СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Постанова

Іменем України

12 лютого 2008 року

Справа № 20-11/317-8/179-1/065-12/333

Севастопольський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді                                                  Антонової І.В.,

суддів                                                                      Котлярової О.Л.,

Дугаренко О.В.,

за участю представників сторін:

позивача: Злобін Андрій Анатолійович, довіреність № 8/0/2-08 від 02.01.08, відкрите акціонерне товариство "Енергетична компанія "Севастопольенерго";

відповідача: Михайлова Наталія Володимирівна, довіреність № 1569 від 28.12.07, державне комунальне підприємство "Ремонтно-експлуатаційне підприємство № 17";

відповідача: не з'явився, Комунальне підприємство "Енергосервіс";

відповідача: не з'явився , Севастопольське міське територіальне відділення Антимонопольного комітету України;

за позовом           відкритого акціонерного товариства "Енергетична компанія "Севастопольенерго" (вул. Хрустальова, 44,Севастополь,99040)

до           Державного комунального підприємства "Ремонтно-експлуатаційне підприємство № 17" (вул. Очаковців, 6,Севастополь,99011)

комунальне підприємство "Енергосервіс" (вул. І. Голубця, 5,Севастополь,99003)

Севастопольське міське територіальне відділення Антимонопольного комітету України (вул. Леніна, 48,Севастополь,99011)

про стягнення 55016, 58 грн.

ВСТАНОВИВ:

Позивач, відкрите акціонерне товариство „Енергетична компанія „Севастопольенерго”, звернувся до господарського суду міста Севастополя із позовною заявою до відповідача, державного комунального підприємства „Ремонтно-експлуатаційне підприємство №17”, про стягнення вартості недоврахованої електроенергії в сумі 55016, 58 грн..

В процесі розгляду справи, у зв’язку із частковою сплатою вартості недоврахованої електроенергії в сумі 513, 32 грн., позивач зменшив позовні вимоги та просив стягнути з державного комунального підприємства „Ремонтно-експлуатаційне підприємство №17” 54503, 26 грн..

Ухвалою господарського суду міста Севастополя від 14 серпня 2006 року залучено до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, Севастопольське міське територіальне відділення Антимонопольного комітету України.

Ухвалою господарського суду міста Севастополя від 24 липня 2006 року залучено до участі у справі у якості іншого відповідача комунальне підприємство „Енергосервіс”.

Справа неодноразово розглядалась різними судовими інстанціями.

Рішенням господарського суду міста Севастополя від 18 грудня 2007 року у справі № 2-11/317-8/179-1/065-12/333 (суддя Харченко І.А) позов відкритого акціонерного товариства „Енергетична компанія „Севастопольенерго” задоволений повністю.

З державного комунального підприємства „Ремонтно - експлуатаційне підприємство № 17” стягнуто на користь відкритого акціонерного товариства „Севастопольенерго” заборгованість за недовраховану електричну енергію в сумі 54503,26 грн..

Виключено з числа відповідачів комунальне підприємство „Енергосервіс”.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Не погодившись з рішенням суду, державне комунальне підприємство „Ремонтно - експлуатаційне підприємство № 17” звернулось до Севастопольського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду міста Севастополя та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позову.

Доводи заявника апеляційної скарги обґрунтовані неповним з’ясуванням господарським судом міста Севастополя обставин, що мають значення для справи, а також порушенням норм матеріального права.

Так, за твердженням апелянта, судом першої інстанції не було враховано, що державним комунальним підприємством „Ремонтно - експлуатаційне підприємство № 17” не здійснювалось самовільне підключення токопріємников до електричної мережі.

Також, апелянт стверджує, що акти, складені позивачем, не можуть бути належними доказами порушення Правил користування електричною енергією.

Крім того апелянт, посилаючись на додаткову угоду від 28 грудня 2006 року, стверджує, що не є належним платником вказаної заборгованості

Більш детальніше доводи викладені в апеляційній скарзі.

У судове засідання, призначене на 12 лютого 2008 року, представники відповідачів, комунального підприємства „Енергосервіс” та Севастопольського міського територіального відділення Антимонопольного комітету України, не з’явились, про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином, що підтверджується матеріалами справи.

Враховуючи, що відповідно до частини 2 статті 101 Господарського-процесуального кодексу України апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги (подання) і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі, судова колегія вважає можливим розглянути скаргу за відсутності нез’явившихся представників сторін.

Переглянувши постанову суду першої інстанції в порядку статті 101 Господарського процесуального кодексу України, судова колегія встановила наступне.

01 лютого 2002 року між відкритим акціонерним товариством „Енергетична компанія „Севастопольенерго” та державним комунальним підприємством „Ремонтно-експлуатаційне підприємство № 17” укладений договір № 182 про користування електричною енергією.

Згідно з пунктом 1.1. договору відкрите акціонерне товариство „Енергетична компанія „Севастопольенерго” (енергопостачальник) зобов’язується поставляти (надавати) державному комунальному підприємству „Ремонтно-експлуатаційне підприємство № 17”( абоненту) електроенергію у об’ємах, дозволених до користування згідно з договірними квартальними розрахунковими величинами споживання електричної енергії та потужності (додаток №1).

Відповідно до пункту 1.2.1 абонент, державне комунальне підприємство „Ремонтно-експлуатаційне підприємство № 17”, зобов’язується здійснювати сплату за спожиту електричну енергію у строки, вказані у додатку № 5.

Пунктом 3.1 договору передбачено, що розрахункові прибори обліку електроенергії є власністю відкритого акціонерного товариства „Енергетична компанія „Севастопольенерго”.

Згідно з пунктом 6.1 договору строк його дії встановлений з 01 лютого 2002 року по 01 лютого 2003 року, вважається щорічно продовженим на наступний рік та діє до теперішнього часу.

Додатком № 3 до договору сторони узгодили перелік міст обліку електричної енергії, згідно з яким здійснюються розрахунки за спожиту електроенергію, зокрема за адресами: вул. Одеська, 21, вул.. Адм. Октябрьського ,8, 9, 10, 11, 12, 13 ,16, вул.. В.Морська, 30, 38 (позиції 125, 14, 16, 17, 18, 19, 20, 12, 13 в додатку № 3 до договору).

Згідно з даним додатком точка обліку по вул. Адм. Октябрьського, 9 була обладнана приладом обліку електричної енергії № 4313582, на решті місць прилади обліку електричної енергії були відсутні.

Згідно з умовами договору про користування електричною енергією межі відповідальності за стан та обслуговування електроприладів встановлюваються актом розмежування балансової належності (додаток № 2).

Таким чином, сторонами при укладенні договору № 182 про користування електричною енергією було узгоджено, що відкрите акціонерне товариство „Енергетична компанія „Севастопольенерго” відповідає за стан електроприладів до введення будинку до експлуатації, тоді як за стан електроприладів після введення будинку до експлуатації відповідає державне комунальне підприємство „Ремонтно-експлуатаційне підприємство № 17”.

В ході перевірки стану розрахункових приборів співробітниками відкритого акціонерного товариства „Енергетична компанія „Севастопольенерго” на території житлових будинків, розташованих за адресою: місто Севастополь, вул. Одеська ,21, вул.. В.Морська, 30, вул.. Адм. Октябрьського,16, 8, вул.. В.Морська, 38, вул.. Адм. Октябрьського, 10, 9, 12, 13, 11 було встановлено порушення правил користування електричною енергією шляхом безоблікового споживання електроенергії за відсутністю дозволу постачальника відповідно до вимог пункту 7.39 Правил користування електричною енергією, про що складені акти № 0081101, 0081099, 0080926, 0081059, 0081100, 0081066, 0081065, 0081102 від 13 травня 2005 року та № 0080886 від 06 травня 2005 року.

У відповідності до пунктів 2.6, 7 Методики обчислення обсягу електричної енергії, недоврахованої внаслідок порушення споживачем – юридичною особою правил користування електричною енергією, затвердженої постановою НКРЕ від 05.12.2001 N 1197, відкритим акціонерним товариством „Енергетична компанія „Севастопольенерго” був зроблений розрахунок вартості недоврахованої державним комунальним підприємством „Ремонтно - експлуатаційне підприємство № 17” електричної енергії в розмірі 54503, 26 грн.

Відмова державного комунального підприємства „Ремонтно - експлуатаційне підприємство № 17” добровільно відшкодувати вартість необлікованої спожитої електричної енергії з’явилась підставою для звернення відкритого акціонерного товариства „Енергетична компанія „Севастопольенерго” із даною позовною заявою до господарського суду міста Севастополя.

Дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, судова колегія дійшла висновку про відсутність підстав для її задоволення виходячи з наступного.

Відповідно до статті 275 Господарського кодексу України, статті 26 Закону України „Про електроенергетику”, пункту 1.3 Правил користування електричною енергією”, затверджених постановою НКРЕ від 31 липня 1996 року № 28, споживання електричної енергії можливо лише на підставі договору з енергопостачальником.

Згідно зі статтею 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У відповідності до з пунктом 1 статті 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Підставою для задоволення позовних вимог відкритого акціонерного товариства „Енергетична компанія „Севастопольенерго” судом першої інстанції є вимоги статті 27 Закону України „Про електроенергетику”, відповідно до якої правопорушенням в електроенергетиці є самовільне підключення до об'єктів електроенергетики і споживання енергії без приладів обліку, що у даному випадку підтверджується відповідними актами, що є в матеріалах справи.

Згідно з пунктом 4.1 Правил користування електричною енергією, який діяв на момент виникнення спору, електроприлади споживача повинні бути обладнані необхідними розрахунковими приладами обліку для розрахунків за спожиту електричну енергію. Відповідальністть за збереження та цілісність розрахункових приладів обліку електричної енергії та пломб на них покладається на їх власників або організацію на території (або в примищенні) якої вони встановлені відповідно до договору.

Як вбачається з матеріалів справи, при укладенні договору сторони домовились, що у відповідності до акту розмежування балансової належності, відповідальність за збереження та цілісність приладів обліку електрічної енергії покладається на державне комунальне підприємство „Ремонтно - експлуатаційне підприємство № 17”.

Відповідно до пункту 2.6 Постанови НКРЕ № 1197 від 05.12.2001 "Про затвердження методики обмеження обсягу електричної енергії, недоврахованої внаслідок порушення споживачем - юридичною особою правил користування електричною енергією" Методика застосовується у випадку самовільного приєднання споживачем токопріємників до мережі (у тому числі приєднання з порушеннями встановленими Правилами користування електричною енергією процедури та приєднання токопріємників поза обліку).

Таким чином, пунктом 2.6 Методики, на підставі якої позивачем було здійснене нарахування, передбачено „приєднання токопріємника до мережі (у тому числі приєднання з порушенням встановленої Правилами користування електричною енергією процедури та приєднання токопріємників поза обліком) –саме внаслідок виявлення даного порушення (споживання електричної енергії без приборів обліку) і були складені акти про порушення Правил користування електричною енергією, які є предметом розгляду у даному господарському спорі.

Згідно з пунктом 6 Методики при розрахуванні показники приладів обліку не враховуються ( у зв’язку з їх відсутністю).

Судова колегія вважає необґрунтованими твердження апелянта про те, що акти позивача про порушення державним комунальним підприємством „Ремонтно - експлуатаційне підприємство № 17” Правил користування електричною енергією не можуть бути належними доказами у справі.

Так, у відповідності до пункту 6.41 Правил у разі виявлення під час контрольного огляду або технічної перевірки уповноваженим представником постачальника електричної енергії, від якого споживач одержує електричну енергію, або електропередавальної організації порушень цих Правил або умов договору на місці виявлення порушення у присутності представника споживача оформляється двосторонній акт порушень. В акті мають бути зазначені зміст виявленого порушення із посиланням на відповідні пункти цих Правил та вихідні дані, необхідні та достатні для визначення обсягу недоврахованої електричної енергії та/або суми завданих споживачем збитків. За необхідності в акті зазначаються заходи, які необхідно вжити для усунення допущених порушень. Акт складається в двох примірниках, один з яких передається або надсилається споживачеві. У разі відмови споживача підписати акт в ньому робиться запис про відмову. У цьому разі акт вважається дійсним, якщо він підписаний не менше ніж трьома уповноваженими представниками постачальника електричної енергії (електропередавальної організації). Споживач має право подати пояснення і зауваження щодо змісту акта, які зазначаються в акті, а також викласти мотиви своєї відмови від його підписання.

Пунктом 6.42 Правил встановлено, що на підставі акта порушень уповноваженими представниками постачальника електричної енергії (електропередавальної організації) під час засідань комісії з розгляду актів про порушення визначаються обсяг недоврахованої електричної енергії та сума завданих споживачем збитків.

Акти відкритого акціонерного товариства „Енергетична компанія „Севастопольенерго” відповідачем не оскаржувались у встановленому законом порядку та є чинними.

Доводи апелянта про те, що він не є належним платником вартості недоврахованої електроенергії судова колегія також вважає безпідставними.

В обґрунтування вказаних доводів державне комунальне підприємство „Ремонтно - експлуатаційне підприємство № 17” посилається на додаткову угоду від 28 грудня 2006 року, укладену між ним, відкритим акціонерним товариством „Енергетична компанія „Севастопольенерго” та комунальним підприємством „Енергосервіс”, яка, за твердженням апелянта, є новацією.

Однак, як вбачається з матеріалів справи, додаткова угода стосується плати за спожиту державним комунальним підприємством „Ремонтно - експлуатаційне підприємство № 17” електричну енергію після укладення додаткової угоди, тобто після 28 грудня 2006 року, та не має зворотної сили.

Відповідно до частини 2 статті 604 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється за домовленістю сторін про заміну первісного зобов'язання новим зобов'язанням між тими ж сторонами (новація).

Комунальне підприємство „Енергосервіс” не є стороною за договором № 182 від 01 лютого 2002 року , на підставі чого судова колегія дійшла висновку про те, що додаткова угода від 28 грудня 2006 року не є новацією.

Відносно тверджень апелянта про те, що договором на постачання електричної енергії № 182 від 01 лютого 2002 року не передбачено стягнення вартості недовраховано спожитої електроенергії, судова колегія вважає за необхідне зазначити наступне.

Пунктом 4.1 договору від 01 лютого 2002 року передбачено, що за недотримання умов договору, законодавчих та директивних актів, які регламентують питання енергопостачання та питання взаємовідносин сторін, сторони несуть відповідальність згідно з діючим законодавством.

Правила користування електричною енергією, а також Методика обмеження обсягу електричної енергії, недоврахованої внаслідок порушення споживачем - юридичною особою правил користування електричною енергією є саме законодавчими та директивними актами, які регламентують питання енергопостачання та питання взаємовідносин сторін.

Частиною 3 статті 5 Господарського кодексу України передбачено, що суб'єкти господарювання та інші учасники відносин у сфері господарювання здійснюють свою діяльність у межах встановленого правового господарського порядку, додержуючись вимог законодавства.

Перелік викладеного свідчить про обґрунтуваність позовних вимог відкритого акціонерного товариства „Енергетична компанія „Севастопольенерго” про стягнення з державного комунального підприємства „Ремонтно-експлуатаційне підприємство №17” вартості недоврахованої електроенергії в сумі 54503, 26 грн..

Таким чином, оскільки суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, з дослідженням всіх обставин у справі, підстави для його скасування відсутні.

У відповідності до пункту 6 статті 83 Господарського процесуального кодексу України господарський суд, приймаючи рішення, має право відстрочити або розстрочити виконання рішення.

Враховуючи, що державне комунальне підприємство „Ремонтно-експлуатаційне підприємство №17” є комунальним підприємством, фінансове положення якого залежить від платежів населення та приймаючи до уваги наявність заборгованості споживачів комунальних послуг перед відповідачем, суд, за власною ініціативою, вважає можливим відстрочити виконання судового рішення на 1 рік.

Керуючись статтями 83, 99, 101, пунктом 1 статті 103, статтею 105 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу державного комунального підприємства „Ремонтно - експлуатаційне підприємство № 17” залишити без задоволення.

2. Рішення господарського суду Автономної Республіки Крим від 18 грудня 2007 року у справі № 20-11/317-8/179-1/065-12/333 залишити без змін.

3. Відстрочити виконання рішення суду на 1 рік.

Головуючий суддя                                                  І.В. Антонова

Судді                                                                                О.Л. Котлярова

О.В. Дугаренко