р.

від третьої особи: Дяченко Н.В., дов. №01-15/02/09/2 від 04.01.08 р.

від прокуратури: Литвиненко О.С., посв. №572 від 01.08.05р.

Рішення виноситься в умовах перерви, оголошеної у судовому засіданні 13.05.08 для підготовки повного тексту рішення згідно ст.ст.77, 85 ГПК України.

Суть спору: Розглядається позовна заява про визнання права державної власності на 2-х поверхову та 1 поверхову будівлі, розташовані за адресою: м.Полтава, вул.Сінна, 14.

Позивач на задоволенні позову наполягає.

Відповідач проти позову заперечує з мотивів, викладених у відзиві на позов № 02-17/1/4233 від 13.05.08 р. ( в матеріалах справи).

Третя особа надала суду письмові пояснення стосовно предмету спору, в яких вказала, що на підставі Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», рішенням виконавчого комітету Полтавської міської ради від 14.09.2005 р. за №226 «Про безхазяйне нерухоме майно», на підставі статті 335 Цивільного кодексу України нежитлові приміщення, в т.ч. і одноповерхова і двоповерхова будівлі, визнані безхазяйними. З метою врегулювання права власності на визнане безхазяйне майно, що знаходиться на території міста, за заявою органу місцевого самоврядування, органом, що здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно, а саме колективним підприємством БТІ «Інвентаризатор», вказане майно 05.05.2006р.було взяте на облік. 26 травня 2006 року про це було повідомлено в друкованих засобах масової інформації. На даний час третя особа зазначає, що у Київському районному суді Полтавської області слухається справа про передачу спірного майна у комунальну власність міста.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою про визнання за державою в особі Міністерства оборони України права власності на 2-х поверхову і 1 поверхову будівлі Полтавського об'єднаного військового комісаріату, розташованих за адресою: м.Полтава, вул.Сінна, 14.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає наступне:

Під час проведення військовою прокуратурою Полтавського гарнізону перевірки було встановлено, що Полтавський об'єднаний військовий комісаріат у м. Полтаві розміщений у 2 поверховому та 1 поверховому приміщенні за поштовою адресою: м. Полтава вул. Сінна, 14

Відповідно до повідомлення Полтавською бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор" № 241 від 18.02.2005 року реєстрації права власності на зазначену будівлю не проводилося.

Управління майном комунальної власності міста за вих. 01-25-09/421 від 18.04.2005 р. також заперечує про належність зазначених будівель до комунальної власності.

Згідно повідомлення за вих.. № 1401 від 27.12.2004 р. Квартирно-експлуатаційного відділу м. Полтави, на який покладено облік будівель МО України, будівлі Полтавського ОМВК на обліку будівель МО України не перебувають.

Позивач зазначає, що відомостей про те хто, яким чином і за чий рахунок проводив будівництво будівель Полтавського ОМВК, немає.

Позивач посилається на те, що згідно ст.344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років, набуває право власності на це майно.

Як стверджує Позивач, Полтавський об'єднаний міський військовий комісаріат у будівлях по вул. Сінна 14 в м. Полтаві розміщений з 1943 року. Весь цей час ( більше 50 років) володіє цією будівлею відкрито, безперервно і належним чином утримує за рахунок коштів МО України як самі будівлі, так і інші споруди, які знаходяться на території Полтавського ОМВК.

В межах кошторису, які визначалися Міністерством оборони України, проводив поточні ремонти, сплачував отримані комунальні послуги та інше, що підтверджується актами ревізій фінансово - господарської діяльності Полтавського ОМВК за період з 1998 по 2002 роки (в матер.справи).

Позивач звертає увагу суду на те, що відсутність рішення про власника будівель та споруд Полтавського ОМВК по вул. Сінна 14 в м. Полтаві, в який розміщений Полтавський об'єднаний військовий комісаріат, не дає можливості виготовити на зазначені будівлі, свідоцтво про право власності та прийняти їх на облік будівель Міністерства оборони України для подальшого утримання за рахунок Міністерства оборони України.

Одночасно відсутність свідоцтва на право власності на зазначені будівлі зараз не дає можливості Квартирно-експлуатаційному відділу м. Полтави, в порядку встановленим п.4 ст.43 Закону України «Про військовий обов'язок та військову службу», проводити оплату за спожиті військовим комісаріатом комунальні послуги.

На даний час у Полтавському об'єднаному міському комісаріаті відсутні документи які підтверджували б право власності Полтавського ОМВК на користування будинком за адресою: м. Полтава по вул. Сінна,14.

З огляду на викладене, Позивач просить визнати за державою в особі Міністерства оборони України право власності на вказані об'єкти нерухомості .

Відповідач проти позову заперечує, вказуючи, що посилання Позивача на ст. 344 ЦК України є неправомірним і суперечить чинному законодавству, а отже - немає жодних підстав для визнання за Позивачем права власності на вказане нерухоме майно.

Так, згідно пояснень 3-ї особи - Управління майном комунальної власності міста - вказане нерухоме майно визнане безхазяйним та взяте на облік КП БТІ "Інвентаризатор". Згодом Управління майном комунальної власності міста звернулося до Київського районного суду м. Полтави з заявою про передачу безхазяйної нерухомої речі (об'єкт нерухомості по вул.Сінній, 14 у м. Полтаві) у власність територіальної громади.

Як вбачається з матеріалів справи, заява була прийнята судом та порушена цивільна справа № 20-147/2007.

Згідно ст.344 ЦК України, на яку посилається Позивач, особа, яка добросовісно замолоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном протягом п'яти років, набуває права власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду.

Однак, згідно п.1 Прикінцевих і Перехідних положень ЦК України, цей Кодекс набирає чинності з 01.01.2004 р. Відповідно до п.4 Прикінцевих і перехідних положень він застосовується до тих прав і обов'язків, які виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Правила ст.344 ЦК України про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом.

Тобто, суд погоджується з Відповідачем, що визнання за Позивачем права власності на спірне нерухоме майно за набувальною давністю суперечить закону, адже визнання права власності за набувальною давністю не може мати місце раніше 1 січня 2011 р.

Згідно ст.33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу.

Будь-яких інших доказів в обґрунтування своїх позовних вимог та інших підстав для визнання за ним права власності, як вбачається з матеріалів справи, Позивач не надав.

На підставі матеріалів справи, заслухавши представників сторін і третьої особи, дослідивши та оцінивши надані ними докази, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 33, 43, 49, 82-85 ГПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог Заступника військового прокурора Полтавського гарнізону в інтересах держави в особі Міністерства оборони України до Полтавської міської ради про визнання права власності - відмовити.

.

Суддя Тимощенко О.М.