ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

29.05.2008р.                                                                                Справа №22/110

за позовом Контрольне-ревізійне управління в Полтавській області, 36014, м. Полтава, вул. Шевченка, 1.

до Управління праці та соціального захисту населення Новосанжарської районної державної адміністрації, 39300, Полтавська область, смт. Нові Санжари, вул. Леніна,30/1.

про стягнення грошових коштів у сумі 69 451 грн. 82 коп.

Суддя Георгієвський В.Д.

секретар судового засідання Матяш Н.Г.

Представники:

від позивача: Лобода А.К., дор. № 13-17/5419 від 03.12.2007 року.

від відповідача: Стогній І.Б., дор. № 01-05-15/8488 від 29.05.2008 року.

Справа прийнята до розгляду після зміни складу суду відповідно ухвали заступника голови господарського суду Полтавської області Пушка І.І. від 18.04 2008 року.

Суть спору: Розглядається позовна заява Контрольно - ревізійного управління в Полтавській області, до Управління праці та соціального захисту населення Новосанжарської районної державної адміністрації про стягнення грошових коштів у сумі 69 451 грн. 82 коп.

Відповідач проти позову заперечує, посилаючись на те, що на період перерахувань був відсутній відповідний порядок, а також, що позивачем пропущений строк звернення до суду, встановлений ст.99 КАС України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників сторін, суд встановив :

Контрольно-ревізійним відділом в Новосанжарському районі (далі –КРВ), який є структурним підрозділом Контрольно-ревізійного управління в Полтавській області, згідно з планом контрольно-ревізійної роботи на Ш квартал 2005 року, проведено перевірку дотримання вимог законодавства у процесі використання наданих з державного бюджету місцевим бюджетам субвенцій на виплату допомоги малозабезпеченим сім’ям, на надання передбачених законодавством пільг окремим категоріям громадян та житлових субсидій в Управлінні праці та соціального захисту населення Новосанжарської районної адміністрації (надалі - Відповідач), за період з 01.07.2003 року по 30.06.2005 року. За результатами ревізії складено акт № 01-21/31 від 23.09.2005 року.

У ході проведення перевірки КРВ встановлено незаконні видатки, проведені відповідачем на оплату пільг (гарантій) по оплаті житлово-комунальних послуг в сумі 69 451 грн. 82 коп.

А саме, були здійснені незаконні видатки на оплату послуг газопостачання 287 педагогічним та 12 медичним працівникам протягом січня-квітня 2005 року, які не мали права на податкову соціальну пільгу, що є порушенням ст.38 Закону України "Про державний бюджет на 2005 рік" в редакції закону, що діяла з 01.01.2005 року та ст.42 Закону України "Про державний бюджет на 2005 рік" в редакції закону, що діяла з 31.03.2005 року зі змінами внесеними відповідно до Закону України № 2505-1У від 25.03.2005 року "Про внесення змін до Закону України "Про державний бюджет на 2005 рік" та деяких законодавчих актів України".

На підставі викладеного, позивачем заявлено вимоги про стягнення з Відповідача 69 451 грн. 82 коп. зайво витрачених коштів субвенції з державного бюджету.

Законом України "Про Державний бюджет на 2005 рік" передбачено, що пільги, компенсації і гарантії, на які мають право окремі категорії працівників бюджетних установ, військовослужбовці та особи рядового і начальницького складу, щодо знижки плати за користування житлом (квартирної плати), паливом, телефоном та плати за комунальні послуги (водопостачання, газ, електрична та теплова енергія) надаються у разі, якщо зазначені працівники мають право на податкову соціальну пільгу. Розмір доходу, на який поширюється податкова соціальна пільга, було визначено п.6.5.1 ст.6 Закону України "Про податок з доходів фізичних осіб" і він не повинен перевищувати суму, яка дорівнює сумі місячного прожиткового мінімуму, діючого для працездатності особи на 1 січня звітного року, помноженої на 1,4. Враховуючи, що ст.61 Закону України "Про державний бюджет на 2005 рік" у редакції, що діяла на 01.01.2005 року, місячний прожитковий мінімум встановлено у розмірі 409 грн., то відповідно величина доходу, яка давала право на податкову соціальну у 2005 році становила 570 грн.

Вибірковою перевіркою за 1 квартал 2005 року КРВ встановлено, що оплата пільг працівникам освіти проводилася без врахування права цих громадян на податкову соціальну пільгу та розміру доходів.

КРВ в Новосанжарському районі з метою встановлення розмірів заробітної плати направлено запити про отримання інформації від бюджетних установ про розмір заробітної плати працівників освіти Новосанжарського району, які протягом січня-квітня 2005 року отримували пільги за профознакою. (Додатки № № 73 - 120).

Проведеним аналізом даних, отриманих КРВ з відділу освіти Новосанжарським управлінням газового господарства, встановлено факти надання та відшкодування пільг низці медичних та педагогічних працівників, які не мали права на отримання пільг на загальну суму 69 451 грн. 82 коп.(Додатки № № 121 - 128).

Відповідач у своїх запереченнях, повідомляє, що ним на виконання вимог вищезазначених законодавчих актів у 2005 році за період з січня по квітень були перераховані на розрахунковий рахунок Новосанжарського газового господарства кошти за надані пільги працівникам бюджетних установ, в т.ч. медичним та педагогічним працівникам, на підставі реєстрів осіб, які мають право на отримання пільг.

Згідно пояснень відповідача, відшкодування здійснювалось на підставі листа Головного управління праці та соціального захисту населення Полтавської обласної державної адміністрації від 18.01.2005 р. № 01-215 та спільного листа Міністерства праці та соціальної політики України, Міністерства Фінансів України від 24.11.2004 р. № 11888/0/14-04-031-2 та № 31-03151-12-6-8/22069 (зі змінами від 11.02.2005 р.), оскільки механізму розрахунків розміру пільг працівникам бюджетних установ на державному рівні на той час не було визначено.

Порядок нарахування та відшкодування пільг за профознакою на державному рівні був відсутній. Лише постановою Кабінету Міністрів України від 18.10.2006 р. № 1430 внесено зміни до постанови Кабінету Міністрів України від 31.03.2003 р. № 426 "Про затвердження Порядку надання пільг, компенсацій і гарантій працівникам бюджетних установ, військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу", розроблено механізм розрахунків розміру пільг окремим категоріям громадян, якими визначено механізм нарахування пільг за професійною ознакою.

При вирішенні спору суд враховує також наступне.

Статтею 116 Бюджетного кодексу України визначено, що бюджетним правопорушенням визнається недотримання учасником бюджетного процесу встановленого цим Кодексом та іншими нормативно-правовими актами порядку складання, розгляду, затвердження, внесення змін, виконання бюджету чи звіту про виконання бюджету.

Згідно ст. 117 Бюджетного кодексу України Міністерство фінансів України, Державне казначейство України, Державна контрольно-ревізійна служба України, місцеві фінансові органи, голови виконавчих органів міських міст районного значення, селищних та сільських рад, головні розпорядники бюджетних коштів у межах своїх повноважень можуть призупиняти бюджетні асигнування у разі:

1) несвоєчасного і неповного подання звітності про виконання бюджету;

2) невиконання вимог щодо бухгалтерського обліку, складання звітності та внутрішнього фінансового контролю за бюджетними коштами і недотримання порядку перерахування цих коштів;

3) подання недостовірних звітів та інформації про виконання бюджету;

4) порушення розпорядниками бюджетних коштів вимог щодо прийняття ними бюджетних зобов'язань;

5) нецільового використання бюджетних коштів.

Статтею 118 Бюджетного кодексу України визначені заходи, що застосовуються до розпорядників та одержувачів бюджетних коштів за вчинені ними бюджетні правопорушення.

Згідно даної норми у разі виявлення бюджетного правопорушення Міністерство фінансів України, Державне казначейство України, органи Державної контрольно-ревізійної служби України, місцеві фінансові органи, голови виконавчих органів міських міст районного значення, селищних та сільських рад і головні розпорядники бюджетних коштів у межах своєї компетенції можуть вчиняти такі дії щодо тих розпорядників бюджетних коштів та одержувачів, яким вони довели відповідні бюджетні асигнування:

1) застосування адміністративних стягнень до осіб, винних у бюджетних правопорушеннях відповідно до закону;

2) зупинення операцій з бюджетними коштами.

Накладення на особу заходу стягнення за бюджетне правопорушення не звільняє її від відшкодування заподіяної таким правопорушенням матеріальної шкоди в порядку, встановленому законом.

Законодавством не передбачено стягнення коштів, які перераховані одержувачеві (в даному випадку –фізичним особам) з розпорядника цих коштів, який є державною бюджетною установою, що фінансується за рахунок Державного бюджету України.

Також, слід зазначити, що в Бюджетному кодексі України та інших нормативно-правових актах, якими регулюються дані правовідносини, не міститься такого бюджетного порушення як "незаконне використання коштів", та відсутнє визначення цього поняття.

Крім того, як свідчать матеріали справи, кошти за надані пільги працівникам бюджетних установ, в т.ч. педагогічним працівникам, відповідачем перераховувалися на підставі реєстрів осіб, які мають право на отримання пільг, поданих відділом освіти Решетилівської райдержадміністрації. Виплата коштів особам, не включених в дані реєстри, позивачем не зафіксовано. В даних реєстрах не містяться відомості щодо суми доходів осіб, які мають право на отримання пільг, що унеможливлює здійснення відповідачем відповідної перевірки правильності їх формування.

Відповідно до п.10 постанови Кабінету Міністрів України від 31.03.2003 р. № 426 "Про затвердження Порядку надання пільг, компенсацій і гарантій працівникам бюджетних установ, військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу" (в редакції станом на 30.04.2005р. –на час виплати пільг) установи організовують облік, систематизацію та зберігання інформації щодо пільговиків, розраховують суми щомісячних виплат за отримані пільговиками послуги та виплачують їх разом з іншими щомісячними виплатами, запроваджують відповідний бухгалтерський облік і фінансову звітність згідно із законодавством, надають пільговикам консультації щодо умов отримання грошового еквівалента вартості пільг, визначених відповідно до цього Порядку.

Відповідач не має можливості провести перевірку правильності поданих відділом освіти відомостей про осіб, які мають право на отримання пільг, проведення такої перевірки не передбачено законодавством.

Як встановлено п.10 вищевказаної постанови Кабінету Міністрів України від 31.03.2003 р. № 426 саме установи, в яких працюють особи, які мають право на отримання пільг, розраховують розмір пільг, що надаються працівникам та подають в установленому порядку органам праці та соціального захисту населення, підприємствам і організаціям, що надають послуги, відомості про працівників та розмір грошового еквівалента пільг.

Таким чином, в разі подання Новосанжавським управлінням газового господадства неправильних відомостей, відсутні підстави для покладення відповідальності на відповідача.

Виплата коштів особам, не включеним в надані Новосанжавським управлінням газового господадства позивачем не зафіксовано.

З огляду на викладене, позов задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 160-165 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, –

П О С Т А Н О В И В :

У позові відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений Кодексом адміністративного судочинства, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду.

Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Заява про апеляційне оскарження подається протягом десяти днів з дня її проголошення. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя                                                                      Георгієвський В.Д.