ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

29.10.08 р.                     Справа № 8/200пн

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Лінарус та партнери», м.Донецьк,

до відповідача 1 Донецької міської ради, м.Донецьк,

до відповідача 2 Управління Державного комітету України по земельних ресурсах у місті

Донецьку Донецької області, м.Донецьк,

до відповідача 3 Донецького обласного управління лісового та мисливського господарства,

м.Донецьк,

до відповідача 4 Державного підприємства "Донецьке лісове господарство", м.Донецьк,

до відповідача 5 Державного управління охорони навколишнього природного середовища в Донецькій області, м.Донецьк,

про визнання права

Суддя Ємельянов А.С.

Представники:

від позивача: Медведовська Ю.О. – по дов.

від відповідача 1: Головченко О.І. – по дов.

від відповідача 2: Сидоренко Н.М. – гол. спец.

від відповідача 3: Стойловська М.В. – інж

від відповідача 4: Стойловська М.В. – інж

від відповідача 5: не з’явився

В засіданні суду брали участь:

Згідно із ст.77 ГПК України в засіданні суду 29.10.2008р. оголошувалась перерва з 13 год. 25 хвил. до 13 год. 35 хвил.

СУТЬ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Лінарус та партнери», м.Донецьк, позивач, звернувся до господарського суду Донецької області з позовом до відповідача 1, Донецька міська рада, м.Донецьк, до відповідача 2, Управління Державного комітету України по земельних ресурсах у місті Донецьку Донецької області, м.Донецьк, до відповідача 3, Донецьке обласне управління лісового та мисливського господарства, м.Донецьк, до відповідача 4, Державне підприємство "Донецьке лісове господарство", м.Донецьк, до відповідача 5, Державне управління охорони навколишнього природного середовища в Донецькій області, м.Донецьк про:

- визнання права на набуття в оренду земельної ділянки строком на 15 років орієнтовною площею 0,9924 га, в тому числі: 0,9924 га – землі лісогосподарського призначення Кіровського лісництва Державного підприємства "Донецьке лісове господарство" у Кіровському районі міста Донецька для будівництва об’єкту – котеджного містечка за адресою: вул.Вані Дреля, Кіровський район, м.Донецьк шляхом укладання прямого договору оренди з Донецькою міською радою в порядку, передбаченому Земельним кодексом України та Законом України "Про оренду землі" в редакції, яка діяла на момент звернення позивача з заявою до Донецького міського голови;

- визнання права на зміну цільового призначення земельної ділянки орієнтовною площею 0,9924 га, в тому числі: 0,9924 га – землі лісогосподарського призначення Кіровського лісництва Державного підприємства "Донецьке лісове господарство" у Кіровському районі міста Донецька із земель лісового фонду в землі житлової та громадської забудови, з метою її використання в цілях, не пов’язаних з веденням лісового господарства в порядку, передбаченому законодавством України, яке діяло на момент звернення позивача з заявою до Донецького міського голови.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на наявність у нього права на набуття спірної земельної ділянки в оренду та зміну цільового призначення земельної ділянки в порядку, передбаченому Земельним кодексом України та Законом України "Про оренду землі" в редакції, яка діяла на момент звернення Товариства з обмеженою відповідальністю «Лінарус та партнери» з заявою до Донецького міського голови.

Відповідач 1 надав відзив на позовну заяву №01/15-6255 від 27.10.2008р., в якому позовні вимоги не визнав. Обґрунтовуючи свої заперечення проти позову відповідач 1 посилається на ті обставини, що внаслідок внесення змін Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сприяння будівництву" до Земельного кодексу України та Закону України "Про оренду землі", отримання права оренди земельних ділянок, які перебувають у державній або комунальній власності, на теперішній час відбувається виключно за результатами земельних торгів.

Крім цього, як вказує відповідач 1, передача в оренду земельних ділянок здійснюється виключно на підставі рішень органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування, внаслідок чого неправомірною є передача земельної ділянки в оренду згідно з рішенням суду.

Відповідач 2 відзив на позовну заяву не надав, в судовому засіданні підтримав правову позицію відповідачів 3 та 4.

Відповідач 3 відзив на позовну заяву не представив, в судовому засіданні проти позову заперечив з підстав, зазначених відповідачем 4.

Відповідач 4 у відзиві на позовну заяву №417 від 28.10.2008р. проти задоволення позовних вимог надав заперечення, посилаючись на неможливість надання у користування позивачу спірної земельної ділянки із зміною її цільового призначення із земель лісового фонду в землі житлової та громадської забудови, враховуючи, що згідно з розпорядженням Кабінету Міністрів України №610р від 10.04.2008р. призупинено прийняття рішень щодо надання згоди на вилучення земельних ділянок лісового фонду, їх передачу у власність та оренду із зміною цільового призначення.

Відповідач 5 в судове засідання 29.10.2008р. не з`явився, відзив на позовну заяву не надав. Про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений (список відправлень рекомендованої кореспонденції з повідомленням від 20.10.2008р.).

Згідно із ст.75 Господарського процесуального кодексу України судом встановлено наявність у матеріалах справи всіх необхідних документів для винесення повного та обґрунтованого рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, відповідачів 1, 2, 3, 4, господарський суд встановив:

14.11.2007р. Товариство з обмеженою відповідальністю «Лінарус та партнери» звернулось до Донецького міського голови з заявою про надання у користування земельної ділянки по вул.Вані Дреля Кіровського району м.Донецька для будівництва котеджного містечка.

На підставі рішення Донецької міської ради від 30.09.2005р. №21/2 "Про затвердження правил забудови м.Донецька", рішення Донецького міського голови (віза) питання щодо надання позивачу в оренду земельної ділянки було передано на розгляд постійно діючої комісії з питань вибору земельних ділянок для розміщення об’єктів.

Постійно діючою комісією з питань вибору земельних ділянок для розміщення об’єктів Товариству з обмеженою відповідальністю «Лінарус та партнери» надана відповідь, за змістом якої позивачу необхідно розробити, погодити та затвердити містобудівне обґрунтування розміщення вказаних вище об’єктів нерухомості.

Як свідчать матеріали справи, Акціонерним товариством закритого типу „Територіальний проектний інститут "Донбасцивільпроект" було розроблено містобудівне обґрунтування розміщення жилих будинків з присадибними ділянками по вул.Вані Дреля Кіровського району м.Донецька.

06.12.2007р. постійно діючою комісією з питань вибору земельних ділянок для розміщення об’єктів позивачу було надано акт вибору земельної ділянки, в якому зазначено, що спірна земельна ділянка є придатною для проектування та розміщення об’єкту – котеджного містечка.

З метою погодження у встановленому законодавством порядку місця розташування нерухомого майна на земельній ділянці по вул.Вані Дреля у Кіровському районі м.Донецька, позивачем були отримані наступні погодження державних органів та органів місцевого самоврядування:

-          висновок Головного управління містобудування і архітектури Донецької міської ради №01/14-5822 від 24.10.2007р.;

-          висновок Донецького міського управління земельних ресурсів №01/35-9347 від 11.12.2007р.;

-          висновок Донецького обласного управління лісового та мисливського господарства №02-452/лг від 26.12.2007р.;

-          висновок управління культури і туризму Донецької міської ради №01-1/1255-з від 08.05.2008р.;

-          висновок Донецької міської санітарно-епідеміологічної станції №967/07 від 14.05.2008р.;

-          висновок управління Державної автомобільної інспекції Головного управління МВС України в Донецькій області №9/904дн від 21.05.2008р.;

-          висновок Головного управління МНС України в Донецькій області №12/1/3629 від 02.06.2008р.

У відповідності з п.6 глави 2 частини 3 додатку «Правила забудови міста Донецька» до рішення Виконавчого комітету Донецької міської ради №23/17 від 16.12.2005р. у випадку, коли розташування об’єкта принципово заперечує рішенням затвердженої містобудівної документації або у разі недоцільності розміщення об’єкта за місцем розташування, запропонованим зацікавленою особою, з містобудівних, екологічних, санітарних, земельних, історико-культурних міркувань, інших обмежень та обтяжень, що підтверджуються висновками відповідних служб, зацікавленій особі за підписом Донецького міського голови видається мотивована відмова.

Проте, як вказує позивач, відповідної відмови, підписаної Донецьким міським головою не приймалося, розташування об’єктів будівництва погоджено з відповідними органами місцевого самоврядування, їх підрозділами і службами.

Таким чином, враховуючи викладене, за твердженням позивача, він має законні підстави на отримання в оренду строком на 15 років земельної ділянки орієнтовною площею 0,9924 га для будівництва котеджного містечка за адресою: вул.Вані Дреля, Кіровський район, м.Донецьк.

Листом №247 від 28.10.2008р. Донецькою міською радою було повідомлено Товариство з обмеженою відповідальністю «Лінарус та партнери» про неправомірність передачі в оренду спірної земельної ділянки.

Підставою для відмови в передачі позивачу земельної ділянки на праві оренди вказано ті обставини, що внаслідок внесення змін до Земельного кодексу України та Закону України "Про оренду землі" отримання права оренди земельних ділянок, які перебувають у державній або комунальній власності, на теперішній час відбувається виключно на аукціонах.

Одночасно, відповідачем 5 було надано лист №05/137 від 30.05.2008р., за змістом якого Державним управлінням охорони навколишнього природного середовища в Донецькій області повідомлено позивача про неможливість розгляду звернення про погодження надання у користування Товариству з обмеженою відповідальністю «Лінарус та партнери» спірної земельної ділянки з огляду на положення розпорядження Кабінету Міністрів України №610р від 10.04.2008р.

Як вказує позивач, бездіяльність органів державної влади та органів місцевого самоврядування щодо оформлення документів на відведення спірної земельної ділянки в оренду є необґрунтованою та незаконною, порушує його права, внаслідок чого позивачем заявлені вимоги про:

- визнання права на набуття в оренду земельної ділянки строком на 15 років орієнтовною площею 0,9924 га, в тому числі: 0,9924 га – землі лісогосподарського призначення Кіровського лісництва Державного підприємства "Донецьке лісове господарство" у Кіровському районі міста Донецька для будівництва об’єкту – котеджного містечка за адресою: вул.Вані Дреля, Кіровський район, м.Донецьк шляхом укладання прямого договору оренди з Донецькою міською радою в порядку, передбаченому Земельним кодексом України та Законом України "Про оренду землі" в редакції, яка діяла на момент звернення позивача з заявою до Донецького міського голови;

- визнання права на зміну цільового призначення земельної ділянки орієнтовною площею 0,9924 га, в тому числі: 0,9924 га – землі лісогосподарського призначення Кіровського лісництва Державного підприємства "Донецьке лісове господарство" у Кіровському районі міста Донецька із земель лісового фонду в землі житлової та громадської забудови, з метою її використання в цілях, не пов’язаних з веденням лісового господарства в порядку, передбаченому законодавством України, яке діяло на момент звернення позивача з заявою до Донецького міського голови.

Виходячи з принципу повного, всебічного та об'єктивного розгляду всіх обставин справи, суд вважає вимоги позивача про визнання права на набуття в оренду спірної земельної ділянки такими, що підлягають задоволенню, враховуючи наступне:

Земельні відносини щодо володіння, користування і розпорядження землею регулюються Конституцією України, Земельним кодексом України, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Згідно із ст.ст.13, 41 Конституції України передбачено, що від імені українського народу права власника, зокрема, на землю здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених Конституцією України.

Відповідно до ст.ст.142, 143, 144, 145 Конституції України до матеріальної основи органів місцевого самоврядування, крім інших об'єктів, належить земля, управління якою здійснюють територіальні громади через органи самоврядування в межах їх повноважень шляхом прийняття рішень.

Зокрема, у відповідності із ст.12 Земельного кодексу України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин, належить, зокрема, розпорядження землями територіальних громад; надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього кодексу.

Статтею 116 Земельного кодексу України визначено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Порядок надання у користування земельних ділянок юридичним особам визначений ст.ст.123, 124 Земельного кодексу України та ст.16 Закону України "Про оренду землі".

В силу ст.124 Земельного кодексу України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки.

У відповідності з п.3 глави 2 частини 3 додатку „Правила забудови міста Донецька” до рішення Донецької міської ради №23/17 від 16.12.2005р. особа, зацікавлена у відведенні земельної ділянки для будівництва, звертається з клопотанням про погодження місця розташування об’єкта до Донецької міської ради.

Згідно зі ст.16 Закону України "Про оренду землі" в редакції, яка діяла на момент звернення позивача до Донецького міського голови, особа, яка бажає отримати земельну ділянку в оренду із земель державної або комунальної власності, подає до відповідного органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування за місцем розташування земельної ділянки заяву (клопотання). Розгляд заяви (клопотання) і надання земельної ділянки в оренду проводяться у порядку, встановленому Земельним кодексом України. У разі згоди орендодавця передати земельну ділянку в оренду сторони укладають договір оренди землі відповідно до вимог цього закону.

Таким чином, волевиявлення майбутнього орендаря щодо укладення договору оренди реалізується шляхом подання відповідної заяви.

Крім цього, згідно Порядку вибору земельних ділянок для розміщення об'єктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 31.03.2004р. №427 юридична особа, заінтересована у відведенні земельної ділянки, звертається з клопотанням до сільської, селищної, міської ради, районної, Київської чи Севастопольської міської держадміністрації, до повноважень якої належить вирішення питання про вибір земельної ділянки, яка реєструє клопотання в день його подання з присвоєнням реєстраційного номера, розглядає клопотання і в п'ятиденний строк після реєстрації надсилає постійно діючій комісії з питань вибору земельних ділянок для розміщення об'єктів (далі - комісія), утвореній відповідною радою або держадміністрацією.

Результати роботи комісії оформляються актом вибору земельних ділянок для розміщення об'єктів, який підписується головою і членами комісії, скріплюється печатками і разом з матеріалами, що використовувалися під час його складання, передається юридичній особі, для подання до сільської, селищної, міської ради, районної, Київської чи Севастопольської міської держадміністрації з метою прийняття відповідного рішення.

Внаслідок внесення змін Законами України №107-VI від 28.12.2007р., №309-VI від 03.06.2008р., №509-VI від 16.09.2008р. до ст.124 Земельного кодексу України, передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється за результатами проведення земельних торгів.

Одночасно, приписами ст.16 Закону України "Про оренду землі" (в редакції після внесення змін згідно з положеннями вказаних вище законів) укладення договору оренди земельної ділянки із земель державної або комунальної власності здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування - орендодавця, прийнятого у порядку, передбаченому Земельним кодексом України, або за результатами аукціону.

Згідно ст.58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотньої дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Відповідно до ч.4 п.3 мотивувальної частини рішення Конституційного суду України від 09.02.1999р. №1-рп/99 норми ст.58 Конституції України можуть розповсюджуватись на юридичні особи.

За висновками суду, правовідносини щодо оренди землі виникли між органами місцевого самоврядування та позивачем з моменту подання клопотання щодо надання в оренду спірної земельної ділянки, тобто, до набрання чинності змінами до ст.16 Закону України "Про оренду землі" та ст.124 Земельного кодексу України згідно із Законами України №107-VI від 28.12.2007р., №309-VI від 03.06.2008р. та №509-VI від 16.09.2008р.

Вказані обставини та положення ст.58 Конституції України свідчать про неправомірність застосування до правовідносин, які склалися між позивачем та відповідачем 1, положень Законів України №107-VI від 28.12.2007р., №309-VI від 03.06.2008р. та №509-VI від 16.09.2008р.

Таким чином, посилання органів місцевого самоврядування у листі №247 від 28.10.2008р. на неможливість розгляду документів з відведення спірної земельної ділянки у зв’язку із внесенням змін до Земельного кодексу України та Закону України "Про оренду землі" є необґрунтованими та такими, що порушують права позивача на оренду земельної ділянки в порядку та на умовах, встановлених у ст.16 Закону України "Про оренду землі" та ст.124 Земельного кодексу України до внесення змін згідно із Законами України №107-VI від 28.12.2007р., №309-VI від 03.06.2008р. та №509-VI від 16.09.2008р.

Крім цього, як було зазначено в рішенні Конституційного суду України від 22.05.2008р. №5-рп/2008 Конституція України у статті 92 визначила сфери, зокрема бюджетну, які мають врегульовуватися виключно законом. Закон про Держбюджет є основним фінансовим документом держави. Через своє спеціальне призначення цей закон не повинен регулювати відносини в інших сферах суспільного життя. Конституція України не надає закону про Держбюджет вищої юридичної сили стосовно інших законів.

Таким чином, Конституційний Суд України в своєму рішенні дійшов висновку, що законом про Держбюджет не можна вносити зміни до інших законів, зупиняти їх дію чи скасовувати їх, оскільки з об'єктивних причин це створює протиріччя у законодавстві, і як наслідок - скасування та обмеження прав і свобод людини і громадянина.

Згідно з резолютивною частиною рішення Конституційного суду України від 22.05.2008р. №5-рп/2008 визнано неконституційними положення пункту 2 та пункту 8 розділу II Закону України "Про Державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України".

Відповідно до ч.6 ст.16 Закону України "Про оренду землі" в редакції, яка діяла при подачі позивачем заявки на оренду землі, проведення відповідними органами виконавчої влади чи органами місцевого самоврядування аукціону або конкурсу щодо набуття права оренди земельної ділянки вимагається у разі надходження двох або більше заяв (клопотань) на оренду однієї і тієї самої земельної ділянки.

Одночасно, за змістом матеріалів справи, стосовно оренди земельної ділянки, розташованої за адресою: вул.Вані Дреля, Кіровський район, м.Донецьк, була подана тільки одна заявка - Товариством з обмеженою відповідальністю «Лінарус та партнери». Відповідачами вказані обставини не спростовані, доказів подання заявок іншими особами до матеріалів справи не надано.

Таким чином, враховуючи, що позивач є єдиною особою, яка реалізувала своє право на оренду спірної земельної ділянки, проведення аукціону, торгів або конкурсу щодо набуття права оренди земельної ділянки, розташованої за адресою: вул.Вані Дреля, Кіровський район, м.Донецьк, нормами ст.16 Закону України "Про оренду землі" не передбачено.

Одночасно, відповідно до п.1 розділу Х "Перехідні положення" Земельного кодексу України з урахуванням змін, внесених Законом України №509-VI від 16.09.2008р "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сприяння будівництву", у разі прийняття відповідними органами рішення про погодження місця розташування об'єкта або про надання дозволу на розроблення проекту відведення земельної ділянки до 1 січня 2008 року передача в оренду таких земельних ділянок із земель державної та комунальної власності здійснюється без проведення земельних торгів(аукціонів).

Проте, посилання відповідача 1 на положення п.1 розділу Х "Перехідні положення" Земельного кодексу України у зазначеній редакції суд не враховує з огляду на відсутність рішення органу місцевого самоврядування про погодження Товариству з обмеженою відповідальністю «Лінарус та партнери» місця розташування об'єкта або про надання дозволу на розроблення проекту відведення спірної земельної ділянки.

Відповідно до п.34 ст.26, п.2 ст.77 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" питання надання земельної ділянки в оренду вирішується на пленарному засіданні ради - сессії, а спори про поновлення порушених прав юридичних і фізичних осіб, що виникають в результаті рішень, дій чи бездіяльності органів або посадових осіб місцевого самоврядування, вирішуються в судовому порядку.

За висновками суду, порушені права позивача підлягають захисту способами, передбаченими ст.152 Земельного кодексу України.

Зокрема, згідно з вказаною статтею захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється, зокрема, шляхом визнання прав.

Як встановлено судом вище, позивач звернувся до Донецького міського голови з заявою про надання земельної ділянки в оренду в передбаченому законодавством порядку.

Листом №247 від 28.10.2008р. Донецькою міською радою було повідомлено Товариство з обмеженою відповідальністю «Лінарус та партнери» про неможливість передачі в оренду спірної земельної ділянки.

Таким чином, за висновками суду, фактично на момент розгляду справи з боку належного відповідача – Донецької міської ради оспорюється та не визнається право позивача на набуття в оренду земельної ділянки, розташованої за адресою: вул.Вані Дреля, Кіровський район, м.Донецьк.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене, позовні вимоги про визнання права на набуття в оренду земельної ділянки строком на 15 років орієнтовною площею 0,9924 га, в тому числі: 0,9924 га – землі лісогосподарського призначення Кіровського лісництва Державного підприємства "Донецьке лісове господарство" у Кіровському районі міста Донецька для будівництва об’єкту – котеджного містечка за адресою: вул.Вані Дреля, Кіровський район, м.Донецьк шляхом укладання прямого договору оренди з Донецькою міською радою в порядку, передбаченому Земельним кодексом України та Законом України "Про оренду землі" в редакції, яка діяла на момент звернення позивача з заявою до Донецького міського голови, є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Позовні вимоги про визнання права на зміну цільового призначення спірної земельної ділянки підлягають задоволенню, враховуючи наступне:

Відповідно до ст.20 Земельного кодексу України віднесення земель до тієї чи іншої категорії здійснюється на підставі рішень органів державної влади та органів місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень.

При цьому, відповідно до ч.2 вказаної статті зміна цільового призначення земель проводиться органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування, які приймають рішення про передачу цих земель у власність або надання у користування, вилучення (викуп) земель і затверджують проекти землеустрою або приймають рішення про створення об'єктів природоохоронного та історико-культурного призначення.

Згідно з приписами ч.3 ст.20 Земельного кодексу України зміна цільового призначення земель, зайнятих лісами, проводиться з урахуванням висновків органів виконавчої влади з питань охорони навколишнього природного середовища та лісового господарства.

Як встановлено судом, 26.12.2007р. Донецьким обласним управлінням лісового та мисливського господарства позивачу було надано висновок №02-452/лг про погодження місця розташування жилих будинків садибного типу на земельній ділянці із земель лісогосподарського призначення Кіровського лісництва Державного підприємства "Донецьке лісове господарство" у Кіровському районі міста Донецька. При цьому, умовою надання позитивного висновку відповідачем 3 вказано відшкодування позивачем збитків, заподіяних внаслідок вилучення земель лісового фонду.

За змістом матеріалів справи, на підставі рішення №7/13 від 04.09.2003р. Донецької міської ради „Про порядок визначення балансової вартості усіх видів зелених насаджень міста Донецька” Державним підприємством "Донецьке лісове господарство" було проведено розрахунок збитків, заподіяних лісовому господарству у зв’язку з вилученням земельної ділянки лісового призначення. Внаслідок проведеного розрахунку сума визначених відповідачем 4 збитків склала 46349,05 грн.

Крім того, Державним підприємством "Донецьке лісове господарство" проведено технічне обстеження лісових площ, які підлягають відведенню у користування позивачу. За наслідками проведеного дослідження відповідачем 4 складено акт від 28.01.2008р., за змістом якого вказаним підприємством погоджено відведення в оренду позивачу спірної земельної ділянки.

Як вказує позивач, 19.05.2008р. Товариство з обмеженою відповідальністю «Лінарус та партнери» звернулось до Державного управління охорони навколишнього природного середовища в Донецькій області з клопотанням про надання згоди на вилучення спірної земельної ділянки з земель лісового призначення.

30.05.2008р. відповідачем 5 позивачу надано відповідь №05/137, згідно якої Державним управлінням охорони навколишнього природного середовища в Донецькій області повідомлено позивача про неможливість розгляду звернення про погодження надання у користування Товариству з обмеженою відповідальністю «Лінарус та партнери» спірної земельної ділянки з огляду на положення розпорядження Кабінету Міністрів України №610р від 10.04.2008р.

Проте, посилання відповідача 5 на розпорядження Кабінету Міністрів України № 610-р від 10.04.2008 р., як підставу відмови у погодженні зміни цільового призначення спірної земельної ділянки суд вважає необґрунтованим з огляду на встановлений ст.8 Конституції України принцип верховенства права. Принцип верховенства права означає визначальну роль закону в правовій системі, зокрема системі джерел права, його вищу юридичну силу у відношенні підзаконних актів.

Як вказувалося вище порядок надання в оренду земельних ділянок визначено Земельним кодексом України, Лісовим кодексом України, Законом України “Про оренду землі”.

Наразі, розпорядження Кабінету міністрів України як підзаконний нормативно-правовий акт приймається на підставі Конституції та законів України та не може їм суперечити.

Враховуючи, що відповідні зміни до земельного законодавства Верховною радою України у встановленому порядку не вносилися, доводи відповідача 5 в цій частині судом відхиляються як необґрунтовані.

Крім того, розпорядження Кабінету Міністрів України № 610-р, ухвалене лише 10.04.2008 р., не може бути прийнято судом до уваги також з огляду те, що відповідно до ст. 58 Конституції України акти законодавства не мають зворотньої дії у часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи. На момент виникнення правовідносин щодо надання в оренду позивачу спірної земельної ділянки, будь-яких обмежень стосовно можливості зміни цільового призначення земельної ділянки, крім тих, що фактично обмежують використання земель лісового фонду в цілях будівництва, не існувало.

Статтею 16 Цивільного кодексу України передбачено право особи звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

За приписом ст.1 Господарського процесуального кодексу України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів.

За своїм загальноправовим змістом, вимоги позивача щодо визнання права на зміну цільового призначення земельної ділянки – є засобом захисту цивільного права у вигляді визнання права, передбаченого ст.16 Цивільного кодексу України, ст.20 Господарського кодексу України та закріпленого ст.152 Земельного кодексу України.

Таким чином, приймаючи до уваги вищевикладене, враховуючи, що позов в цій частині доведений позивачем та обґрунтований матеріалами справи, а заперечення відповідачів є безпідставними, позовні вимоги про визнання права на зміну цільового призначення земельної ділянки орієнтовною площею 0,9924 га, в тому числі: 0,9924 га – землі лісогосподарського призначення Кіровського лісництва Державного підприємства "Донецьке лісове господарство" у Кіровському районі міста Донецька із земель лісового фонду в землі житлової та громадської забудови, з метою її використання в цілях, не пов’язаних з веденням лісового господарства в порядку, передбаченому законодавством України, яке діяло на момент звернення позивача з заявою до Донецького міського голови, є правомірними, внаслідок чого підлягають задоволенню.

При визначенні підвідомчості цієї справи суд виходив з того, що між сторонами існує спір про право позивача на отримання в оренду спірної земельної ділянки та зміну її цільового призначення.

Тобто, правовідносини, що склалися між сторонами з приводу наявності чи відсутності у позивача права на оренду носять договірний характер, який є наслідком виниклих між сторонами господарських відносин у сфері землеустрою.

При цьому, відповідачі у спірних правовідносинах не здійснюють владних повноважень, а виступають як суб'єкти господарських відносин. Таким чином, цей спір підвідомчий господарському суду.

У відповідності до вимог ст.49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати підлягають віднесенню на відповідачів порівну.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Лінарус та партнери», м.Донецьк до Донецької міської ради, м.Донецьк, Управління Державного комітету України по земельних ресурсах у місті Донецьку Донецької області, м.Донецьк, Донецького обласного управління лісового та мисливського господарства, м.Донецьк, Державного підприємства "Донецьке лісове господарство", м.Донецьк, Державного управління охорони навколишнього природного середовища в Донецькій області, м.Донецьк задовольнити повністю.

Визнати право Товариства з обмеженою відповідальністю «Лінарус та партнери» (83050 м.Донецьк, бул.Шевченка, буд.4, ) на набуття в оренду земельної ділянки строком на 15 років орієнтовною площею 0,9924 га, в тому числі: 0,9924 га – землі лісогосподарського призначення Кіровського лісництва Державного підприємства "Донецьке лісове господарство" у Кіровському районі міста Донецька для будівництва об’єкту – котеджного містечка за адресою: вул.Вані Дреля, Кіровський район, м.Донецьк шляхом укладання прямого договору оренди з Донецькою міською радою в порядку, передбаченому Земельним кодексом України та Законом України "Про оренду землі" в редакції, яка діяла на момент звернення Товариства з обмеженою відповідальністю «Лінарус та партнери» з заявою до Донецького міського голови.

Визнати право Товариства з обмеженою відповідальністю «Лінарус та партнери (83050 м.Донецьк, бул.Шевченка, буд.4, ) на зміну цільового призначення земельної ділянки орієнтовною площею 0,9924 га, в тому числі: 0,9924 га – землі лісогосподарського призначення Кіровського лісництва Державного підприємства "Донецьке лісове господарство" у Кіровському районі міста Донецька із земель лісового фонду в землі житлової та громадської забудови, з метою її використання в цілях, не пов’язаних з веденням лісового господарства в порядку, передбаченому законодавством України, яке діяло на момент звернення Товариства з обмеженою відповідальністю «Лінарус та партнери» з заявою до Донецького міського голови.

Стягнути з Донецької міської ради, м.Донецьк на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Лінарус та партнери», м.Донецьк витрати по сплаті державного мита в сумі 17 грн. 00 коп., витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 23 грн. 60 коп.

Стягнути з Управління Державного комітету України по земельних ресурсах у місті Донецьку Донецької області, м.Донецьк на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Лінарус та партнери», м.Донецьк витрати по сплаті державного мита в сумі 17 грн. 00 коп., витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 23 грн. 60 коп.

Стягнути з Донецького обласного управління лісового та мисливського господарства, м.Донецьк на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Лінарус та партнери», м.Донецьк витрати по сплаті державного мита в сумі 17 грн. 00 коп., витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 23 грн. 60 коп.

Стягнути з Державного підприємства "Донецьке лісове господарство", м.Донецьк, м.Донецьк на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Лінарус та партнери», м.Донецьк витрати по сплаті державного мита в сумі 17 грн. 00 коп., витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 23 грн. 60 коп.

Стягнути з Державного управління охорони навколишнього природного середовища в Донецькій області, м.Донецьк на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Лінарус та партнери», м.Донецьк витрати по сплаті державного мита в сумі 17 грн. 00 коп., витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 23 грн. 60 коп.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

У судовому засіданні 29.10.2008р. оголошено повний текст рішення.

Суддя Ємельянов А.С.