ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

18.11.08 р.                     Справа № 34/147пн

Суддя господарського суду Донецької області Кододова О.В.

При секретарі судового засідання Котельніковій Н.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні господарського суду справу

за позовом – Приватного підприємства виробничо-комерційної фірми „Макком”, м. Маріуполь

до відповідача - Державного комунального підприємства „Маріупольське бюро технічної інвентаризації”, м. Маріуполь

про визнання права власності.

за участю представників сторін:

від позивача – не з’явився

від відповідача – не з’явився

СУТЬ СПОРУ:

Заявлено позов Приватним підприємством виробничо-комерційною фірмою „Макком”, м. Маріуполь до Державного комунального підприємства „Маріупольське бюро технічної інвентаризації”, м. Маріуполь про визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно, визначене у технічному паспорті БТІ під літерами: основне „Ж-2”, щитова „З-1”, навіси „К-1”, „Л-1”, „М-1”, уборна „Н-1”, розташоване по вулиці Краснофлотській, будинок №194 у м. Маріуполі Донецької області.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на державний акт на право постійного користування землею 1-ДН №003049 від 30.09.1999року, технічну документацію, відмові відповідача щодо реєстрації права власності на самочинно збудовані об’єкти нерухомості .

Позивач додатковою заявою від 18 листопада 2008року (вхід. №02-41/44279) уточнив повне найменування сторін, а також просить розглянути справу без його участі у судовому засіданні.

Відповідач у судове засідання не з’явився, через канцелярію суду надав лист від 04 листопада 2008року (вхід. №02-41/42480) у якому просить розглянути справу без його участі.

За клопотанням сторін справа слухалась без фіксації судового процесу технічними засобами.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, господарський суд, встановив :

Приватне підприємство виробничо-комерційна фірма „Макком” на підставі Державного акту на право постійного користування землею №454 від 30 вересня 1999року користується земельною ділянкою загальною площею 0,538700 гектарів, наданої для обслуговування складських будівель на вул. Краснофлотській, 194 у Приморському районі міста Маріуполя.

Як вбачається з технічного паспорту виданого Маріупольським бюро технічної інвентаризації 18 червня 2004року позивачем самочинно збудовані споруди літ. Ж-2 загальною площею 1047,8кв.м., щитова „З-1” загальною площею 3,5кв.м., навіси „К-1”, „Л-1”, „М-1”, уборна „Н-1”, що також підтверджується листом ДКП „Маріупольське бюро технічної інвентаризації” від 01 вересня 2008року №122 (а.с.8)

На час розгляду справи у суді, позивач користується земельною ділянкою на якій розташовані спірні об'єкти на підставі Державного акту на право постійного користування землею, що підтверджується Державним актом (а.с.20-22).

Як вбачається з технічного висновку ТОВ „Донбасспецмонтаж” про технічний стан будівельних конструкцій основної будівлі магазину-складу, основної будівлі щитової, трьох навісів та уборної, розташованих за адресою: м. Маріуполь, вул. Красно флотська,194, основна будівля магазину-складу „Ж-2”, основна будівля щитової „З-1”, навіси „К-1”, „Л-1”, та „М-1” та уборна, розташовані за адресою: м. Маріуполь, вул. Краснофлотська, 194, їх несучі та огороджуючи конструкції знаходяться у задовільному технічному стані та можуть експлуатуватися у подальшому.

Відповідно до частини 1 ст. 376 Цивільного кодексу України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належне затвердженого проекту або з істотними порушеннями будівельних норм та правил .

На вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинне збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб.

Сторони не надали суду документи, які підтверджують, що спірне самочинне збудоване майно порушує права інших осіб.

Відповідно до приписів ст.33 ГПК України кожна із сторін повинна довести ті обставини справи на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Виходячи зі змісту статей 331 та 376 ЦК України , право власності на самочинно збудоване приміщення може бути визнано судом за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку під вже збудоване нерухоме майно, а також у разі, коли зазначене не порушує прав інших осіб.

Оскільки згідно Державного акту на право постійного користування землею надано позивачу у постійне користування відповідну земельну ділянку, та суду не надано доказів порушень позивачем прав інших суб’єктів у спірних правовідносинах, суд дійшов висновку що позивача виникло право власності на самовільно збудовану будівлю з моменту завершення її будівництва.

За приписами ст. 392 Цивільного кодексу України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності

Згідно п.1 ст.147 Господарського кодексу України, майнові права суб'єктів господарювання захищаються законом.

У відповідності до п. 2 ст.20 Господарського Кодексу України кожний суб'єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів. Права та законні інтереси зазначених суб'єктів захищаються шляхом визнання наявності або відсутності прав.

Відповідно до ст.ст. 139, 144 Господарського Кодексу України майнові права підприємства виникають внаслідок створення майна, а майно це будинки, споруди, машини, тощо. Тобто закінчив будівництво споруд розташованих за адресою: місто Маріуполь, вул. Краснофлотська,194, позивач отримав право власності на новостворене майно.

Судом не було встановлено неправомірне володіння позивача будівлями, то позивач володіє цім майном правомірно. Тобто Конституцією України та чинним законодавством встановлена презумпція правомірності фактичного володіння майном, оскільки це майно знаходиться у володінні позивача.

Згідно до п.2 ст.3 Цивільного Кодексу України загальними засадами цивільного законодавства є неприпустимість позбавлення права власності, крім випадків, встановлених Конституцією України та законом.

За таких обставин, позовні вимоги позивача, про визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно, визначене у технічному паспорті БТІ під літерами: основне „Ж-2”, щитова „З-1”, навіси „К-1”, „Л-1”, „М-1”, уборна „Н-1”, розташоване по вулиці Краснофлотській, будинок №194 у м. Маріуполі Донецької області, підлягають задоволенню.

Судові витрати покладаються на позивача, так як саме з його вини виник спір.

На підставі ст.ст.139,144,147 Господарського кодексу України, ст. ст. 331, 376, 392 Цивільного кодексу України та керуючись ст.ст. 33, 43, 49, ст.ст. 82-85 ГПК України, господарський суд,

ВИРІШИВ

Позовні вимоги Приватного підприємства виробничо-комерційної фірми „Макком”, м. Маріуполь до Державного комунального підприємства „Маріупольське бюро технічної інвентаризації”, м. Маріуполь про визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно, визначене у технічному паспорті БТІ під літерами: основне „Ж-2”, щитова „З-1”, навіси „К-1”, „Л-1”, „М-1”, уборна „Н-1”, розташоване по вулиці Краснофлотській, будинок №194 у м. Маріуполі Донецької області, задовольнити повністю.

Визнати право власності Приватного підприємства виробничо-комерційної фірми „Макком” на самочинно збудоване нерухоме майно, визначене у технічному паспорті БТІ під літерами: основне „Ж-2”, щитова „З-1”, навіси „К-1”, „Л-1”, „М-1”, уборна „Н-1”, розташоване по вулиці Краснофлотській, будинок №194 у м. Маріуполі Донецької області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття і може бути оскаржене через господарський суд Донецької області в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня прийняття рішення або в касаційному порядку протягом одного місяця з дня набрання рішенням законної сили.

Суддя Кододова О.В.