ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
Господарський суд Чернігівської області
________________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

"13" березня 2008 р.                                        Справа № 11/73а

За позовом: Військового прокурора Чернігівського гарнізону в інтересах держави в особі Військової частини А 4558

16600, м. Ніжин, вул. Шевченка, 97

До: Ніжинської об’єднаної державної податкової інспекції

16600, м. Ніжин, вул. Поштова, 2

Про скасування податкового повідомлення –рішення

Суддя Ю.М.Бобров

Секретар А.А.Радченко

ПРЕДСТАВНИКИ СТОРІН :

Від Позивача: Сидоренко Т.І. –представник, дов. від 20.02.08 р. № 7.

Від Відповідача: Градобик А.Г. –гол. держподатінспектор, дов. від 20.02.08 р. № 283/9/10-003,

Тараненко Г.П. –зав. сектору, дов. від 20.02.08 р. № 287/9/10-003.

В судовому засіданні взяв участь помічник військового прокурора Чернігівського гарнізону Ковтанюк Ю.Ю.

СУТЬ СПОРУ:

Військовий прокурор Чернігівського гарнізону, здійснюючи повноваження представництва інтересів держави в особі Військової частини А 4558 (далі –В/ч А4558) м.Ніжин, подав адміністративний позов до Ніжинської об’єднаної державної податкової інспекції про скасування податкового повідомлення - рішення інспекції від 19.11.07 р. № /0.

У розгляді справи оголошувалася перерва.

В судовому засіданні помічник військового прокурора та представник позивача підтримали позовні вимоги та їх обґрунтування, викладені у позовній заяві.

У позовній заяві прокурор, посилаючись на ст. 14 Закону України „Про Збройні Сили України” від 06.12.91 р. № 1934-ХІІ (далі –Закон № 1934), зазначає, що майно, закріплене за військовими частинами, є державною власністю, належить їм на праві оперативного управління та звільняється від плати усіх видів податків. Отже, вважає прокурор, В/ч А4558 звільнено від сплати податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів і, відповідно, від подання розрахунку суми податку.

Відповідач у письмових запереченнях на позовну заяву позовних вимог не визнає, вважаючи, що військові частини повинні подавати розрахунки та сплачувати податок власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів у загальному порядку. До того ж згідно ч. 3 ст. 1 Закону України „Про систему оподаткування” від 25.06.91 р. № 1251-ХІІ (далі –Закон № 1251) ставки, механізм справляння податків і зборів (обов’язкових платежів), і пільги щодо оподаткування не можуть встановлюватися або змінюватися іншими законами України, крім законів про оподаткування.

Представники відповідача в судовому засіданні підтримали заперечення з мотивів, викладених у письмових запереченнях на позовну заяву.

Дослідивши матеріали справи та проаналізувавши надані сторонами докази, заслухавши в судовому засіданні пояснення представників сторін та помічника військового прокурора, суд встановив наступне.

Ніжинською ОДПІ була проведена виїзна планова документальна перевірка В/ч А4558 з питань дотримання вимог податкового та іншого законодавства за період з 01.01.05 р. по 30.06.07 р., за результатами якої складено акт перевірки від 13.11.07 р. № 1642/23-08272152.

Як зазначено у цьому акті, перевіркою встановлено порушення В/ч А4558 ст. ст. 1, 2, 6 Закону України „Про податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів” від 11.12.91 р. № 1963-ХІІ (далі - Закон № 1963), а саме позивачем не подані розрахунки сум податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів за 2005 -2007 р.р. та відповідно занижено податкове зобов’язання по податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів в сумі 53735,50 грн., в т.ч. на 2005 р. в сумі 18559,00 грн., на 2006 р. в сумі 18799,50 грн., на 2007 рік в сумі 16377,00 грн.

На підставі акта перевірки Ніжинською ОДПІ згідно з п.п.17.1.1., 17.1.2 п.17.1 ст. 17 Закону України „Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” від 21.12.00 р. № 2181-ІІІ (далі –Закон № 2181) прийнято оскаржуване прокурором податкове повідомлення - рішення від 19.11.07 р. № /0 про визначення Військовій частині А 4558 податкового зобов’язання по податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів в сумі 53735,50 грн. основного платежу та в сумі 27377,75 грн. штрафних (фінансових) санкцій, всього 81113,25 грн.

Згідно п.п.5.2.2. п.5.2 ст. 5 Закону № 2181 у разі коли платник податків вважає, що контролюючий орган невірно визначив суму податкового зобов'язання або прийняв будь-яке інше рішення, що суперечить законодавству з питань оподаткування або виходить за межі його компетенції, встановленої законом, такий платник податків має право звернутися до контролюючого органу із скаргою про перегляд цього рішення, яка подається у письмовій формі та може супроводжуватися документами, розрахунками та доказами, які платник податків вважає за потрібне надати. Скарга повинна бути подана контролюючому органу протягом десяти календарних днів, наступних за днем отримання платником податків податкового повідомлення або іншого рішення контролюючого органу, що оскаржується. Контролюючий орган зобов'язаний прийняти вмотивоване рішення та надіслати його протягом двадцяти календарних днів від дня отримання скарги платника податків на його адресу поштою з повідомленням про вручення або надати йому під розписку.

Як свідчать матеріали справи, позивач скористався своїм правом звернення до контролюючого органу зі скаргою від 21.11.07 р. № 1553 (вх. № 5655/10 від 21.11.07 р.) на податкове повідомлення –рішення № /0 від 19.11.07 р.

Рішенням Ніжинської ОДПІ від 07.12.07 р. № 3817/10/23-012 про результати розгляду скарги В/ч А4558 оскаржуване позивачем податкове повідомлення –рішення від 19.11.07 р. № /0 залишено без змін, а скаргу –без задоволення.

Як вбачається із матеріалів справи, у В/ч А4558 станом на 01.01.05 р. обліковувалось 19 транспортних засобів, станом на 01.01.06 р. –19 транспортних засобів, станом на 01.01.07 р. –13 транспортних засобів.

Відповідно до ст. 1 Закону № 1963 платниками податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів є підприємства, установи та організації, які є юридичними особами, іноземні юридичні особи (далі - юридичні особи), а також громадяни України, іноземні громадяни та особи без громадянства (далі - фізичні особи), які здійснюють першу реєстрацію в Україні, реєстрацію, перереєстрацію транспортних засобів та/або мають зареєстровані в Україні згідно з чинним законодавством власні транспортні засоби, які відповідно до статті 2 цього Закону є об'єктами оподаткування.

Прокурор посилається на ст. 14 Закону № 1934, згідно якої земля, води, інші природні ресурси, а також майно, закріплені за військовими частинами, військовими навчальними закладами, установами та організаціями Збройних Сил України, є державною власністю, належить їм на праві оперативного управління та звільняються від сплати усіх видів податків.

Проте, відповідно до ч. 1, 3 ст. 1 Закону № 1251 встановлення і скасування податків і зборів (обов’язкових платежів) до бюджетів та до державних цільових фондів, а також пільг їх платникам здійснюється Верховною Радою України, Верховною Радою РА Крим і сільськими, селищними, міськими радами відповідно до цього закону, інших законів України про оподаткування.

Ставки, механізм справляння податків і зборів (обов’язкових платежів), за винятком особливих видів мита, і пільги щодо оподаткування не можуть встановлюватися іншими законами України, крім законів про оподаткування.

Закон № 1934 не є законом про оподаткування, а передбачені ст. 14 цього Закону пільги щодо оподаткування не можуть бути підставою для задоволення позову, оскільки відповідні зміни до законів про оподаткування не внесені.

З огляду на зазначене, суд вважає, що Військова частина А 4558 є платником податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів відповідно до ст. 14 Закону № 1251 і повинна подавати до податкового органу розрахунок суми цього податку.

Відповідно до ст. 6 Закону № 1963 податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів обчислюється юридичними особами на підставі звітних даних про кількість транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів станом на 1 січня поточного року. Обчислення податку з власників наземних транспортних засобів провадиться виходячи з об'єму циліндрів або потужності двигуна кожного виду і марки транспортних засобів, а податку з власників водних транспортних засобів - виходячи з довжини транспортного засобу за ставками, зазначеними у статті 3 цього Закону.

Юридичні особи на основі бухгалтерського звіту (балансу) у строки, визначені законом для річного звітного періоду, подають відповідному органу державної податкової служби за місцем реєстрації транспортних засобів розрахунок суми податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів на поточний рік за формою, затвердженою центральним податковим органом України.

Податкова декларація, розрахунок (далі –податкова декларація) - документ, що подається платником податків до контролюючого органу у строки, встановлені законодавством, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податку, збору (обов'язкового платежу) (п.1.11 ст. 1 Закону № 2181).

Згідно п.п. ”в” п.4.1.4 п.4.1 ст. 4 Закону № 2181 податкові декларації подаються за базовий податковий (звітний) період, що дорівнює календарному року, крім випадків, передбачених підпунктом "г" підпункту 4.1.4 цього пункту, - протягом 60 календарних днів за останнім календарним днем звітного (податкового) року.

Відповідно до п.п.17.1.1 п.17.1 ст. 17 Закону № 2181 платник податків, що не подає податкову декларацію у строки, визначені законодавством, сплачує штраф у розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян за кожне таке неподання або її затримку.

У разі коли контролюючий орган самостійно визначає суму податкового зобов'язання платника податків за підставами, викладеними у підпункті "а" підпункту 4.2.2 пункту 4.2 статті 4 цього Закону, додатково до штрафу, встановленого підпунктом 17.1.1 цього пункту, платник податків сплачує штраф у розмірі десяти відсотків суми податкового зобов'язання за кожний повний або неповний місяць затримки податкової декларації, але не більше п'ятдесяти відсотків від суми нарахованого податкового зобов'язання та не менше десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (п.п.17.1.2 п.17.1 ст. 17 Закону № 2181).

Крім того, згідно ст. 7 Закону № 1963 у разі приховування (заниження) об'єктів оподаткування з власників транспортних засобів стягуються сума несплаченого податку, а також пеня або штраф у порядку, передбаченому законом.

Суд вважає, що визначення Ніжинською ОДПІ В/ч А4558 податкового зобов’язання по податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів в сумі 53735,50 грн. основного платежу та в сумі 27377,75 грн. штрафних (фінансових) санкцій, всього 81113,25 грн., є правомірним, тому податкове повідомлення –рішення від 19.11.07 р. № /0 відповідає вимогам чинного законодавства.

Враховуючи вищенаведене, суд доходить висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають.

При прийнятті цієї постанови судом взяті до уваги постанова судової палати у господарських справах Верховного Суду України від 12.10.04 р. по справі № 3/139 та ухвала Вищого адміністративного суду України від 29.05.07 р. по справі № К-11514/06..

Керуючись ст.ст. 94, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У позові відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано.

Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений цим Кодексом, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Про апеляційне оскарження постанови спочатку подається заява.

Обґрунтування мотивів оскарження і вимоги до суду апеляційної інстанції викладаються в апеляційній скарзі.

Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до Київського апеляційного адміністративного суду через господарський суд Чернігівської області.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Київського апеляційного адміністративного суду.

Заява про апеляційне оскарження постанови подається протягом десяти днів з дня складання постанови в повному обсязі, відповідно до ст. 163 Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга на постанову подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

На підставі ч. 3 ст. 160 КАС України, в судовому засіданні 13.03.08 р. проголошено тільки вступну та резолютивну частини постанови.

Постанова суду в повному обсязі виготовлена 18.03.08 р.

Сторони можуть отримати копію постанови, виготовлену в повному обсязі, подавши відповідну заяву на ім’я головуючого судді через канцелярію суду.

Суддя Ю.М.Бобров