ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

№ 3/247

17.07.08

За позовом Київського природоохоронного прокурора в інтересах держави в особі

Державної екологічної інспекції в м. Києві

До           Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Імперіал

Будсервіс»

Про            стягнення 386 854 грн.

Суддя Сівакова В.В.

Представники:

Від прокуратури Горшков І.М. –помічник прокурора

Від позивача не з’явились

Від відповідача не з’явились

У засіданні брали участь

СУТЬ СПОРУ:

На розгляд Господарського суду міста Києва передані вимоги Київського природоохоронного прокурора в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції в м. Києві про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Імперіал Будсервіс»на користь держави в особі Державної екологічної інспекції в м. Києві 386 854 грн. збитків завданих державі порушенням природоохоронного законодавства.

Позивач в судове засідання не з’явився, вимог суду викладених в ухвалі про порушення провадження у справі від 25.06.2008 та ухвалі від 10.07.2008.

Відповідач в засідання суду не з’явився, письмовий відзив на позов не надав, не виконав вимог суду викладених в ухвалі про порушення провадження у справі від 25.06.2008 та ухвалі від 10.07.2008.

Відповідач належним чином повідомлений про призначення справи до розгляду в засіданні господарського суду, про час і місце його проведення.

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце її розгляду судом, якщо ухвалу про порушення провадження у справі надіслано за поштовою адресою, зазначеною в позовній заяві. (роз’яснення Президії Вищого Арбітражного суду України від 18.09.97 № 02 - 5/289 із змінами «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України»).

Про поважні причини неявки в судове засідання повноважного представника відповідача суд не повідомлений. Клопотань про відкладення розгляду справи від відповідача не надходило.

Відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представника прокуратури, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

Преамбулою Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища»визначено, що охорона навколишнього природного середовища, раціональне використання природних ресурсів, забезпечення екологічної безпеки життєдіяльності людини - невід'ємна умова сталого економічного та соціального розвитку України.

З цією метою Україна здійснює на своїй території екологічну політику, спрямовану на збереження безпечного для існування живої і неживої природи навколишнього середовища, захисту життя і здоров’я населення від негативного впливу, зумовленого забрудненням навколишнього природного середовища, досягнення гармонійної взаємодії суспільства і природи, охорону, раціональне використання і відтворення природних ресурсів.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» завданням законодавства про охорону навколишнього природного середовища є регулювання відносин у галузі охорони, використання і відтворення природних ресурсів, забезпечення екологічної безпеки, запобігання і ліквідації негативного впливу господарської та іншої діяльності на навколишнє природне середовище, збереження природних ресурсів, генетичного фонду живої природи, ландшафтів та інших природних комплексів, унікальних територій та природних об’єктів, пов’язаних з історико-культурною спадщиною.

Згідно ст.ст. 4, 5 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища»природні ресурси України є власністю народу України, який має право на володіння, використання та розпорядження природними багатствами республіки, а державній охороні і регулюванню використання на території України підлягають: навколишнє природне середовище як сукупність природних і природно-соціальних умов та процесів, природні ресурси, як залучені в господарський обіг, так і невикористовувані в народному господарстві в даний період (земля, надра, води, атмосферне повітря, ліс та інша рослинність, тваринний світ), ландшафти та інші природні комплекси.

Стаття 28 Закону України «Про благоустрій населених пунктів»передбачає, що охороні та відновленню підлягають усі зелені насадження в межах населених пунктів під час проведення будь-якої діяльності, крім зелених насаджень, які висаджені або виросли самосівом в охоронних зонах повітряних і кабельних ліній, трансформаторних підстанцій, розподільних пунктів і пристроїв. Видалення дерев, кущів, газонів і квітників здійснюється в порядку, затвердженому Кабінетом Міністрів України.

1 серпня 2006 року Кабінетом Міністрів України прийнято постанову № 1045, якою затверджено «Порядок видалення дерев, кущів, газонів і квітників у населених пунктах», у п. 3 якого зазначається, що видалення зелених насаджень на території населеного пункту здійснюється за рішенням виконавчого органу міської, селищної, сільської ради на підставі ордеру.

Відповідно до п. 5.5 Правил утримання зелених насаджень у населених пунктах України, затверджених наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 10.04.2006 № 105 на територіях земельних ділянок, відведених під будівництво, відповідальними за збереження зелених насаджень і належний догляд за ними є забудовники чи власники цих територій.

Охорона земель - це система правових, організаційних, економічних та інших заходів, спрямованих на раціональне використання земель, запобігання необґрунтованому вилученню земель сільськогосподарського призначення, захист від шкідливого антропогенного впливу, відтворення і підвищення родючості ґрунтів, підвищення продуктивності земель лісового фонду, забезпечення особливого режиму використання земель природоохоронного, оздоровчого, рекреаційного та історико-культурного призначення (ст. 162 Земельного кодексу України).

Згідно ст. 168 Земельного кодексу України ґрунти земельних ділянок є об’єктом особливої охорони. Власники земельних ділянок та землекористувачі не мають права здійснювати зняття та перенесення ґрунтовного покриву земельних ділянок без спеціального дозволу органів, що здійснюють державний контроль за використанням та охороною земель.

Власники земельних ділянок та землекористувачі, які виконують будівельні та інші роботи, зобов’язані отримати дозвіл на зняття та перенесення ґрунтового покриву (родючого шару ґрунту) земельної ділянки. Дозвіл видається на підставі затвердженого в установленому порядку проекту землеустрою, у якому повинні бути визначені умови зняття, збереження і використання родючого шару ґрунту та порядок проведення рекультивації порушених земель (п. 3.1, 3.3 Порядку видачі та анулювання спеціальних дозволів на зняття та перенесення ґрунтового покриву (родючого шару ґрунту) земельних ділянок, який затверджено наказом Державного комітету України по земельних ресурсах від 4 січня 2005 року № 1 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 20 січня 2005 року № 70/10350).

Дозвіл на зняття та перенесення ґрунтового покриву (родючого шару ґрунту) земельної ділянки видається інспекційним органом Держкомзему (п. 4.1, 4.5 Порядку видачі та анулювання спеціальних дозволів на зняття та перенесення ґрунтового покриву (родючого шару ґрунту) земельних ділянок).

Використання земельних ділянок та проведення на них будь-яких робіт можливе лише після відведення цієї земельної ділянки у встановленому законом порядку за рішенням Київської міської ради та отримання правовстановлюючих документів на земельну ділянку - державного акту або договору оренди (ст. 116, 123, 125, 126 Земельного кодексу України).

Державною екологічною інспекцією в місті Києві виявлено факт самовільного, без оформлення відповідних дозвільних документів, знищення 210 кв. м. газону лугового, зняття верхнього шару ґрунту на площі 1360 кв. м., будівництва постійних споруд загальною площею 1600 кв. м. та складування будівельних матеріалів площею 886 кв. м. на території парку «Сирецький гай»в Подільському районі міста Києва по вул. Піхотна.

Факт вказаних порушень зафіксовано в актах перевірок Управління з контролю за використанням та охороною земель у місті Києві та Київській області та Державної екологічної інспекції в місті Києві в яких підписався представник відповідача, протоколами про адміністративні правопорушення № 01312 від 8 квітня 2008 року та № 01311 від 8 квітня 2008 року, складеними відносно представника відповідача, приписами (знаходяться в матеріалах справи).

Таким чином, відповідачем порушено встановлений державою порядок утримання зелених насаджень міст та інших населених пунктів України, а також територій (об'єктів) природно-заповідного фонду, чим державі завдано матеріальні збитки (шкоду).

Згідно розрахунку розміру збитків, проведеного Державною екологічною інспекцією в місті Києві відповідно до Такс для обчислення розміру відшкодування шкоди, заподіяної порушенням природоохоронного законодавства у межах територій та об'єктів природно-заповідного фонду України», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21 квітня 1998 року № 521 (додаток 3,9), зазначеними діями державі заподіяно матеріальні збитки на суму 386 854 грн.

Згідно ст. 68 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища»підприємства, установи, організації та громадяни зобов'язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища»шкода завдана внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища підлягає компенсації в повному обсязі без застосування норм зниження розміру стягнення та незалежно від плати за забруднення навколишнього природного середовища погіршення якості природних ресурсів.

Відповідно до ст. 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Державним органом, який здійснює державні функції з регулювання в сфері охорони навколишнього природного середовища в місті Києві, є Державна екологічна інспекція в місті Києві.

Згідно з ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідач доказів на спростування обставин, повідомлених позивачем, не надав.

Таким чином, позовні вимоги прокурора обґрунтовані та підлягають задоволенню повністю.

Витрати по сплаті державного мита та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, підлягають стягненню з відповідача в доход Державного бюджету України.

Керуючись ст. ст. 49, 82-85 ГПК України,-

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Імперіал Будсервіс»(м. Київ, вул. Артема, 37-41, код 32531243) на користь держави в особі Державної екологічної інспекції в м. Києві (м. Київ, вул.. Набережно-Лугова, 434481451) 386 854 (триста вісімдесят шість тисяч вісімсот п’ятдесят чотири) грн. збитків.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Імперіал Будсервіс»(м. Київ, вул. Артема, 37-41, код 32531243) в доход Державного бюджету України 3 868 (три тисячі вісімсот шістдесят вісім) грн. 54 коп. державного мита.

4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Імперіал Будсервіс»(м. Київ, вул. Артема, 37-41, код 32531243) 118 (сто вісімнадцять) грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу до спеціального фонду Державного бюджету по КЕКД 22050000 «Оплата витрат з інформаційно-технічного забезпечення розгляду справ у судах».

Суддя

В.В. Сівакова

Рішення підписано 21.07.2008.