ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

11.03.08р.

Справа № 37/88

За позовом Відкритого акціонерного товариства „Дніпропетровський металургійний завод ім.Петровського”, м. Дніпропетровськ.

до 1.Управління державного казначейства України у Дніпропетровській області.

2.Спеціалізованої державної податкової інспекції по роботі з великими платниками податків у м. Дніпропетровську.

про стягнення коштів

Суддя Кеся Н.Б.

Представники сторін:

від позивача: Зайцев М.В, дов від 02.01.2008 року

від позивача: Кривошеїна І.О. дов № 250/3 від 02.01.208 року

від відповідача-1: Гусарова К.О. дов № 12-14/18 від 09.01.2008 року

від відповідача-2: Васильєв О.В. дов № 4627/10/08-10/1-09 від 12.01.2008 року

від відповідача-2: Кравченко М.В. дов № 1981/10/08-10/1-09

На підставі ст. 160 Кодексу адміністративного судочинства України в судовому засіданні оголошена вступна та резолютивна частина постанови.

СУТЬ СПОРУ:

Відкрите акціонерне товариство „Дніпропетровський металургійний завод ім.Петровського” (далі –позивач) звернулося з позовом до Головного управління державного казначейства України в Дніпропетровській області (далі –відповідач-1) та до Спеціалізованої державної податкової інспекції по роботі з великими платниками податків у м. Дніпропетровську (далі –відповідач-2) і просив суд стягнути суму бюджетного відшкодування (податку на додану вартість і процентів на бюджетну заборгованість) з рахунку „Кошти Державного бюджету”, відкритого в установі НБУ на ім’я Управління Державного казначейства в Дніпропетровській області на рахунок товариства суму бюджетних коштів, стирок відшкодування яких настав в розмірі 3505912,0грн., яка складає суму бюджетного (3166667,0грн.) відшкодування заборгованості по ПДВ за березень 2004 року і процентів на суму бюджетного відшкодування в розмірі 339245,0грн., зобов’язати відповідача-1 у випадку недостатності або відсутності коштів на аналітичному рахунку по обліку ПДВ направити звернення у відповідності з п.4.5 розділу 4 Порядку відшкодування податку на додану вартість в Державне казначейство України (центральний рівень) для здійснення відшкодування бюджетної заборгованості згідно з рішенням господарського суду за рахунок надходжень загального фонду Державного бюджету України., зобов’язати відповідача-2 направити в 5-ти денний термін з моменту отримання рішення господарського суду висновок про відшкодування сум бюджетної заборгованості управлінню Державного казначейства України в Дніпропетровській області для забезпечення контролю за правильністю відшкодування із бюджет у суми бюджетної заборгованості.

Заявою від 16.05.2005року №250/3-255 про уточнення позовних вимог позивач фактично зменшив позовні вимоги і просив суд стягнути з рахунку управління Державного казначейства України в Дніпропетровській області на користь товариства суму бюджетної заборгованості по ПДВ за березень 2004року в розмірі 3166667,0грн., а також суму процентів, нарахованих на суму у бюджетної заборгованості в розмірі 218500,0грн.

Заявою від 10.01.2008 року про зміну позовних вимог позивач зменшив позовні вимоги і остаточно просить суд стягнути з Державного бюджету України проценти, нараховані на суму бюджетної заборгованості з ПДВ по декларації за березень 2004 року в розмірі 214320,0грн.

Останні позовні вимоги обґрунтовані посиланням на факт несвоєчасного відшкодування товариству суми податку на додану вартість по декларації з ПДВ за березень 2004 року та норми Закону України „Про податок на додану вартість”, яким у спірний період передбачалося нарахування процентів на бюджетну заборгованість з ПДВ.

Відповідач-1 позов не визнав, посилаючись на те, що документи, на підставі яких органи Державного казначейства здійснюють відшкодування процентів з ПДВ, до нього не надходили.

Відповідач-2 позов не визнав, посилаючись на те, що Закон встановлює лише нарахування процентів без їх перерахування. Спірні правовідносини бюджетними, тому підлягають регулюванню нормами Бюджетного кодексу України. Отже, п.14 ст.2 зазначеного кодексу витрати бюджету пов’язуються лише з погашенням основних сум боргу. Крім того, відповідач-2 вказує на те, що позивач неправомірно нарахував проценти на підставі ст.16 Закону України „Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами”.

Під час судового розгляду прокурор підтримав заперечення відповідачів.

Заслухавши пояснення сторін та прокурора, дослідивши матеріали справи, суд –

В с т а н о в и в :

Відкрите акціонерне товариство «ДМЗ ім. Петровського»” є зареєстрованим платником податку на додану вартість.

Декларація ВАТ “ДМЗ ім. Петровського” з ПДВ за березень 2004 року подана до СДПІ по роботі з ВПП у м. Дніпропетровську 20.04.2004 року. Згідно з декларацією сума бюджетного відшкодування ПДВ, що належить до перерахування на розрахунковий рахунок ВАТ “ДМЗ ім. Петровського”, складає 4 822 382,00грн. Згідно рядка 25 декларації, зазначена сума ПДВ підлягала відшкодуванню після погашення податкових зобов’язань протягом трьох наступних звітних періодів. Отже, граничним строком для відшкодування від’ємного значення ПДВ за бажанням позивача є 01.09.2004 року. Проте відшкодування у встановлений термін проведено не було, внаслідок чого виникла заборгованість з ПДВ державного бюджету України перед ВАТ “ДМЗ ім. Петровського”. Бюджетна заборгованість з ПДВ по зазначеній декларації на суму 3166666,67грн. була відшкодована 29.04.2005 року шляхом перерахування на розрахунковий рахунок підприємства, що підтверджується платіжним дорученням № 59 від 29.04.2005 року.

Обґрунтованість декларування позивачем зазначеної суми до відшкодування з Державного бюджету України та правомірне її відшкодування підтверджується постановою Вищого адміністративного суду України від 19.09.2007 року у справі №23/174(27/210). Зокрема, зазначеною постановою було визнано недійсним податкове повідомлення —рішення відповідача-2 № /0/25217 від 02.09.2004 року про виявлення завищення суми бюджетного відшкодування з ПДВ в розмірі 3166666,67грн. за березень 2004 року.

Оскільки відшкодування ПДВ по зазначеній декларації з ПДВ на суму 3166666,67грн. за березень 2004 року було зроблено несвоєчасно, позивачем нараховані проценти на бюджетну заборгованість з ПДВ за період часу з 01.09.2004 року до 28.04.2005 року.

Суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав.

Відповідно до підпунктів 7.7.1-7.7.3 п.7.7 ст.7 Закону України „Про податок на додану вартість” (в редакції, яка діяла в період прострочення бюджетного відшкодування податку на додану вартість) суми податку, що підлягають сплаті до бюджету або відшкодуванню з бюджету, визначаються як різниця між загальною сумою податкових зобов'язань, що виникли у зв'язку з будь-якою поставкою товарів (робіт, послуг) протягом звітного періоду, та сумою податкового кредиту звітного періоду.

Сплата податку провадиться не пізніше двадцятого числа місяця, що настає за звітним періодом.

У строки, передбачені законом для відповідного податкового періоду, платник податку подає органу державної податкової служби за місцем свого знаходження податкову декларацію незалежно від того, чи виникло у цьому періоді податкове зобов'язання чи ні.

У разі коли за результатами звітного періоду сума, визначена згідно з підпунктом 7.7.1 цієї статті, має від'ємне значення, така сума підлягає відшкодуванню платнику податку з Державного бюджету України протягом місяця, наступного після подачі декларації.

Підставою для отримання відшкодування є дані тільки податкової декларації за звітний період. За бажанням платника податку сума бюджетного відшкодування може бути повністю або частково зарахована в рахунок платежів з цього податку. Таке рішення платника податку відображається в податковій декларації.

Відшкодування здійснюється шляхом перерахування відповідних грошових сум з бюджетного рахунку на рахунок платника податку в установі банку, що його обслуговує, або шляхом видачі казначейського чека, який приймається до негайної оплати (погашення) будь-якими банківськими установами. Правила випуску, обігу та погашення казначейських чеків встановлюються законодавством.

Суми, не відшкодовані платнику податку протягом визначеного у цьому пункті строку, вважаються бюджетною заборгованістю. На суму бюджетної заборгованості нараховуються проценти на рівні 120 відсотків від облікової ставки Національного банку України, встановленої на момент її виникнення, протягом строку її дії, включаючи день погашення.

Враховуючи викладені норми Закону, а також встановлений факт несвоєчасного погашення позивачеві бюджетної заборгованості з ПДВ, суд визнає його вимоги правомірними та обґрунтованими. Заперечення відповідача-2 про відсутність обов’язку держави сплачувати проценти на бюджетну заборгованість з ПДВ суд визнає такими, що не узгоджуються з наведеними нормами Закону. Аргументи відповідача-2 про те, що витратами бюджету є лише основна сума боргу, а спірні правовідносини є бюджетними, слід також визнати неправомірними, оскільки зі змісту поняття видатків бюджету, встановленого п.13 ч.1 ст.13 Бюджетного кодексу України та поняття державного боргу, визначеного п.16 ч.1 ст.13 Бюджетного кодексу України, вбачається, що спірні правовідносини є виключно податковими і підлягають регулюванню законодавством з податкових питань. Посилання відповідача-2 на безпідставність нарахування позивачем процентів на підставі ст.16 Закону України „Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” є помилковим через те, що зазначена норма позивачем не застосовувалася.

За результатами розгляду справи судові витрати позивача присуджуються за рахунок Державного бюджету України.

Керуючись ст.ст. 94, 160-163, п.6 Розділу VІІ Прикінцевих та перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, господарський суд -

ПОСТАНОВИВ :

Позов задовольнити.

Стягнути з Державного бюджету України (р/р 0002, банк ГУДКУ в Дніпропетровській області, МФО 305012, ,) на користь Відкритого акціонерного товариства «ДМЗ ім. Петровського»(49064, м. Дніпропетровськ, вул. Маяковського, 3, р /р 9009 в КБ «ПриватБанк», м. Дніпропетровськ, МФО 305299, ) проценти, нараховані на суму бюджетної заборгованості з ПДВ по декларації за березень 2004 року в розмірі 214 320,0 грн. (двісті чотирнадцять тисяч триста двадцять гривень 00 копійок);

Стягнути з державного бюджету України в особі Спеціалізованої державної податкової інспекції по роботі з великими платниками податків у м. Дніпропетровську (49600, м. Дніпропетровськ, пр-т. Кірова, 57, р/р 0940 в Головному управлінні державного казначейства України в Дніпропетровській області, МФО 805012, ) на користь Відкритого акціонерного товариства «ДМЗ ім. Петровського»( 49064, м. Дніпропетровськ, вул. Маяковського, 3, р № 9009 в КБ «ПриватБанк», м. Дніпропетровськ, МФО 305299, ) судові витрати в розмірі 1700 грн 00 коп.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження відповідно до ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України, та може бути оскаржена у строки та порядку, передбачені ст.ст.185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.Б.Кеся

Постанову підписано у повному обсязі 11.04.2008року