ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
суд Чернігівської області
________________________________________________________________________________________________
Тел. 698-166, факс 7-44-62
ПОСТАНОВА

"24" січня 2008 р.
Справа № 11/125а/27

Позивач: Суб'єкт
підприємницької діяльності ОСОБА_1,

АДРЕСА_1

Відповідач: Чернігівська
міжрайонна державна податкова інспекція,

14000, м. Чернігів, вул.
Воровського, 6

Предмет спору: про скасування
рішення

Суддя
Ю.М.Бобров

Секретар О.В.Скрипка

ПРЕДСТАВНИКИ СТОРІН :

Представник позивача: ОСОБА_2
довіреність № 2-4137 від 04.11.2006р.

Представник відповідача: Паншина
І.В. - начальник юридичного відділу, довіреність № 2411/9/10-015 від
24.12.2007р.

СУТЬ СПОРУ:

Позивачем -суб'єктом
підприємницької діяльності ОСОБА_1 подано адміністративний позов до
Чернігівської міжрайонної державної податкової інспекції про скасування рішення
інспекції.

Провадження у справі зупинялося,
розгляд справи відкладався та у її розгляді оголошувалась перерва.

У судовому засіданні представник
позивача підтримав позовні вимоги та їх обгрнутування, викладені у позовній
заяві, позивач вважає, що перевірка, на підставі якої відповідачем прийнято
оскаржуване рішення, здійснювалася з порушенням вимог чинного законодавства.

Уточнивши позовні вимоги,
представник позивача просить суд скасувати рішення Чернігівської МДПІ про
застосування штрафних (фінансових) санкцій від 29.11.06р. № /1.

Відповідач у письмових запереченнях
на позов, позовних вимог не визнає, вважаючи оскаржуване рішення таким, що
відповідає вимогам чинного законодавства.

Порушення позивачем порядку проведення
розрахунків підтверджується актом перевірки, який без зауважень підписано
продавцем-стажором СПД ОСОБА_1.

Представник відповідача у судовому
засіданні підтримав заперечення з мотивів, викладених у письмових запереченнях
на позов та письмовому додатку до заперечень .

Дослідивши матеріали справи,
проаналізувавши надані докази, заслухавши у судовому засіданні пояснення
представників сторін, суд встановив наступне.

СПД ОСОБА_1. зареєстровано як
фізичну особу -підприємця.

Посадовими особами ДПА України
Романенком Р.А. та РУ ДААК в Чернігівській області Скоріновим В.О. була
проведена позапланова перевірка позивача щодо контролю за здійсненням
розрахункових операцій у сфері готівкового та безготівкового обігу суб'єктами
підприємницької діяльності, за результатами якої складено акт перевірки від
19.10.06р. ( в акті описка -зазначено 16.10.06р.) № 25220087/2320.

Як зазначено в акті перевірки,
перевіркою, зокрема, встановлено непроведення розрахункових операцій через
реєстратор розрахункових операцій, а також невідповідність суми готівкових
коштів на місці проведення розрахунків, яка зазначена в денному звіті РРО.

На підставі акта перевірки,
Чернігівською МДПІ прийнято  рішення від
27.10.06р. № 3/0 про застосування до СПД ОСОБА_1. штрафних (фінансових)
санкцій на загальну суму 980,85 грн.

За результатами розгляду
апеляційної скарги позивача та на підставі акта перевірки, відповідачем
прийнято оскаржуване  позивачем рішення
від 29.11.06р. № /1 про застосування штрафних (фінансових) санкцій, в
якому 980,85 грн. фінансових санкцій залишено без змін.

Як зазначено в цьому рішенні,
фінансові санкції застосовані за порушення п. 1, п. 2, п. 13, ст. 3 Закону
України „Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі,
громадського харчування та послуг” від 06.07.95р. № 265/95-ВР (далі -Закон №
265), згідно п. 1 ст. 17, ст. 22 Закону № 265.

Відповідно до п. 1, п. 2, ч. 13 ст.
3 Закону № 265 суб'єкти підприємницької діяльності, які здійснюють розрахункові
операції в готівковій та/або безготівковій формі (із застосуванням платіжних
карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у
сфері торгівлі, громадського харчування та послуг зобов'язані:

1)          проводити розрахункові операції на
повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у
встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори
розрахункових операцій з роздрукуванням відповідних розрахункових документів,
що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених
цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку
розрахункових книжок;

2)          видавати особі, яка отримує або
повертає товар, отримує послугу або відмовляється від неї, розрахунковий
документ встановленої форми на повну суму проведеної операції;

13)          забезпечувати відповідність сум
готівкових коштів на місці проведення розрахунків сумі коштів, яка зазначена в
денному звіті реєстратора розрахункових операцій, а у випадку використання
розрахункової книжки -загальній сумі продажу за розрахунковими квитанціями,
виданими з початку робочого дня.

Контроль за додержанням суб'єктами
підприємницької діяльності порядку проведення розрахунків за товари (послуги),
інших вимог цього Закону, згідно ст. 15 Закону № 265, здійснюють органи
державної податкової служби України шляхом проведення планових або позапланових
перевірок згідно із законодавством України.

Планові або позапланові перевірки
осіб, що використовують реєстратори розрахункових операцій, розрахункової
книжки або книги обліку розрахункових операцій, здійснюються у порядку,
передбаченому законодавством України.

Згідно ч. 7 ст. 11-1 Закону України
„Про державну податкову службу в Україні” від 04.12.90р. № 509-ХІІ (далі -Закон
№ 509) позаплановими перевірками вважаються також перевірки в межах повноважень
податкових органів, визначених Законом України „Про застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг”.

Позапланова виїзна перевірка здійснюється
на підставі виникнення обставин, викладених у цій статті, за рішенням керівника
податкового органу, яке оформлюється наказом (ч. 8 ст.11-1 Закону № 509).

Як свідчать матеріали справи,
перевірка позивача проводилась за наказом начальника Чернігівської МДПІ від
18.10.06р. № 402 „Про проведення позапланової перевірки”.

Відповідно до вимог ст. 11-2 Закону
№ 209 посадові особи органу державної податкової служби вправі приступити до
проведення планової або позапланової виїзної перевірки за наявності підстав для
їх проведення, визначених цим та іншими законами України, та за умови надання
платнику податків під розписку:

1)          направлення на перевірку, в якому
зазначається дата його видачі, назва органу державної податкової служби, мета,
вид (планова або позапланова),, підстави, дата початку та дата закінчення
перевірки, посади, звання та прізвища посадових осіб органу державної
податкової служби, які проводитимуть перевірку. Направлення на перевірку є
дійсним за умови наявності підпису керівника органу державної податкової
служби, скріпленого печаткою органу державної податкової служби;

2)          копії наказу керівника податкового
органу про проведення позапланової виїзної перевірки, в якому зазначаються
підстави проведення позапланової виїзної перевірки, дата її початку та дата
закінчення.

Ненадання цих документів платнику
податків або їх надання з порушенням вимог, встановлених частиною першою цієї
статті, є підставою для недопущення посадових осіб органу державної податкової
служби до проведення планової або позапланової виїзної перевірки.

У питаннях застосування
реєстраторів розрахункових операцій Закон № 265 є спеціальним. Інші акти
законодавства, у тому числі й Закон № 509, застосовуються тільки в частині, не
врегульованій Законом № 265.

Отже, до позапланових виїзних
перевірок суб'єктів підприємницької діяльності щодо додержання ними порядку
проведення розрахунків за товари (послуги), інших вимог Закону № 265,
застосовуються всі правила, що стосуються допущення посадових осіб до
проведення позапланових виїзних перевірок. Тому посадові особи податкового
органу мають право приступити до проведення позапланової виїзної перевірки за
умови виконання вимог ст. 11-1 Закону № 509.

Надані суду копії виданих перевіряючи
ми направлень на перевірку № 451 від 19.10.06р. та № 336 від 19.10.06р. не
відповідають вимогам п. 1 ч. 1 ст. 11-1 Закону № 509, додатку 2 Методичних
рекомендацій щодо взаємодії між підрозділами органів державної податкової
служби України при організації документальних перевірок юридичних осіб, що є
підставою для недопущення посадових осіб до проведення позаплановою виїзної
перевірки.

Але вирішувати питання щодо
допущення посадових осіб до проведення
позапланової виїзної перевірки було нікому, оскільки в магазині, де
здійснює підприємницьку діяльність СПД ОСОБА_1., знаходилася лише ОСОБА_3, яка
працює у СПД ОСОБА_1. прибиральницею, що підтверджується записом у її трудовій
книжці. ОСОБА_3 не є матеріально відповідальною особою і не могла вирішувати
питання допуску до перевірки.

Незважаючи на те, що ОСОБА_3
пояснила, що не може продавати товар за відсутності продавця магазину,
Романенко Р.А. та Скорінов В.О. свідомо умовили ОСОБА_3 продати їм дві пачки
цигарок „LМ” та одну пляшку горілки „Олімп”, на загальну суму 17,80 грн.

Лише після того як ОСОБА_3 положила
до каси платника єдиного податку отримані за товар кошти, Романенко Р.А. та
Скорінов В.О.  повідомили, що вони
працівники податкової інспекції, пред'явили направлення та розпочали перевірку.

При проведенні перевірки СПД
ОСОБА_1. та її продавець ОСОБА_6 присутні не були.

Перевіряючи запропонували ОСОБА_3
написати пояснення і пояснили що в них писати, дали підписати розписку та акт
перевірки.

В акті перевірки посада ОСОБА_3
записана як продавець-стажор, документ, що засвідчує особу -зі слів (?).

Відповідно до ч. 2 ст. 19
Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування,
їх посадові особи зобов'язані діяти в межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами України.

Державна податкова інспекція є
органом державної влади, і відповідно, її діяльність має підпорядковуватись
вимогам Конституції України та аналогічним вимогам ст.. 13 Закону № 509. Право
податкової інспекції на проведення перевірки підлягає законодавчим обмеженням
та реалізується з дотриманням порядку, встановленого законом.

У запереченнях відповідач, як на
носій доказової інформації про виявлені порушення СПД ОСОБА_1. вимог Закону №
265, посилається на акт перевірки, але, враховуючи наведені вище численні
порушення перевіряючи ми встановленого законодавством порядку проведення
позапланових виїзних перевірок, суд вважає цей акт перевірки доказом, одержаним
з порушенням закону. Тобто суд не вважає цей акт перевірки допустимим доказом
по справі.

Згідно ч. 3 ст. 70 КАСУ докази, одержані
з порушенням закону, судом при вирішенні справи не беруться до уваги.

Відповідно до ч. 3 ст. 86 КАСУ суд
оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також
достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

За вищенаведених обставин, беручи
до уваги приписи ч. 3 ст. 2 КАСУ, суд доходить висновку, що оскаржуване
позивачем рішення від 29.11.06р. № /1, прийняте на підставі акта
перевірки № 25220087/2320 від 19.10.6р., не відповідає вимога чинного
законодавства, тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАСУ
здійснені позивачем судові витрати підлягають присудженню з Державного бюджету
України.

Керуючись ст. ст. 2, 94, 158-163
Кодексу адміністративного судочинства України,

ПОСТАНОВИВ:

1.          Позов задовольнити повністю.

2.          Скасувати рішення Чернігівської
міжрайонної державної податкової інспекції про застосування штрафних
(фінансових санкцій) від  29 листопада
2006р. № /1.

3.          Присудити з Державного бюджету
України (р/р 0002 в ГУДКУ у Чернігівській області, МФО 853592, код
22825965) суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_1(АДРЕСА_1, р/р відсутній)
здійснені судові витрати у сумі 3,40 грн. сплаченого держмита.

Постанова набирає законної сили
після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку
заяву не було подано.

Якщо було подано заяву про
апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була  подана у строк, встановлений цим
Кодексом,  постанова набирає законної
сили після закінчення цього строку.

У разі подання апеляційної скарги
постанова, якщо її не  скасовано,  набирає
законної  сили після закінчення
апеляційного розгляду справи.

Про апеляційне оскарження постанови
спочатку подається заява.

Обґрунтування мотивів оскарження і
вимоги до суду апеляційної інстанції викладаються  в
апеляційній скарзі.

Заява про апеляційне оскарження та
апеляційна скарга подаються до Київського апеляційного адміністративного суду
через господарський суд Чернігівської області.

Копія апеляційної скарги
одночасно  надсилається  особою,
яка  її подає, до Київського
апеляційного адміністративного суду.

Заява про апеляційне оскарження
постанови подається протягом десяти днів з дня складання постанови в повному
обсязі, відповідно до ст. 163 Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга на постанову
подається протягом двадцяти днів після
подання заяви про апеляційне оскарження.

На підставі ч. 3 ст. 160 КАС
України, в судовому засіданні 24.01.08 р. проголошено тільки в ступну та
резолютивну частини постанови.

Постанова суду в повному обсязі
виготовлена 29.01.08 р.

Суддя
Ю.М.Бобров