ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
РІШЕННЯ

Іменем України

21.10.2008

Справа №2-29/5993.1-2008А

За позовом – Фізичної особи – підприємця Садовського Володимира Анатольовича (97400, АР Крим, вул. 60 років ВЛКСМ б.22, кв.95, м. Євпаторія).

До відповідача - Євпаторійської міської ради (97400, АР Крим, пр. Леніна 2, м.Євпаторія).

За участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору – Установи «28 Управління начальника робіт» (97400, АР Крим, вул. Леніна 56, м.Євпаторія)

Про визнання недійсним та скасування рішення, визнання права на продовження договору оренди та зобов’язання виконати певні дії.

Суддя О.І. Башилашвілі

ПРЕДСТАВНИКИ:

Від позивача – Садовський В.А. – СПД.

Від відповідача – не з’явився.

За участю третьої особи – Терещенко Є. О., довіреність від 19.05.08р. за №161.

Суть спору: Фізична особа – підприємець Садовський Володимир Анатольович - звернувся до господарського суду АР Крим з позовною заявою, у якій просить визнати недійсним та скасувати рішення Євпаторійської міської ради ( далі відповідач) № 24-22/126 від 29.07.2004 р. “Про згоду на розробку проекту відводу земельної ділянки військовій частині А-2677 для будівництва двох житлових будинків з вбудовано-прибудованими приміщеннями магазинів по вул.9 Травня в районі “Красная горка”, визнати його переважне право на поновлення договору оренди зі змінами умов договору, а саме – для будівництва двох 9-ти поверхових житлових будинків, зобов’язати відповідача винести рішення, яким продовжити з ним договір оренди земельної ділянки площею 7000 кв.м. за адресою: м. Євпаторія вул.9 Травня в районі “Красная горка” для будівництва двох 9-ти поверхових житлових будинків на той же самий термін.

Вимоги мотивовані тим, що відповідач прийняв вказане рішення в порушення Земельного кодексу України, Закону України “Про оренду землі” , надавши земельну ділянку військовій частині А-2677 , правонаступником якої є Установа “28 Управління начальника робіт”, без урахування того, що у позивача на час прийняття рішення не закінчилось право землекористування.

Під час судового засідання, яке відбулось 19.06.2006р., позивач уточнив позовні вимоги, просив визнати недійсним та скасувати рішення відповідача № 24-22/126 від 29.07.2004 р. “Про згоду на розробку проекту відводу земельної ділянки військовій частині А-2677 для будівництва двох житлових будинків з вбудовано-прибудованими приміщеннями магазинів по вул.9 Травня в районі “Красная горка”, визнати його переважне право на поновлення договору оренди зі змінами умов договору у п.2.1, а саме – для будівництва одного багатоповерхового житлового будинку, зобов’язати відповідача винести рішення, яким продовжити договір оренди земельної ділянки від 21.06.2001р. №202 площею 2402,9 кв.м. за адресою: м. Євпаторія вул.9 Травня в районі “Красна горка” терміном на п’ять років для будівництва одного багатоповерхового житлового будинку.

Заявою від 07.07.2006р. позивач уточнив позовні вимоги та просив суд: визнати протиправним та скасувати рішення відповідача № 24-22/126 від 29.07.2004 р. “Про згоду на розробку проекту відводу земельної ділянки військовій частині А-2677 для будівництва двох житлових будинків з вбудовано-прибудованими приміщеннями магазинів по вул.9 Травня в районі “Красная горка”, визнати його переважне право на поновлення договору оренди зі змінами умов договору у п.2.1, а саме – для будівництва одного багатоповерхового житлового будинку, зобов’язати відповідача винести рішення , яким продовжити договір оренди земельної ділянки від 21.06.2001 р. №202 площею 2402,9 кв.м. за адресою: м. Євпаторія вул.9 Травня в районі “Красная горка” терміном на п’ять років для будівництва одного багатоповерхового житлового будинку.

Відповідач проти позову заперечував, посилався на те, що рішення № 24-22/126 від 29.07.2004 р. було прийнято відповідно до порядку, встановленому законом України “Про місцеве самоврядування в Україні”, тому немає підстав для його скасування.

Третя особа надіслала до суду пояснення, в яких з вимогами позивача не погодилась, вказавши, що будівництво житлових будинків по вул.9 Травня в районі “Красная горка” почалось ще МО СРСР, на час розгляду справи будівництво двох житлових будинків передбачено генеральним планом розвитку міста, а МО України відкрило необхідне фінансування.

Постановою від 07.07.2006р. у справі №2-22/9075-2006А, господарський суд АР Крим позовні вимоги задовольнив частково: визнав протиправним та скасував рішення Євпаторійської міської ради № 24-22/126 від 29.07.2004 р. “Про згоду на розробку проекту відводу земельної ділянки військовій частині А-2677 для будівництва двох житлових будинків з вбудовано-добудованими приміщеннями магазинів по вул.9 Травня в районі “Красная горка”; визнати переважне право СПД Садовського В.А на поновлення договору оренди земельної ділянки , укладеного 19.06.2001р. з Євпаторійською міською радою; в іншій частині позовних вимог –у позові відмовив.

Ухвалою Севастопольського апеляційного господарського суду від 18.10.2006р. постанова господарського суду АР Крим від 07.07.2006р. у справі №2-22/9075-2006А, залишена без змін.

Ухвалою від 23.04.2008р. Вищій адміністративний суд України скасував постанову господарського суду АР Крим та ухвалу Севастопольського апеляційного господарського суду та направив справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Справа була передана на розгляд судді О.І. Башилашвілі.

Враховуючи приписи Вищого адміністративного суду України, ухвалою від 28.05.2008р. суд прийняв справу до свого провадження в порядку господарського судочинства з присвоєнням справі нового номеру 2-29/9075-2006.

Під час нового розгляду справи, позивач неодноразово змінював предмет позову заявами від 04.09.2008р., від 15.09.2008р..

Так, останньою заявою від 15.09.2008р. позивач просить суд: визнати право на поновлення оренди земельної ділянки укладеного 21.06.2001р. №202 з Євпаторійською міською радою; зобов’язати Євпаторійську міську раду продовжити договір оренди земельної ділянки від 21.06.01р. №202 площею 2402,9 кв.м. за адресою: м. Євпаторія, вул. 9 Травня в районі «Красная горка» терміном на п’ять років на тих самих умовах; визнати недійсним рішення Євпаторійської міської ради №24-22/126 від 29.07.04р. «Про згоду на розробку проекту відводу земельної ділянки військової частини А-2677 для будівництва двох житлових будинків з вбудовано – прибудованими приміщеннями магазинів на вул. 9 Травня в районі «Красная горка»; визнати недійсним рішення Євпаторійської міської ради від 30.05.08р. № 5-32/45 про припинення права користування земельною ділянкою СПД Садовським В. А., та передати земельну ділянку у короткострокову оренду Установі «28 Управління начальника робіт» для будівництва двох житлових будинків з вбудовано – прибудованими приміщеннями магазинів по вул. 9 Травня в районі «Красная горка», площею 1,0434 га.

Відповідач проти позову заперечує, посилається на те, що договір оренди на підставі якого позивач користувався спірної земельною ділянкою припинив свою дію внаслідок закінчення строку на який його було укладено.

Спірні рішення прийняті на підставі Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», Земельного Кодексу України та Закону України «Про оренду землі», з урахуванням генерального плану міста, відповідно до якого, на спірній земельній ділянці передбачено будівництво двох 9-ти поверхових житлових будинків.

Третя особа, також заперечує проти задоволення позову.

02.10.2008р. позивач звернувся із заявою про забезпечення позову в якій просить суд заборонити КРФ ДП «Центр державного земельного кадастру» при Держкомітеті України по земельних ресурсах здійснювати дії, що стосуються предметів спору у цій справі.

Суд залишив цю заяву без задоволення, у зв’язку з тим, що позивач не представив суду належних доказів, того, що у разі невжиття заходів забезпечення позову у виді: заборони КРФ ДП «Центр державного земельного кадастру» при Держкомітеті України по земельних ресурсах здійснювати дії, що стосуються предметів спору у цій справі, може ускладнити або зробити неможливим виконання рішення у цій справі.

В судовому засіданні оголошувалась перерва, розгляд справи відкладався відповідно до ст. 77 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників сторін, суд -

ВСТАНОВИВ:

19.06.2001р. між Євпаторійською міською радою (орендодавець) та Приватним підприємцем Садовським В.А. (орендар) було укладено договір оренди, який посвідчено нотаріально 19.06.2001р. за №2-656 та державну реєстрацію якого здійснено 21.06.2001р. (том 1, а.с. 6-8).

Відповідно до п.1.1. договору, що становить його предмет, орендодавець на основі рішення Євпаторійської міської ради від 04.05.2001р. №23-24/35 передає, а орендар приймає право на оренду земельної ділянки з міських земель за адресою: Україна, Автономна Республіка Крим, м.Євпаторія, вул. 9 Травня, загальною площею 2402,9 кв.м відповідно до прикладеної схеми земельної ділянки, згідно проекту відводу та технічного звіту про перенесення меж земельної ділянки.

Пунктом 2.1 договору встановлено мету оренди земельна ділянка - передається в оренду для будівництва та обслуговування автостоянки.

Договір укладено на термін до 04.05.2006р. По закінченню договору орендар має пріоритетне право на поновлення договору на новий термін. В цьому випадку зацікавлена сторона повинна письмово сповістити іншу сторону про бажання продовжити дію договору на новий термін не пізніше, ніж за два місяці до його закінчення, (п.2.2. договору).

У разі припинення або розірвання договору оренди, орендар зобов'язаний повернути орендодавцеві земельну ділянку (п.2.4.1. договору). Пункт 4.1. договору оренди передбачає, що договір втрачає силу у разі його припинення. Згідно п.4.2. договору, причиною припинення договору є, зокрема, добровільна відмова орендаря від оренди земельної ділянки.

27.07.2004р. позивач звернувся до відповідача із заявою в якій добровільно відмовлявся від оренди земельної ділянки за договором оренди та одночасно просив виділити приватному підприємцю Войтенко М.В. земельні ділянки за адресою: м.Євпаторія, вул.9 Травня б.73, 75, 79 і вул.60 років ВЛКСМ б.32, 36. , а також по вул. Некрасова (том 1, а.с. 30).

29.07.2004р. Євпаторійською міською радою було прийнято спірне рішення №24-22/126 «Про дозвіл на розробку проекту відводу земельної ділянки в/ч А-2677 для будівництва двох житлових будинків з вбудовано-прибудованими приміщеннями магазинів по вул. 9 Травня в районі «Красная горка», яким було вирішено дозволити в/ч А-2677 розробити проект відводу земельної ділянки за адресою: вул. 9 Травня в районі «Красная горка», площею 12 300,00 кв.м для будівництва двох житлових будинків з вбудовано-прибудованими приміщеннями магазинів, у зв’язку з добровільною відмовою позивача від орендованої земельної ділянки.

21.01.2006р. позивач звернувся на адресу відповідача із клопотанням про продовження договору оренди земельної ділянки від 19.06.2001р., зміну істотних умов договору в частині збільшення площі орендованої ділянки та зміни її цільового призначення.

05.07.2004р. до Євпаторійської міської ради звернулась військова частина А-2611, правонаступником якої є установа «28 Управління начальника робіт» Міністерства оборони України із заявою про виділення в оренду земельної ділянки площею 12 300,00 кв.м. під будівництво двох житлових будинків за адресою: м.Євпаторія, вул.9 Травня.

Позивач, просить визнати за ним право на поновлення оренди земельної ділянки укладеної 21.06.2001р. з Євпаторійською міською радою, а також зобов'язати Євпаторійську міську раду продовжити договір оренди земельної ділянки від 21.06.2001р. № 202 площею 2404,9 кв.м. за адресою:м. Євпаторія, вул. 9 Травня в районі «Красної Горки» терміном на 5 років на тих самих умовах, ці вимоги на думку суду не підлягають задоволенню у зв’язку з наступним.

Так, здійснення права власності від імені українського народу на управління землями є виключним, передбаченим Конституцією України правом відповідного органу у даному випадку Євпаторійської міської ради.

Приписи ст. ст. 13 і 41 Конституції України визначають, що від імені Українського народу права власності здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених Конституцією, і усі суб'єкти права власності рівні перед законом. Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.

Відповідно до ст. ст. 142 - 145 Конституції України до матеріальної основи органів місцевого самоврядування, крім інших об'єктів, належить земля, управління якою здійснюють територіальної громади через органи самоврядування в межах їх повноважень шляхом прийняття рішень. Права органів самоврядування захищаються у судовому порядку.

На момент виникнення спірних правовідносин, Земельний кодекс України передбачав: громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування та державних органів приватизації щодо земельних ділянок, на яких розташовані об'єкти, які підлягають приватизації, в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. (Стаття 116 із змінами, внесеними згідно із Законом N 3235-IV від 20.12.2005).

Порядок надання у постійне користування земельних ділянок юридичним особам та порядок передачі земельних ділянок в оренду визначені ст. ст. 123, 124 Земельного кодексу України та Законом України "Про оренду землі".

Стаття 124 Земельного кодексу України встановлювала, передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування шляхом укладення договору оренди земельної ділянки.

Стаття 12 Земельного кодексу України, визначає повноваження сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин, до яких, зокрема, належить розпорядження землями територіальних громад; надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу.

Відповідно до п. 34 ст. 26, п. 2 ст. 77 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" питання надання земельної ділянки в оренду вирішується на пленарному засіданні ради - сесії, а спори про поновлення порушених прав юридичних і фізичних осіб, що виникають в результаті рішень, дій чи бездіяльності органів або посадових осіб місцевого самоврядування, вирішуються в судовому порядку.

Таким чином, поновлення договірних відносин стосовно оренди земельної ділянки комунальної або державної власності, на момент виникнення спору, було можливе лише шляхом прийняття відповідного рішення органом місцевого самоврядування або виконавчої влади.

Так, стаття 33 Закону України „Про оренду землі" передбачає, що після закінчення строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов'язки відповідно до умов договору, має за інших рівних умов переважне право на поновлення договору. У разі, якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди, то за відсутності письмових заперечень орендодавця протягом одного місяця після закінчення строку договору, він підлягає поновленню на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Тобто вказаною нормою не передбачений порядок автоматичного поновлення договору оренди земельної ділянки в разі відсутності заперечень з боку сторін.

Разом з тим, відповідно до ст.4 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" одним із принципів здійснення місцевого самоврядування є принцип колегіальності. Міська рада здійснює свою роботу сесійно шляхом проведення пленарних засідань на яких приймає відповідні рішення ( ст.46 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні»).

Відповідно до статті 26 зазначеного Закону, до виключної компетенції сільських, селищних, міських рад відносяться вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин, що вирішуються виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради.

Таким чином, законодавством передбачено, що способом волевиявлення ради, яка здійснює право власності від імені відповідної територіальної громади, щодо регулювання земельних відносин, є прийняття рішення сесії.

Зважаючи на те, що необхідною умовою укладення та поновлення договору оренди земельної ділянки, яка перебуває у державній або комунальній власності, є наявність відповідного рішення органу місцевого самоврядування, зобов'язання цього органу укласти або поновити договір оренди земельної ділянки за відсутності такого рішення є порушенням його виключного, передбаченого конституцією України права на здійснення права власності від імені українського народу.

Отже, винесення конкретного рішення щодо продовження договору оренди земельної ділянки від 19.06.2001р. №202 площею 2402,9 кв.м за адресою: м.Євпаторія, вул.9 Травня в районі «Красная горка» терміном на п'ять років для будівництва одного багатоповерхового будинку є виключною компетенцією Євпаторійської міської ради, як суб'єкта права власності на землю.

Вищенаведена правова позиція підтверджується також п. 5 Оглядового листа Вищого Господарського Суду України від 30.11.2007 р. № 01-8/918 „Про деякі питання практики вирішення спорів, пов’язаних з орендою земельних ділянок".

За таких обставин позовні вимоги в частині визнання права на поновлення оренди земельної ділянки, укладеного 21.06.2001 р. № 202 між позивачем та Євпаторійською міською радою, а також зобов'язання Євпаторійської міської ради продовжити договір оренди земельної ділянки від 21.06.2001р. № 202 площею 2404,9 кв.м., за адресою: м. Євпаторія, вул. 9 Травня в районі „Красная горка" терміном на 5 років на тих самих умовах, задоволенню не підлягають.

Суд вважає, що позовні вимоги про визнання недійсним рішення Євпаторійської міської ради №24-22/126 від 29.07.2004р. «Про згоду на розробку проекту відводу земельної ділянки військової частини А-2677 для будівництва двох житлових будинків з вбудовано-прибудованими приміщеннями магазинів по вул. 9 Травня в районі «Красна горка», також задоволенню не підлягають, виходячи з наступного.

Як вказано вище, позивач добровільно відмовився від оренди земельної ділянки за договором оренди від 19.06.2001р. №202.

Згідно ст. 12 Закону України «Про оренду землі» в редакції чинній на момент укладання договору оренди від 19.06.2001р., договір оренди землі - це угода сторін про взаємні зобов'язання, відповідно до яких орендодавець за плату передає орендарю у володіння і користування земельну ділянку для господарського використання на обумовлений договором строк.

Стаття 15 Закону України «Про оренду землі» передбачала, що за згодою сторін у договорі оренди земельної ділянки можуть бути зазначені й інші умови (якісний стан земельних угідь, порядок виконання зобов'язань сторін, а також обставини, що можуть вплинути на зміну або припинення договору оренди тощо).

Пунктом 2.4.1. договору передбачено, що у разі припинення або розірвання договору оренди, орендар зобов'язаний повернути орендодавцеві земельну ділянку. Пункт 4.1. договору оренди передбачає, що договір втрачає силу у разі його припинення. Згідно п.4.2. договору, причиною припинення договору є, зокрема, добровільна відмова орендаря від оренди земельної ділянки.

Стаття 141 Земельного кодексу України серед підстав припинення права користування земельною ділянкою зазначає добровільну відмову від права користування земельною ділянкою.

Стаття 34 Закону України «Про оренду землі» (в редакції Закону №1211-IV від 02.10.2003р.) встановлює наслідки припинення або розірвання договору оренди землі, а саме:

-          у разі припинення або розірвання договору оренди землі орендар зобов'язаний повернути орендодавцеві земельну ділянку на умовах, визначених договором. Орендар не має права утримувати земельну ділянку для задоволення своїх вимог до орендодавця.

-          у разі невиконання орендарем обов'язку щодо умов повернення орендодавцеві земельної ділянки орендар зобов'язаний відшкодувати орендодавцю завдані збитки.

Волевиявлення позивача щодо відмови від орендованої ділянки було реалізовано шляхом подання відповідної заяви до Євпаторійської міської ради, що є свідченням його небажання володіти та користуватись земельною ділянкою на умовах оренди, що в свою чергу тягне за собою юридичні наслідки у вигляді припинення договору оренди та обов'язку позивача повернути земельну ділянку, що є предметом оренди.

В свою чергу, Євпаторійська міська рада не заперечувала щодо прийняття вищезазначеної відмови позивача від орендованої земельної ділянки та в межах встановлених законом повноважень щодо регулювання земельних відносин, прийняла рішення №24-22/126 від 29.07.2004р. «Про згоду на розробку проекту відводу земельної ділянки військової частини А-2677 для будівництва двох житлових будинків з вбудовано-прибудованими приміщеннями магазинів по вул. 9 Травня в районі «Красная горка».

За таких обставин, відсутні підстави визнання недійсним рішення Євпаторійської міської ради №24-22/126 від 29.07.2004р. «Про згоду на розробку проекту відводу земельної ділянки військової частини А-2677 для будівництва двох житлових будинків з вбудовано-прибудованими приміщеннями магазинів по вул. 9 Травня в районі «Красная горка».

Відносно позовних вимог щодо визнання недійсним рішення Євпаторійської міської ради від 30.05.2008р. № 5-32/45 „Про припинення права користування земельною ділянкою СПД Садовським В.А. та передання земельної ділянки у короткострокову оренду Установі „28 Управління начальника робіт" для будівництва двох житлових будинків з вбудовано-прибудованими приміщеннями магазинів по вул. 9 Травня в районі „Красна гірка", площею 1,0434 га", суд вважаємо за необхідне зазначити наступне.

Як було вказано вище, відповідно до статті 26 Закону України „Про місцеве самоврядування в Україні", до виключної компетенції сільських, селищних, міських рад відносяться вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин, що вирішуються виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради, тобто законодавством передбачено, що способом волевиявлення ради, яка здійснює право власності від імені відповідної територіальної громади, щодо регулювання земельних відносин, є прийняття рішення сесії.

Рішення Євпаторійської міської ради № 24-22/126 від 29.07.2004 р. було прийнято радою у межах ії компетенції відповідно до діючого законодавства, отже у позивача немає підстав стверджувати, що рішення міської ради № 5-32/45 від 30.05.2008 р. автоматично вважається незаконним.

Оскільки на момент винесення рішення № 5-32/45 від 30.05.2008 р. Євпаторійською міською радою не приймалося рішення щодо поновлення договору оренди з позивачем, яке є необхідною умовою поновлення договору оренди земельної ділянки, яка перебуває у державній або комунальній власності, отже, у позивача і не виникло право оренди спірної земельної ділянки.

Таким чином, рішення Євпаторійської міської ради № 5-32/45 від 30.05.2008 р. не може порушувати право користування земельною ділянкою, яке у позивача на час прийняття вказаного рішення було відсутнє.

Крім того, суд встановив, що 20.06.2008р. між Євпаторійською міською радою та Установою «28 Управління начальника робіт», укладений договір оренди спірної земельної ділянки, та зареєстрований у КРФ ДП «Центр державного земельного кадастру» при Держкомітеті України по земельних ресурсах 09.10.2008р. за № 50.

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Позивач не довів суду обґрунтованість позовних вимог.

За викладених обставин, суд вважає, що у позові слід відмовити у повному обсязі.

Повний текст рішення оформлений та підписаний 21.10.2008р.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 82-85 ГПК Україна, суд

ВИРІШИВ:

В задоволені позову – відмовити.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Башилашвілі О.І.