ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" жовтня 2008 р.

Справа № 6/260

Господарський
суд Чернівецької області в складі головуючого судді  Паскаря
А. Д. при секретарі судового засідання Байталюку В. Д.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні позов

Приватного
підприємця ОСОБА_1, м. Чернівці,

до
Державного підприємства дослідне господарство «Центральне», м. Чернівці,

про
визнання угоди дійсною та визнання права власності на майно

за
участю представників сторін:

від
позивача -ОСОБА_2, довіреність від 24.09.2008;

відповідача
-Павленко В. І., довіреність від 22.10.2008 № 135,

В С Т А Н О В И В:

Приватний  підприємець ОСОБА_1, АДРЕСА_1, звернувся до
господарського суду Чернівецької області з позовною заявою про визнання
укладеного між сторонами 10.11.2006 договору купівлі-продажу будівлі
тваринницької ферми, площею 1120 м2, розташованої по вул. Каштанова,
112  м. Чернівці на земельний ділянці
розміром 1366,40 м2, дійсним, та про визнання за позивачем права
власності на зазначені будівлі.

Позовні
вимоги обґрунтовуються тим, що у відповідності до умов договору власником
предмету договору позивач став в момент здійснення повної оплати його вартості,
однак відповідач свої зобов'язання провести нотаріальне посвідчення договору не
виконав. Згідно з частиною 2 статті 220 Цивільного кодексу України та пункту 4
постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 28.04.1978 «Про судову
практику в справах про визнання угод недійсними»суд може визнати договір дійсним
без його нотаріального посвідчення.

Відповідач
позов визнав у повному обсязі.

Дослідивши
матеріали справи, проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні
правовідносини, та заслухавши пояснення представників сторін, суд дійшов
висновку про обґрунтованість позову.

У
відповідності до частини 1 статті 316 Цивільного кодексу України право
власності визначається як право особи на річ (майно), яке вона здійснює
відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Підстави
набуття права власності містяться в статті 328 ЦК України, згідно з якою воно
набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається
набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність
набуття права власності не встановлена судом.

Власник
майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право
оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним
документа, який засвідчує його право власності (стаття 392 ЦК України).

Частиною
1 статті 638 Цивільного кодексу України визначено, що договір є укладеним, якщо
сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними
умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як
істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо
яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Судом
встановлено, що 10.11.2006 сторони уклали між собою договір купівлі-продажу
зазначеної будівлі тваринницької ферми за 95000 грн., які позивач перерахував
відповідачеві в листопаді-грудні 2006 року у повному обсязі.

В
пункті 1.2 договору сторони визначили, що право власності на майно переходить
до покупця з моменту повної оплати вартості майна, нотаріального посвідчення та
реєстрації договору.

Як
вбачається з пунктів 6.1 та 13.1 договору, зобов'язання по підготуванню
відповідних документів, нотаріальному посвідченню і реєстрацію договору
покладено на відповідача, який повинен здійснити ці дії в п'ятиденний термін з
моменту повної оплати вартості майна.

Проте
відповідач ухилився від нотаріального посвідчення договору.

Згідно
частини 2 статті 220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних
умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або
часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його
нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі
наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

За
таких обставин суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню у повному
обсязі, а судові витрати слід покласти на відповідача, який не виконав у
повному обсязі свої зобов'язання за договором.

На
підставі викладеного, керуючись статтями 82, 84, 85 Господарського
процесуального кодексу України, господарський суд

В И Р І Ш И В :

1.          Позов задовольнити.

2.          Визнати дійсним договір
купівлі-продажу від 10.11.2006 будівлі тваринницької ферми, площею 1120 м2,
розташованої по вул. Каштанова, 112  м.
Чернівці, на земельній ділянці розміром 1366,40 м2, укладений між
Приватним підприємцем ОСОБА_1 та Державним підприємством дослідне господарство
«Центральне».

3.          Визнати за Приватним підприємцем
ОСОБА_1, індивідуальний ідентифікацій НОМЕР_1, АДРЕСА_1, право власності на
нерухоме майно, а саме на будівлю тваринницької ферми, площею 1120 м2,
розташованої по вул. Каштанова, 112  м.
Чернівці на земельний ділянці розміром 1366,40 м2.

4.          Стягнути з Державного підприємства
дослідне господарство «Центральне», ідентифікаційний код 00729876, м. Чернівці,
вул. Каштанова, 20, на користь Приватного підприємця ОСОБА_1, індивідуальний
ідентифікаційний НОМЕР_1, АДРЕСА_1, державне мито в сумі 950,00 грн. та
витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 118,00
грн.

Суддя                                                          А. Паскарь