ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

12.03.08 р.                     Справа № 33/14

Суддя господарського суду Донецької області Новікова Р.Г., при секретарі судового засідання Ващенко О.С., розглянув у відкритому судовому засіданні справу:

за позовом Донецького державного науково-дослідного інституту чорної металургії м. Донецьк

до Товариства з обмеженою відповідальністю „Укртехком” и К” м. Донецьк

за участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору Приватного підприємства „Доненергоавтоматика” м. Донецьк

про стягнення 29063грн.25коп.

за участю представників:

від позивача: Ушаков Г.М. – за дов. №01-1/260-юр від 25.04.2006р.

від відповідача: не з’явився

від третьої особи: не з’явився

СУТЬ СПОРУ: Донецький державний науково-дослідний інститут чорної металургії м. Донецьк звернувся до Товариства з обмеженою відповідальністю „Укртехком” и К” м. Донецьк за участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору Приватного підприємства „Доненергоавтоматика” м. Донецьк з позовом про стягнення 29068грн.03коп., а саме – неотриманий дохід у зв’язку з несплатою спожитих комунальних послуг та інших послуг, електроенергії за період з 01.01.2007р. по 30.06.2007р. в розмірі 24405грн.44коп., індекс інфляції в розмірі 1898грн.62коп., 3% річних в розмірі 436грн.41коп., пеня в розмірі подвійної облікової ставки НБУ в розмірі 2327грн.56коп.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на договір переведення боргу від 01.08.2006р., №ЧМ-0000258 від 30.03.2007р., №ЧМ-0000513 від 29.06.2007р., лист №01-1/532-юр від 19.09.2007р.

У поясненнях №01-1/89-юр від 22.02.2008р., наданих до суду 27.02.2008р., позивач вказав на те, що ТОВ „Укртехком” и К” м. Донецьк не уклав договору оренди та надання експлуатаційних послуг, але фактично займав визначені в договорі переведення боргу від 01.08.2006р. приміщення (акт державного виконавця від 23.02.2007р.) до 30.06.2007р.

Оскільки новий боржник за договором переведення боргу (ТОВ „Укртехком” и К”) не виконав свої зобов’язання з оплати боргів первісного боржника (Приватного підприємства „Доненергоавтоматика”) станом на 01.04.1006р. та не уклав як повинен був договір оренди та надання комунальних послуг після 01.04.2006р. і до дати фактичного виселення, позивач наполягає на тому, що в нього виникло право вимагати виконання зобов’язань, у тому числі відшкодування ТОВ „Укртехком” и К” не отриманого балансоутримувачем доходу за весь вказаний період внаслідок неможливості передання приміщень в оренду іншим особам.

Рахунком - фактурою №ЧМ-0000258 від 30.03.2007р. позивач пред’явив вимогу до сплати заборгованість з експлуатаційних витрат за умовами раніше чинного договору з первісним боржником (ПП „Доненергоавтоматика”) з розрахунку 21грн. за 1м2 площі, що була ним зайнята (за січень-березень 2007р. це дорівнює 10086грн.30коп.)

Заборгованість за електроенергію за такий самий період згідно показників лічильника становить 995грн. З урахуванням нарахування податку на додану вартість загальна сума виставленого до сплати рахунку за 3 місяці дорівнювала 12301грн.88коп.

Позивач вказує на те, що рахунок – фактуру №ЧМ-0000258 від 30.03.2007р. було отримано 11.04.2007р. директором ТОВ „Укртехком” и К” Лобановим Б.Г.

Аналогічним чином була вирахуваний та пред’явлений рахунок №ЧМ-0000513 від 29.06.2007р. за експлуатаційні послуги без електроенергії на загальну суму 12103грн.56коп. (з ПДВ). Позивач зазначає, що доказом відправлення цього рахунку є лист №01-1/532-юр від 19.09.2007р.

У зв’язку з викладеними обставинами, позивач надав уточнений розрахунок сум пені, 3% річних та інфляційної складової. Вказані суми позивач вираховував через 7 днів після пред’явлення рахунків, тобто з 19.04.2007р. та з 27.09.2007р.

У зв’язку з невиконанням відповідачем вимог суду, викладених в ухвалах господарського суду Донецької області від 14.01.2008р., 29.01.2008р., 11.02.2008р., 27.02.2008р. та нез’явленням у судове засідання, розгляд справи неодноразово відкладався.

Вказані ухвали суду були направлені відповідачем у справі в установленому порядку на адреси, вказані у позові. Отже, відповідача відповідно до статті 77 Господарського процесуального кодексу України належним чином повідомлено про час і місце розгляду справи.

На день розгляду справи у судовому засіданні 12.03.2008р. будь-яких письмових заяв та клопотань від відповідача щодо відкладення розгляду справи до суду не надходило.

Враховуючи, що від відповідача повідомлення щодо неможливості участі у судовому засіданні 12.03.2008р. до господарського суду Донецької області не надходило, відзив на позовну заяву і витребувані господарським судом документи не подано, справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

При цьому, згідно зі статтею 38 Господарського процесуального кодексу України визнання однією стороною фактичних даних і обставин, якими інша сторона обґрунтовує свої вимоги або заперечення, для господарського суду не є обов'язковим.

Дослідивши матеріали справи та вислухавши пояснення представника позивача, господарський суд встановив наступне.

Між Приватним підприємством „Доненергоавтоматика” (далі – первісний боржник), ТОВ „Укртехком і К” (далі – новий боржник) та Донецьким державним науково-дослідним інститутом чорної металургії (далі – кредитор) був укладений договір переводу боргу від 01.08.2006р.

Предметом угоди, як вбачається зі змісту пункту 1.1 цього договору є наступне – первісний боржник передає, а новий боржник приймає заборгованість з орендної плати, експлуатаційним витратам та комунальним послугам за орендовані кімнати №4402, №4404, №4406 загальною площею 160,1м2 будинку 26 по бульвару Шевченко в м. Донецьк, а також неотриманий дохід кредитора за фактично займану площу (160,1м2) первісним боржником за період з 01.04.2006р. по дату укладення договору, зазначеного в пункті 1.2 згідно із умовами раніше чинних договорів (договір оренди №129 від 01.04.2003р. та договору про надання послуг №20-эу від 01.01.2006р.)

Пунктом 1.2 договору переводу боргу від 01.08.2006р. передбачено, що кредитор згоден на заміну боржника в зобов’язанні, визначеному пунктом 1.1, з наступним оформленням договору оренди на вищезазначене приміщення новому боржнику. Проте такий договір із новим боржником укладений не був.

Як вбачається зі змісту пункту 2.1 сторони дійшли згоди, що сума договору становить 34249грн.50коп. (згідно рахунків, отриманих первісним боржником та підтверджена актом звіряння і на підставі рішення суду) без врахування неотриманого доходу з 01.04.2006р. по дату укладання договорів зазначених в пункті 1.2 договору переводу боргу від 01.08.2006р.

Кінцевий строк оплати згідно із пунктом 2.2 договору переводу боргу від 01.08.2006р. наступає не пізніше 10 днів з дня укладання договору.

Згідно із пунктом 5.1 договору переводу боргу від 01.08.2006р. вказаний договір набирає сили з моменту його підписання та діє протягом трьох місяців.

Суд вважає необґрунтованим пред’явлення до стягнення суми неотриманого доходу за договором про надання послуг №20-эу від 01.01.2006р., яка утворилась з 01.01.2007р. по 30.06.2007р.

Строк виконання грошових зобов’язань, визначений пунктом 2.2 договору переводу боргу від 01.08.2006р. не може визначати строк виконання зобов’язань, що виникли після укладання договору переводу боргу від 01.08.2006р.

Таким чином, суд дійшов висновку про відсутність строку для виконання відповідачем зобов’язання відносно сплати сум неотриманого доходу за фактично займану площу (160,1м2) за період з 01.01.2007р. по 30.06.2007р. згідно із умовами раніше чинних договорів (договір оренди №129 від 01.04.2003р. та договору про надання послуг №20-эу від 01.01.2006р.)

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

При цьому, згідно зі статтею 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 193 Господарського кодексу України визначено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

На адресу відповідача направлявся лист №01-1/532 від 19.09.2007р., в якому позивач зазначав, що розмір заборгованості за площу, яка фактично була зайнята ТОВ „Укртехком і К” за перше півріччя 2007р. становить 24405грн.44коп.

В цьому листі позивач наполягав на сплаті цієї суми та направляв на адресу ТОВ „Укртехком і К” рахунки №258 від 30.03.2007р. та №513 від 29.06.2007р.

Згідно зі статтею 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. При цьому, відповідно до статті 632 Цивільного кодексу України ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін.

Слід зазначити, що доказів узгодження вартості експлуатаційних послуг між сторонами позивачем не надано. Суд не приймає до уваги посилання позивача на договір про надання послуг №20-эу від 01.01.2006р., оскільки цей договір укладений між позивачем та Приватним підприємством „Доненергоавтоматика”.

Надані позивачем документи не містять в собі інформацію про те, що за період з січня по червень 2007р. саме відповідачем було дійсно спожиті послуги з електроенергії. В матеріалах справи відсутні та суду не надані докази правомірності і обґрунтованості пред’явлення до стягнення суми заборгованості з оплати послуг електроенергії в розмірі 995грн., вирахуваної позивачем.

Крім того, статтею 22 та статтею 623 Цивільного кодексу України визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. А боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки.

Відповідно до статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно до статті 11 Цивільного кодексу України підставою виникнення цивільних прав та обов’язків, у тому числі щодо відшкодування кредиторові збитків є зобов’язання, які виникають з договорів та інших правочинів.

За приписами статті 225 Господарського кодексу України до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включається, у тому числі, неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов'язання другою стороною.

Разом з тим, позивач не довів, що він мав право та можливість розраховувати на отримання доходу у зв’язку з передачею в користування нежитлового приміщення іншим суб’єктам господарювання та отримання оплати спожитих комунальних послуг та інших послуг, електроенергії за період з 01.01.2007р. по 30.06.2007р.

З урахуванням наведеного суд також відмовляє у задоволенні вимог про стягнення з відповідача індексу інфляції в розмірі 1898грн.62коп., 3% річних в розмірі 357грн.29коп., пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ в розмірі 2410грн.90коп.

Згідно із положенням статті 43 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Відповідно до статті 33 та 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Позивач не довів наявності у відповідача обов’язку за договором або за законом сплатити неотриманий дохід у зв’язку з несплатою спожитих комунальних послуг та інших послуг, електроенергії за період з 01.01.2007р. по 30.06.2007р. в розмірі 24405грн.44коп., індексу інфляції в розмірі 1898грн.62коп., 3% річних в розмірі 357грн.29коп., пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ в розмірі 2410грн.90коп.

Судові витрати підлягають розподілу з урахуванням норм статті 49 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись статтями Господарського кодексу та нормами Цивільного кодексу України, ст.ст. 1, 2, 4, 4№, 4І, 4і, 44, 45, 46, 21, 22, 33, 34, 36, 49, 82, 83, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю „Укртехком” и К” м. Донецьк за участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору Приватного підприємства „Доненергоавтоматика” м. Донецьк про стягнення неотриманого доходу у зв’язку з несплатою спожитих комунальних послуг та інших послуг, електроенергії за період з 01.01.2007р. по 30.06.2007р. в розмірі 24405грн.44коп., індексу інфляції в розмірі 1898грн.62коп., 3% річних в розмірі 357грн.29коп., пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ в розмірі 2410грн.90коп. – відмовити.

В судовому засіданні від 12.03.2008р. проголошено повний текст рішення.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня прийняття рішення. Рішення може бути оскаржено протягом десяти днів з дня його прийняття до Донецького апеляційного господарського суду.

Суддя Новікова Р.Г.