ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
=======================================================================
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" вересня 2008 р.

Справа № 6/385/08

Миколаїв

за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю “Промхімскло”, м. Миколаїв, пр. Жовтневий, 47, кв. 3.

до відповідача

ДПІ у Ленінському р-ні м. Миколаєва, м. Миколаїв, вул. Гмирьова, 1/1.

про

Скасування повідомлення –рішення

Суддя Ткаченко О.В.

Представники:

Від позивача

Естеркін О.М.

Від відповідача

Бойко О.В., Шаталова М.В.

Суть спору: За наслідками перевірки товариства (акт №15/23-300-25373713 від 11.01.2008р.) податковою службою прийнято повідомлення –рішення № /0 від 16.01.2008р. про зменшення бюджетного відшкодування з податку на додану вартість за травень 2007р. в сумі 64840грн. внаслідок порушення пп.7.7.2 п.7.7 ст.7 Закону України від 03.04.1997 № 168/97-ВР “Про податок на додану вартість”.

Порушення позивача полягало в тому, що він включив до складу бюджетного відшкодування суму сплачену не у квітні, який є попереднім періодом до травня, а у лютому.

Товариство, не погоджуючись з рішеннями, звернулося з позовом про його скасування, посилаючись на те, що до бюджетного відшкодування можливо включати суму фактично сплачену у будь-якому періоді, що передує звітному.

Відповідач позов не визнав з підстав, зазначених в рішенні і акті перевірки.

Господарський суд, розглянувши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Кількість, обсяг і характер операцій встановлений в акті перевірки по документам товариства, а також розрахунок сум зобов’язань, виходячи з правових позицій відповідача, арифметично розрахований правильно і позивачем не оспорюється.

Спір між сторонами полягає в різному тлумаченні пп.7.7.2 п.7.7 ст.7 Закону України від 03.04.1997 № 168/97-ВР “Про податок на додану вартість”.

Згідно з цим підпунктом (в редакції до 03.06.2008р.) бюджетному відшкодуванню підлягала сума фактично сплачена отримувачем товарів (послуг) у попередньому податковому періоді.

Податкова служба вважає попереднім періодом тільки один період перед звітним, а позивач усі періоди, що передують звітному.

Суд, оцінивши зазначену норму, вважає, що з редакції норми неможливо однозначно вирішити який період чи періоди можливо вважати попереднім.

Відповідно до пп.4.4.1 п.4.1 ст.4 Закону України від 21.12.2000 № 2181-III “Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” у разі коли норма закону чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі закону, або коли норми різних законів чи різних нормативно-правових актів припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов'язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу, рішення приймається на користь платника податків.

Отже суд, з урахування вказаного підпункту, приймає рішення на користь платника податку.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 94,161-163 КАС України,

господарський суд

П О С Т А Н О В И В :

Позов задовольнити.

Скасувати податкове повідомлення –рішення ДПІ у Ленінському районі м. Миколаєва № /0 від 16.01.2008р.

Постанова або ухвала суду першої інстанції, якщо інше не встановлено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого цим Кодексом, якщо таку заяву не було подано.

Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений цим Кодексом, постанова або ухвала суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення цього строку.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Про апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції спочатку подається заява. Обґрунтування мотивів оскарження і вимоги до суду апеляційної інстанції викладаються в апеляційній скарзі.

Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу - з дня складення в повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Заява про апеляційне оскарження чи апеляційна скарга, подані після закінчення строків, встановлених цією статтею, залишаються без розгляду, якщо суд апеляційної інстанції за заявою особи, яка їх подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

Суддя

О.В.Ткаченко