ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" лютого 2008 р.

Справа № 2/25-2А.

за позовом Державного підприємства «Волиньвугілля», м. Нововолинськ

до Нововолинської об’єднаної державної податкової інспекції, м. Луцьк

про визнання нечинним податкового повідомлення-рішення від 06.07.2007р. за №374/23-01/0

Суддя Л.О.Черняк

при секретарі Т.О.Кідиба

Представники :

від позивача: Бобак Л.П. –начальник юрид. відділу (дов. у справі), Велюра Л.А. –гол. бухгалтер (дов. у справі),

від відповідача: Кузьменко О.О. –ст. держ. под. інспектор юридичного управління ДПА у Волин. обл. (дов. у справі), Новосад Ю.М. –гол. держ. под. інспектор юридичного сектору Нововолинської ОДПІ (дов. у справі).

Розпорядженням голови господарського суду Волинської області №01-50-31 від 10.01.2008 р. в процесі розгляду справи суддю Соломку Л.І. з зв?язку з її перебуванням з 10.01.2008 р. на лікарняному було замінено на суддю Черняк Л.О

У судовому засіданні оголошувалась перерва до 04.02.2008 р. для подачі сторонами додаткових доказів по справі.

Представникам сторін у судовому засіданні роз’яснені права та обов’язки, передбачені ст. ст. 49, 51 КАС України.

В засіданні суду 04.02.2008 р. згідно ст. 160 Кодексу адміністративного судочинства було оголошено вступну та резолютивну частину постанови.

Суть спору : позивач –просить суд визнати нечинним податкове повідомлення-рішення Нововолинської ОДПІ від 06.07.2007р. №374/23-01/0, яким визначено суму податкового зобов?язання з податку на додану вартість у сумі 343 155 грн., із них: 228 770 грн. –основний платіж, 114 385 грн. –штрафна (фінансова) санкція.

Позовні вимоги підприємство обґрунтовує таким.

На підставі акту виїзної планової перевірки ДП «Волиньвугілля»за період з 01.01.2006 р. по 31.12.2006 р. (акт №157/34-2301-32365965 від 27.06.2007 р.) Нововолинською ОДПІ прийнято податкове повідомлення-рішення від 06.07.2007 р. №374/23-01/0 про визначення суми податкового зобов’язання з податку на додану вартість у сумі 343 155 грн. (228 770,0 –основний платіж, 114 385,00 грн. штрафні (фінансові) санкції), яке позивач вважає незаконним з таких підстав: суму ПДВ 228 770 грн., отриману при здійсненні господарської операції з безоплатної передачі незавершеного будівництва житлового будинку та недобудованого технічного поверху в цьому будинку (158 558,0+70 212,0) згідно актів прийому-передачі від 10.10.2006 р. позивач включив до декларації з ПДВ за лютий 2007 р. в результаті самостійного виправлення помилки минулого періоду, тому вважає неправомірним донарахування податку на додану вартість у сумі 228 770 грн. В частині ненарахування та несплати штрафної санкції у розмірі 114 385 грн. не заперечує, тому звернувся до господарського суду з позовом про визнання частково недійсним податкового повідомлення-рішення Нововолинської ОДПІ щодо сплати основного платежу 228 770 грн.

Представники відповідача –Нововолинської ОДПІ у запереченні від 09.11.2007 р. за №12353/10-009 та судовому засіданні проти позову заперечували, посилаючись, що в ході виїзної планової перевірки ДП «Волиньвугілля»за період з 01.01.2006 р. по 31.12.2006 р. (акт перевірки від 27.06.2007 р.) встановлено заниження податку на додану вартість за жовтень 2006 р. у розмірі 228 770 грн. Позивачем в порушення п.4.1 ст.4, підп. 7.2.1 (фактично 7.3.1) п.7.3 ст.7 Закону України від 03.04.1997 р. №168/97-ВР «Про податок на додану вартість»(далі –Закон України №168/97-ВР) не включено до податкового зобов’язання в жовтні 2006 р. суму 228 770 грн., отриману в результаті продажу незавершеного будівництва житлового будинку згідно актів прийому-передачі від 10.10.2006 р. На підставі акту перевірки Нововолинською ОДПІ направлено платнику оспорюване податкове повідомлення-рішення про визначення суми податкового зобов’язання з ПДВ на суму 343 155 грн. (в тому числі: 228 770 ,00 грн. основний платіж, 143 385,00 грн. штрафні (фінансові) санкції).

На думку відповідача, ДП «Волиньвугілля»при самостійному виправленні помилки (податкова декларація з ПДВ за лютий 2006 р.) порушено вимоги п.17.2 ст.17 Закону України від 21.12.2000 р. №2181-ІІІ «Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами»(далі –Закон України №2181-ІІІ), згідно якого платник податків, який до початку його перевірки контролюючим органом самостійно виявляє факт заниження податкового зобов’язання минулих податкових періодів зобов’язаний: або надіслати уточнюючий розрахунок і сплатити суму такої недоплати та штраф у розмірі 5% від такої суми до подання такого уточнюючого розрахунку (п.а), або відобразити суму такої недоплати у складі декларації з цього податку, що подається за наступний податковий період, збільшену на суму штрафу у розмірі п'яти відсотків від такої суми, з відповідним збільшенням загальної суми податкового зобов'язання з цього податку (п.б).

Позивач в порушення вищезазначеної вимоги Закону №2181-ІІІ, не відобразив суму такої недоплати у декларації з ПДВ у наступному податковому періоді –за листопад 2006 р., відобразивши її лише у податковій декларації за лютий 2007 р., тобто через 4 податкових періоди.

Крім цього, у декларації з ПДВ за лютий 2007 р. платник не нарахував штраф 5% від суми недоплати, з відповідним збільшенням загальної суми податкових зобов’язань з ПДВ.

У судовому засіданні представники позивача підтримали позовні вимоги, просили позов задоволити, представники відповідача заперечували проти позову.

Із досліджених матеріалів справи, пояснень представників сторін, суд

встановив:

Згідно акту №157/34-2301-32365965 від 27.06.2007р. Нововолинської ОДПІ "Про результати виїзної планової перевірки ДП "Волиньвугілля" з питань дотримання вимог податкового та іншого законодавства за період з 01.01.2006р. по 31.12.2006р., в порушення п.4.1 ст.4; 7.2.1 п.7.2 ст.7 Закону України "Про податок на додану вартість" від 03.04.1997р. №168/97-ВР (з послідуючими змінами та доповненнями), підприємством не включено до податкового зобов’язання в жовтні місяці 2006 року суму 228 770грн., отриману в результаті продажу незавершеного будівництва житлового будинку, що знаходиться в м.Нововолинську по вул.Кауркова,2"б". З балансу ВП "Шахта "Бужанська", незавершене будівництво житлового будинку в м.Нововолинську передано згідно передавального балансу від 06.10.2006р. В бухгалтерському обліку дана операція відображена по Дт рах. 631 "Розрахунки з вітчизняними постачальниками" та Кт рахунок 15 "Капітальні інвестиції" (а.с. 43). За висновками перевірки підприємством занижено податок на додану вартість за жовтень 2006 року на суму 228 770грн. (а.с. 63).

За наслідками перевірки керівником Нововолинської ОДПІ прийняте податкове повідомлення-рішення від 06.07.2007 року №374/23-01/0, яким визначено суму податкового зобов’язання 343 155грн., в т.ч. 228 770грн. - основний платіж, 114 385грн. - штрафна санкція (а.с. 72).

Враховуючи те, що.

Приписами п.4.1 ст.4 Закону України "Про податок на додану вартість" від 03.04.1997р. №168/97-ВР (надалі - Закон №168/97-ВР) встановлено, що база оподаткування операції з поставки товарів (послуг) визначається виходячи з їх договірної (контрактної) вартості, визначеної за вільними цінами, але не нижче за звичайні ціни, з урахуванням акцизного збору, ввізного мита, інших загальнодержавних податків та зборів (обов'язкових платежів), згідно із законами України з питань оподаткування (за винятком податку на додану вартість, а також збору на обов'язкове державне пенсійне страхування на послуги стільникового рухомого зв'язку, що включається до ціни товарів (послуг)). До складу договірної (контрактної) вартості включаються будь-які суми коштів, вартість матеріальних і нематеріальних активів, що передаються платнику податку безпосередньо покупцем або через будь-яку третю особу в зв'язку з компенсацією вартості товарів (послуг).

Відповідно до п.п.7.3.1 , 7.3 ст.7 згаданого Закону , датою виникнення податкових зобов’язань з поставки товарів (робіт, послуг) вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше :

або дата зарахування коштів від покупця (замовника) на банківський рахунок платника податку як оплата товарів (робіт, послуг), що підлягають поставці, а у разі поставки товарів (робіт, послуг) за готівкові грошові кошти - дата їх оприбуткування в касі платника податку, а при відсутності такої - дата інкасації готівкових коштів у банківській установі, що обслуговує платника податку;

або дата відвантаження товарів, а для робіт (послуг) - дата оформлення документа, що засвідчує факт виконання робіт (послуг) платником податку.

Матеріали справи (акт перевірки, пояснення представників позивача, відповідача) свідчать про те, що в період, який перевірявся (з 01.01.2006р. по 31.12.2006р.) суму 228 770грн., отриману від продажу незавершеного будівництва згідно актів прийому-передачі від 10.10.2006р. в жовтні місяці не було включено до податкового зобов’язання. Зазначена сума включена у валовий дохід в декларацію по ПДВ за лютий 2007р., тобто після перевіряємого періоду. В засіданні суду поясненнями сторін стверджується, що в лютому місяці 2007 року сума зобов’язання 228 770 грн. сплачена в доход бюджету.

Підставами для визнання акта недійсним є невідповідність його вимогам чинного законодавства та/або визначеній законом компетенції органу, який видав цей акт. Обов?язковою умовою визнання акта недійсним є також порушення у зв?язку з прийняттям відповідного акта прав та охоронюваних законом інтересів підприємства чи організації .

Податкове повідомлення-рішення від 06.07.2007р. №374/23-01/0 приймалося за наслідками акту перевірки від 27.06.2007р., і саме в цьому акті зафіксовані допущені підприємством порушення податкового законодавства.

Саме включення в декларацію за лютий місяць 2007 року (після перевіряємого періоду) суми 228 770 грн. та сплата даної суми до бюджету не впливає на законність прийнятого рішення.

Правомірність нарахування штрафної санкції підтверджується п.п.17.1.3 п.17.1 ст.17 Закону України «Про порядок погашення зобов?язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами»від 21.12.2000 р. №2181-ІІІ, згідно якого у разі коли контролюючий орган самостійно донараховує суму податкового зобов'язання платника податків за підставами, викладеними у підпункті "б" підпункту 4.2.2 пункту 4.2 статті 4 цього Закону, такий платник податків зобов'язаний сплатити штраф у розмірі десяти відсотків від суми недоплати (заниження суми податкового зобов'язання) за кожний з податкових періодів, установлених для такого податку, збору (обов'язкового платежу), починаючи з податкового періоду, на який припадає така недоплата, та закінчуючи податковим періодом, на який припадає отримання таким платником податків податкового повідомлення від контролюючого органу, але не більше п'ятдесяти відсотків такої суми та не менше десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян сукупно за весь строк недоплати, незалежно від кількості податкових періодів, що минули.

Рішення ОДПІ відповідає вимогам чинного законодавства.

Керуючись ст. ст. 86, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, Законом України "Про податок на додану вартість", Законом України «Про порядок погашення зобов?язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами», господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

В позові Державного підприємства «Волиньвугілля»про визнання частково нечинним податкового повідомлення-рішення Нововолинської ОДПІ від 06.07.2007р. №374/23-01/0 про визначення суми податкового зобов?язання по ПДВ в сумі 228 770 грн. –відмовити.

Заява про апеляційне оскарження постанови може бути подана протягом 10 днів з дня складення постанови в повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову може бути подана протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя                                                   Л. О. Черняк

Дата виготовлення повного тексту постанови - 06.02.2008 р.

Суддя                                                    Соломка Л.І.