СУД
ПОСТАНОВА

"29" липня 2008 р.

Справа №  6/97

Господарський суд Кіровоградської області у складі судді Баранця О.М.,
розглянувши матеріали справи № 6/97

за адміністративним позовом:
Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, АДРЕСА_1

до відповідача: Світловодської
об'єднаної державної податкової інспекції (Онуфріївського відділення), м.
Світловодськ Кіровоградської області

про скасування актів

Представники сторін:

від позивача - ОСОБА_2, довіреність
б/н від 10.06.2008 року;

від відповідача - Змеул Є.О.,
довіреність №  54  від 23.07.2008 року.

при секретарі судового засідання -
Ружин Н.В.

Час прийняття постанови - 16 год.
02 хв.

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1
подав позов про скасування податкові повідомлення-рішення Світловодської
об'єднаної державної податкової інспекції (Онуфріївське відділення) №
/0 від 12.05.2008 року, № /0 від 12.05.2008 року про
визначення позивачу суму податкового зобов'язання по податку на додану вартість
в сумі 9949,50 грн. та по податку з доходів фізичних осіб, що є суб'єктами
підприємницької діяльності в сумі
708,00 грн.

Позивач вважає позов таким, що
підлягає задоволенню з наступних підстав. Акт перевірки складено не на
номерному бланку органу державної податкової служби для складання актів
документальних перевірок та з порушенням вимог щодо термінів складання, а також
підписання. При визначення сум валового доходу та валових витрат
використовувалась книга обліку розрахункових операцій яка відсутня.
Встановлення завищення податкового кредиту з податку на додану вартість
відбулося без пояснення обставин, що достовірно підтверджують наявність факту
порушення.

Відповідач заперечує проти
задоволення позову. Висновки перевірки позивача, за результатами якої складено
акт № 4/1710/- від 06.05.2008 року, правомірні, а тому підстави для
задоволення позову відсутні.

29.07.2008 року проголошена вступна
та резолютивна частина постанови, яка виготовлена в повному обсязі 30.07.2008
року.

Розглянувши матеріали даної справи,
заслухавши пояснення представників сторін, здійснивши оцінку наявних в
матеріалах справи доказів, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Світловодською об'єднаною державною
податковою інспекцією (Онуфріївське відділення) за результатами планової
виїзної документальної перевірки своєчасності, достовірності, повноти
нарахування та сплати податків, зборів (обов'язкових платежів) фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1. за період з 01.04.2005 року по 31.12.2007 року
складено акт перевірки № 4/1710/- від 06.05.2008 року.

З метою визначення чистого доходу
фізичної особи-підприємця ОСОБА_1., що підлягає оподаткування прибутковим
податком та податком з доходів фізичних осіб відповідно до ст. 13 та п. 2 ст.
14 Декрету Кабінету Міністрів України «Про прибутковий податок з громадян»,
перевіркою визначено чистий дохід позивача та порівняно його із задекларованими
даними. Розрахунок податку з доходів фізичних осіб проведено у відповідності до
п. 9.12 ст. 9 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб».

В ході перевірки виявлено порушення
ст. 13 розділу IV Декрету Кабінету Міністрів України «Про прибутковий податок з
громадян». Занижено сукупний чистий дохід за II-IV квартал 2007 року на суму
1575,00 грн. Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1. не донараховано прибутковий
податок від здійснення підприємницької діяльності на загальну суму 236,00 грн.
чим порушено п. 9.12 ст. 9 Закону України «Про податок з доходів фізичних
осіб».

При порівнянні задекларованого
валового доходу з даними книги обліку розрахункових операцій за перевіряємий
період виявлено розбіжності, тобто заниження суму валового доходу в поданій
декларації про доходи за I-IV квартал 2007 року на суму 195816,00 грн. В ході
перевірки виявлено заниження суми валових витрат за I-IV квартал 2007 року на
суму 194241,00 грн.

Світловодська об'єднана державна
податкова інспекція (Онуфріївське відділення) податковим повідомленням-рішенням
№ /0 від        12.05.2008 року
визначила фізичній особі - підприємцю ОСОБА_1. суму податкового зобов'язання по
податку з доходів фізичних осіб, що є суб'єктами підприємницької діяльності за
основним платежем в сумі 236,00 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями в
сумі 472,00 грн., а всього в сумі 708,00 грн.

В ході перевірки  направлено запити на проведення зустрічних
перевірок по основних постачальниках. Отримано інформацію з державної
податкової інспекції у Корабельному районі м. Миколаїв по МПП «Знание». Згідно
отриманої інформації в Єдиному державному реєстрі зроблено запис за                     № 8000469 від
17.09.2007 року про рішення засновників щодо припинення підприємницької
діяльності. Також в Єдиному державному реєстрі зроблено запис за №
1000469 від 02.10.2007 року про судове рішення про ліквідацію МПП
«Знание» у зв'язку з визнанням його банкрутом господарським судом Рівненської
області за № 19/317 від 21.09.2007 року. Декларацію з податку на додану
вартість за серпень 2007 року подано з нульовими показниками. Декларація з
податку на додану вартість за вересень 2007 року не надавалась.

Фізична особа - підприємцем
ОСОБА_1. в декларацію з податку на додану вартість за серпень 2007 року до суми
податкового кредиту включив суму податку на додану вартість в розмірі 3300,31
грн. на підставі накладної № 18 від 01.08.2007 року МПП «Знание». Крім того, в
декларацію за вересень 2007 року до суми податкового кредиту включив суму
податку на додану вартість в розмірі 3333,33 грн. на підставі накладної № 26
від 10.09.2007 року МПП «Знание». МПП «Знание» до суми податкових зобов'язань в
декларації з податку на додану вартість вказані накладні не включило.

Перевіркою правильності визначення
податкового кредиту відповідно до вимог п.п. 7.4.5 п. 7.4 ст. 7 Закону України
«Про податок на додану вартість» виявлено порушення, а саме завищено податковий
кредит з податку на додану вартість. Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1.
включено до податкового кредиту суми не підтверджені згідно даних зустрічної
перевірки по підприємству             МПП
«Знание» в серпні 2007 року в сумі 3300,00 грн. та в вересні 2007 року в сумі
3333,33 грн.

Світловодська об'єднана державна
податкова інспекція (Онуфріївське відділення) податковим повідомленням-рішенням
№ /0 від        12.05.2008 року
визначила фізичній особі - підприємцю ОСОБА_1. суму податкового зобов'язання по
податку на додану вартість за основним платежем в сумі 6633,00 грн., за
штрафними (фінансовими) санкціями в сумі 3316,50 грн., а всього в сумі 9949,50
грн.

Господарський суд вважає позов
таким, що підлягає задоволенню.

Світловодська об'єднана державна
податкова інспекція (Онуфріївське відділення) не доказала правомірність спірних
податкових повідомлень-рішень відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства України.

Законодавче визначення бюджетного
відшкодування як суми, що підлягає поверненню платнику податку з бюджету в
зв'язку з надмірною сплатою податку у випадках, визначених Законом України «Про
податок на додану вартість" пов'язане із сплаченими платником сумами
податку. Таке відповідає загальному поняттю відшкодування як компенсації
понесених витрат, заподіяних майнових збитків.

Як показує аналіз, термін
"сплата податку" вживається в розумінні сплати податку покупцем у
зв'язку з придбанням товарів (робіт, послуг). Так, п. 1.3 ст. 1 Закону України
«Про податок на додану вартість», даючи визначення платника податку як особи,
яка зобов'язана утримати та внести до бюджету податок, при цьому визначає, що
податок сплачується покупцем або особою, яка ввозить (пересилає ) товари на
митну територію України.

Господарський суд дійшов висновку,
що вимога п. 1.8 ст. 1 Закону України «Про податок на додану вартість» щодо
надмірної сплати податку як необхідної умови бюджетного відшкодування,
стосується платника, який згідно із Законом України «Про податок на додану
вартість" поніс фактичні витрати по сплаті податку.

Встановлений Законом України «Про
податок на додану вартість" порядок сплати, утримання та внесення до
бюджету податку на додану вартість, згідно з яким сплачені покупцем  - платником податку суми податку
безпосередньо не вносяться до бюджету, а включаються до суми податкових
зобов'язань продавця - платника податку, має значення обставина щодо характеру
дій продавця як утримувача податку та відповідального за його внесення до
бюджету.

Закон України «Про податок на
додану вартість" не ставить у залежність отримання бюджетного
відшкодування платником податків від податкового обліку (стану) інших осіб і
фактичної сплати контрагентами податку до бюджету. Якщо контрагент не виконав
свого зобов'язання по сплаті податку до бюджету, то це тягне відповідальність
та негативні слідка саме для цієї особи. Зазначена обставина не є підставою для
позбавлення платника податку права на відшкодування податку на додану вартість
у разі якщо останній виконав усі передбачені законом умови щодо отримання
такого відшкодування і має всі документальні підтвердження розміру свого
податкового кредиту.

Відповідно до п. 1.7 ст. 1 Закону
України «Про податок на додану вартість" податковий кредит - сума, на яку
платник податку має право зменшити податкове зобов'язання звітного періоду,
визначена згідно з цим Законом.

Датою виникнення права платника
податку на податковий кредит вважається дата здійснення першої з подій: або
дата списання коштів з банківського рахунка платника податку і оплати товарів
(робіт, послуг), дата виписки відповідного рахунка (товарного чека) - в разі
розрахунків з використанням кредитних дебетових карток або комерційних чеків;
або дата отримання податкової накладної, що засвідчує факт придбання платником
податку товарів (робіт, послуг) (п.п. 7.5.1 п. 7.5 ст. 7 Закону України «Про
податок на додану вартість») .

Враховуючи вищевикладене
господарський суд прийшов до наступних висновків.

Суми, включені фізичною особою -
підприємцем ОСОБА_1. в декларації за серпень, вересень 2007 року до податкового
кредиту по податку на додану вартість підтверджені податковими накладними,
договором про надання послуг, доказами фактичного розрахунку за отримані від
МПП «Знание» послуги, з врахуванням податку на додану вартість.

Недоліки в заповнених податкових
накладних, на які посилається відповідач в запереченні на позов, зокрема:
відсутність повної або скороченої назви, зазначеної у статутних документах
юридичної особи, місце розташування юридичної особи або місце адреси фізичної
особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість не свідчили про їх
неналежність та недопустимість як доказів. Ці накладні могли бути підставою про
для висновку зробленого в результаті оцінки всіх доказів про можливість
ідентифікації контрагента позивача, про достовірність підтвердження фактичності
здійснення господарських операцій, сплати податку на додану вартість та його
сум.

Недотримання позивачем порядку,
встановленого п.п. 7.2.6 п. 7.2 ст. 7 Закону України «Про податок на додану
вартість», не є підставою для висновку про неправильність віднесення понесених
позивачем витрат до податкового кредиту та не свідчить про обґрунтованість
рішення податкової інспекції, позаяк згідно з абз. 2 п.п. 7.4.5 п. 7.4 ст. 7
Закону підставою для відповідальності платника податку є не підтвердження сум
податку, включеного до податкового кредиту, на момент перевірки платника
податку.

Такий висновок зроблений в
мотивувальній частині постанови судової палати в адміністративних справах
Верховного Суду України від 06.12.2006 року у справі      № 21-105сво05.

Позивач надав господарському суду
докази наявності договірних відносин з МПП «Знание» та докази сплати податку на
додану вартість в су мі 3333,33 грн. та 3300,31 грн.

Податкові накладні № 26 від
10.09.2007 року, № 18 від 01.08.2007 року є підставою для нарахування
податкового кредиту за відповідні періоди.

Висновки, що право на відшкодування
виникає лише при фактичній надмірній сплаті податку на додану вартість, не можуть
бути прийняті до уваги. Закон України «Про податок на додану вартість» не
встановлюють обов'язку покупця сплачувати податок на додану вартість ще й до
бюджету, коли такий податок не буде сплачений продавцем або іншою особою, з
урахуванням суми податку, отриманого від покупця в ціні товару. Саме продавець
товару несе обов'язок зі сплати цього податку до бюджету.

Сама по собі несплата податку
продавцем (у тому числі в разі ухилення від сплати) при фактичному здійсненні
господарської операції не впливає на податковий кредит покупця та суму
бюджетного відшкодування. Податкові органи не можуть нараховувати податок на
додану вартість та накладати штрафні санкції при несплаті цього податку
продавцем, оскільки чинне законодавство не встановлює підстав для такого
нарахування та накладення штрафних санкцій.

Такий висновок зроблений в
мотивувальній частині постанови судової палати в адміністративних справах
Верховного Суду України від 26.09.2006 року.

Постанова господарського суду
Рівненської області № 19/317 від
21.09.2007 року про банкрутство МПП «Знание», подання МПП «Знание» до
податкового органу декларацію з податку на додану вартість за серпень 2007 року
з нульовими показниками та не подання до податкового органу декларації з
податку на додану вартість за вересень 2007 року не дає право Світловодській
об'єднаній державній податковій інспекції (Онуфріївське відділення) для
висновку про завищено фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1. податкового
кредиту з податку на додану вартість в серпні 2007 року в сумі 3300,00 грн. та
в вересні      2007 року в сумі 3333,33
грн.

Договір про надання послуг,
квитанції до прибуткового касового ордеру, податкові накладні отримані
позивачем не давали підстав для сумніву в правильності назви юридичної особи,
яка видала позивачу податкові накладні.

Свідоцтво платника податку МПП
"Знание", за інформацією реєстру анульованих свідоцтв платників
податку на додану вартість державної податкової адміністрації України, було
анульоване тільки 15.11.2007 року.

Господарській суд не наділений
повноваженнями щодо перевірки фінансово-господарської діяльності суб'єктів
підприємницької діяльності, а лише оцінює законність рішення податкового
органу, яке в свою чергу приймається на підставі акту перевірки. Невказання
змісту правопорушення, недоведеність висновків в акті перевірки свідчить про
незаконність спірного рішення податкового органу.

Світловодська об'єднана державна
податкова інспекція (Онуфріївське відділення) в акті перевірки №
4/1710/- від 06.05.2008 року не обґрунтувала свій висновок про
порушення фізичною особою-підприємцем
ОСОБА_1. вимог п.п. 7.4.5 п. 7.4 ст. 7 Закону України «Про податок на
додану вартість» щодо завищення податкового кредиту з податку на додану
вартість. В акті зазначено, що зустрічною перевіркою по підприємству МПП
«Знание» в серпні 2007 року в сумі 3300,00 грн. та в вересні 2007 року в сумі
3333,33 грн. не підтверджено право на податковий кредит позивача. Тільки в
запереченні на позов податковий орган обґрунтовує свій висновок посиланням на
обґрунтування, яке не було підставою для висновку викладеного в акті
перевірки.

Світловодська об'єднана державна
податкова інспекція (Онуфріївське відділення) не доказала правомірність
висновку про порушення фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1. ст. 13 розділу IV
Декрету Кабінету Міністрів України «Про прибутковий податок з громадян» щодо
заниження сукупного чистого доходу за II-IV квартал 2007 року на суму 1575,00
грн.

При визначення сум валового доходу
та валових витрат використовувалась книга обліку розрахункових операцій яка
відсутня у позивача. Враховуючи, що фізична особа-підприємець ОСОБА_1.
перебував до II кварталу 2007 року на спрощеній системі оподаткування,  а після II кварталу 2007 року на загальній
системі оподаткування, у позивача повинно бути дві книги доходів і витрат. Яку
книгу доходів і витрат було використано податковим органом, з врахуванням
твердження відповідача про помилковість посилання в акті перевірки на книгу
обліку розрахункових операцій,  під час
перевірці відповідач не вказав.

Висновок про заниження позивачем
суму валового доходу в поданій декларації про доходи за I-IV квартал 2007 року
на суму 195816,00 грн. та виявлення заниження суми валових витрат за I-IV
квартал 2007 року на суму 194241,00 грн. не підтверджено належними та допустимими
доказами. Тобто, відсутні докази які достовірно встановлюють дані перевірки,
викладені в таблиці 1.1. на сторінці  6
акта перевірки. Представник позивача в судовому засіданні заперечив дані
перевірки.

Крім того, господарський суд вважає
за необхідне зазначити наступне. Недодержання вимог правових норм, які
регулюють порядок прийняття акта. У тому числі стосовно його форми, строків
прийняття тощо може бути підставою  для
скасування рішення, прийнятого за результатом розгляду акта, лише в тому разі,
коли відповідне порушення спричинило прийняття спірного акта. Якщо ж акт в
цілому узгоджується з вимогами чинного законодавства і прийнятий відповідно до
обставин, що склалися, тобто є вірним по суті, то окремі порушення встановленої
процедури прийняття акта не можуть бути підставою для його скасування.

Враховуючи задоволення позову з
Державного бюджету України на користь позивача необхідно стягнути 3,40 грн.
судового збору.

Керуючись ч. 2 ст. 19 Конституції
України, ст. ст. 71, 160, 163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства
України , господарський суд, -

П О С Т А Н
О В И В :

1.
Позов задовольнити повністю.

2. Скасувати податкове
повідомлення-рішення Світловодської об'єднаної державної податкової інспекції
(Онуфріївське відділення) № /0 від 12.05.2008 року про визначення
фізичній особі - підприємцю ОСОБА_1. суму податкового зобов'язання по податку
на додану вартість за основним платежем в сумі 6633,00 грн., за штрафними
(фінансовими) санкціями в сумі 3316,50 грн., а всього в сумі 9949,50 грн.

3. Скасувати податкове
повідомлення-рішення Світловодської об'єднаної державної податкової інспекції
(Онуфріївське відділення) № /0 від 12.05.2008 року про визначення
фізичній особі - підприємцю ОСОБА_1. суму податкового зобов'язання по податку з
доходів фізичних осіб, що є суб'єктами підприємницької діяльності за основним
платежем в сумі 236,00 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями в сумі 472,00
грн., а всього в сумі 708,00 грн.

4.
Стягнути  з Державного бюджету
України на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (Кіровоградська область,
Онуфріївський район, АДРЕСА_1, рахунок НОМЕР_1 ФЗАТ КБ «Приватбанк»), - витрати
по сплаті судового збору в сумі 3,40 грн.

5.     Після набрання судовим рішенням законної
сили, за заявою стягувача, буде виданий виконавчий лист.

6.    Постанова суду першої інстанції набирає
законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження,
якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне
оскарження , але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений
Кодексом адміністративного судочинства України, постанова суду першої інстанції
набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної
скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після
закінчення апеляційного розгляду справи. Якщо строк апеляційного оскарження
буде поновлено, то вважається, що постанова суду не набрала законної сили.
Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до
Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через господарський суд
Кіровоградської області. Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої
інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі
складання постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 Кодексу
адміністративного судочинства України з дня складання в повному обсязі.
Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом
двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження, і копія
апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду
апеляційної інстанції.

Суддя

О.М.Баранець