ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.09.2008 р.                                                                      Справа №16/183

за позовом Акціонерного товариства "ОЛІМП"

до Приватного підприємця Троценко Наталії Євгенієвни

про стягнення грошових коштів у сумі 72 371,01 грн

Суддя Тимощенко О.М.

Представники:

від позивача: Захарян Г.П.

від відповідача: відсутні

Суть справи: розглядається позовна заява про стягнення 72 371,01 грн., з них - 39454,00 грн. основного боргу по договору поставки №141 від 18.10.2004р., 14 808,14 грн. інфляційних, 15453,87 грн. пені, 2 655,00 грн. річних.

Позивач на задоволенні позову наполягає.

Відповідач повідомлявся судом про час і місце розгляду справи шляхом направлення ухвал суду від 20.06.2008р. та від 22.07.08р. на адресу, вказану у позові. Однак поштові відправлення повернулися до суду без вручення адресату у зв'язку з закінченням терміну зберігання (згідно відмітки поштової установи). У матеріалах справи є довідка з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, згідно з якою Відповідач проживає за адресою, вказаною у позові (м. Полтава, вул.Шевченка,22/46,кв.1), тобто, він належним чином повідомлявся судом про час і місце розгляду справи. Враховуючи викладене, а також те, що строк розгляду спору, встановлений ст.69 ГПК України, закінчився, розшук Відповідача не входить до компетенції суду, а у матеріалах справи достатньо доказів для її розгляду по суті, суд розглядає справу за наявними у ній матеріалами згідно ст.75 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив:

18.10.2008р. між сторонами був укладений договір поставки №141, згідно з умовами якого подавець (Позивач) зобов'язався поставити у власність, а покупець (Відповідач) - прийняти та своєчасно оплатити меблі та іншу продукцію - товар - на умовах даного договору. Асортимент, кількість та ціни фіксуються у накладних документах, які є невід'ємною частиною договору та мають силу протоколу узгодження цін. Порядок розрахунків встановлений п.3 Договору: оплата товару покупцем здійснюється шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок продавця протягом 30 календарних днів з моменту поставки (отримання) товару. у випадку порушення строків оплати товару покупець зобов'язаний повернути товар на склад продавця з оформленням відповідної документації.

Відповідно до п.6.2 договору, при порушенні строків оплати отриманого товару чи неповерненні його в установлений строк продавцю, покупець сплачує продавцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на момент нарахування пені від вартості неоплаченого чи неповерненого товару за кожен день прострочення.

Даний договір вступає в силу з моменту підписання обома сторонами та чинний до 31.12.2005р. ат до повного виконання його умов.

Як стверджує Позивач, на виконання своїх зобов'язань по договору він поставив Відповідачу по накладним товар на загальну суму 69 215,00 грн. (копії накладних, підписаних представниками сторін та завірених печатками - в матер.справи).

Однак Відповідач не виконав належним чином взяті на себе зобов'язання по оплаті товару, у зв'язку з чим, як вказує Позивач, за ним рахується станом на 04.04.2008р. заборгованість у сумі 39 454,00 грн. за поставлений товар.

Саме цю суму основного боргу позивач просить стягнути з відповідача.

Крім того, на підставі п.6.2 договору, Позивач нарахував та просить стягнути з Відповідача 15 453,87 грн. пені за період з 06.01.2006р. по 04.04.2008р.

Крім того, на підставі ст.625 ЦК України, якою передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних з простроченої суми, якщо законом або договором не встановлений інший розмір процентів, позивач нарахував та просить стягнути з відповідача 14 808,14 грн. інфляційних за період з 06.01.2006р. по 04.04.2008р. та 2 655,00 грн. річних за вказаний період.

Таким чином, загальна сума, Позивач просить стягнути з Відповідача, становить 72 371,01 грн.

Згідно ст.11 ЦК України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст.626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст.629 ЦК України). Відповідно до ст.631 ЦК України, строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права та виконати обов'язки відповідно до договору.

Згідно ст.712 ЦК України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ст.526 ЦК України зобов'язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог , що звичайно ставляться.

Суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах ставляться.

Згідно ст.610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, встановлених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.525 Цивільного кодексу України).

Згідно ст.530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно повинно бути виконане у встановлений строк (термін).

Відповідно до ст.625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних з простроченої суми, якщо законом або договором не встановлений інший розмір процентів.

Таким чином, з огляду на викладене, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення основного боргу, інфляційних та річних є правомірними, обґрунтованими, підтверджуються належними доказами, що є у матеріалах справи, тому підлягають задоволенню.

Стосовно стягнення пені суд зазначає наступне:

Відповідно до ст.546 ЦК України, виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Правочин щодо забезпечення виконання зобов'язання вчиняється у письмовій формі (ст.547 ЦК України).

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ст.549 ЦК України). Предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства (ст.51 ЦК України).

З огляду на ч.6 ст.232 Господарського кодексу, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Згідно ст.1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань", платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Відповідно до ст.2 цього закону, розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня.

З урахуванням викладеного, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення пені підлягають задоволенню частково, у сумі 3658,95 грн.

Таким чином, загальна сума, яка підлягає стягненню з Відповідача, становить 60 576,09 грн.

Судові витрати розподіляються між сторонами з урахуванням положень ст.49 ГПК України.

Згідно ст.33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

На підставі матеріалів справи, враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст.33,43,49,75,82-85 ГПК України, суддя, -

В И Р І Ш И В :

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Стягнути з фізичної особи-підприємця Троценко Наталії Євгеніївні (36011, вул.Шевченка,22/46,кв.1, м. Полтава, р/р 0000 АКПБ УСБ МФО 331865 код ЄДРПОУ ) на користь Акціонерного товариства "ОЛІМП" (поштова адреса: 62416,Харківська область, Харківський район, с.Пісочин, вул.Заводська/Чапаєва,18/86, юридична адреса: 61009, м. Харків, пер.Артюхівський,38, р/р 260083243 в ОАО "Райффайзен Банк Аваль", МФО 350589, ) 39 454,00 грн. основного боргу, 14 808,14 грн. інфляційних, 2655,00 грн. річних, 3658,95 грн. пені, 605,76 грн. витрат по сплаті державного мита, 98,77 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Видати наказ після набрання рішення судової сили.

3. Копії рішення направити сторонам.

Суддя                                                                      Тимощенко О.М.