ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2008 р.

№ 3/307-08

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Дунаєвська Н.Г. - головуючого,

Мележик Н.І.,

Михайлюк М.В.

розглянувши у відкритому

судовому засіданні касаційну

скаргу                                                   Товариства з обмеженою відповідальністю

"Промислова група "РОСТ"

на постанову           Харківського апеляційного господарського суду від 11.08.2008 року

у справі                                                  № 3/307-08

господарського суду                              Сумської області

за позовом                                                  Товариства з обмеженою відповідальністю

"Промислова група "РОСТ"

до відповідачів:          1) Управління майном Сумської обласної ради

2) Сумської обласної ради

3) Сумського комунального підприємства "Фонд інвестування об"єктів соціальної сфери та промисловості"

про          визнання права на приватизацію шляхом викупу нежитлового приміщення

за участю представників:

позивача –          Лантушенка Д.С.

відповідачів –          1) не з"явились

2) не з"явились

3) не з"явились

В С Т А Н О В И В:

В травні 2008 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Промислова група "РОСТ" звернулось до господарського суду Сумської області з позовом до Управління майном Сумської обласної ради, Сумської обласної ради та Сумського комунального підприємства "Фонд інвестування об"єктів соціальної сфери та промисловості" про визнання за ним пріоритетного права на приватизацію шляхом викупу орендованого ним нежитлового приміщення, розташованого за адресою: м. Суми, вул. Харківська, 31, площею 110 кв.м., зобов’язання Управління майном Сумської обласної ради підготувати до продажу шляхом викупу вказане нежитлове приміщення та здійснення процедури продажу цього приміщення позивачу.

Рішенням господарського суду Сумської області від 10.06.2008 р. (суддя Левченко П.І.) позов задоволено; визнано за Товариством з обмеженою відповідальністю “Промислова група “РОСТ” пріоритетне право на приватизацію шляхом викупу орендованого ним нежитлового приміщення, розташованого за адресою: м. Суми, вул. Харківська, 31, площею 110 кв.м.; зобов’язано Управління майном Сумської обласної ради підготувати до продажу шляхом викупу вказане нежитлове приміщення; стягнуто з відповідачів №№1,3 судові витрати.

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 11.08.2008 року (судді: Істоміна О.А., Горбачова Л.П., Пуль О.А.) рішення місцевого господарського суду від 10.06.2008 року скасовано та прийнято нове рішення про відмову в задоволенні позову.

В касаційній скарзі Товариство з обмеженою відповідальністю "Промислова група "РОСТ" просить скасувати постанову апеляційного господарського суду, посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права, що призвело до прийняття незаконного судового акту.

Колегія суддів, обговоривши доводи касаційної скарги, заслухавши пояснення представника позивача, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування господарськими судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, вважає, що касаційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно постанови Пленуму Верховного суду України "Про судове рішення” від 29.12.76 №11 із змінами, внесеними постановами Пленуму від 24.04.81 № 4, від 25.12.92 № 13, рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а за їх відсутності - на підставі закону, що регулює подібні відносини, або виходячи з загальних засад і змісту законодавства України. Мотивувальна частина рішення повинна містити встановлені судом обставини, а також оцінку всіх доказів. Визнаючи одні і відхиляючи інші докази, суд має це обґрунтувати. Мотивувальна частина рішення повинна мати також посилання на закон та інші нормативні акти матеріального права, на підставі яких визначено права і обов'язки сторін у спірних правовідносинах.

Обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для даної справи, висновки суду стосовно встановлених обставин і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Резолютивна частина рішення повинна містити чіткі та безумовні

висновки, що ґрунтуються на аналізі та оцінці фактичних обставин викладених у його мотивувальній частині, та відповідати застосованим до спірних відносин нормам права.

Разом з тим, рішення та постанова у даній справі зазначеним вимогам не відповідають.

Як вбачається з матеріалів справи, 11.05.2006 року між позивачем (орендарем) та відповідачем №3 (орендодавцем) укладеного договір № 65 оренди індивідуально визначеного (нерухомого) майна, що належить до обласної комунальної власності, за яким позивач отримав в оренду нежитлове приміщення, площею 110 кв.м., розташоване в м. Суми по вул. Харківській, 31.

Пунктами 5.3., 5.4. цього ж договору на орендаря покладено обов"язки забезпечувати збереження орендованого майна, запобігання його пошкодженню і псуванню, своєчасно здійснювати поточні та інші види ремонтів орендованого майна.

Згідно пункту 6.2 зазначеного договору орендар, за дозволом орендодавця, має право вносити зміни до складу орендованого майна, проводити його реконструкцію, технічне переозброєння та інші поліпшення, що зумовлюють підвищення його вартості.

Позивач провів ремонтні роботи в орендованому ним об"єкті.

Згідно висновків оцінювача –підприємця Міняйло Олени Ігорівни та незалежного аудитора Сінько Ольги Аркадіївни вартість проведеного позивачем капітального ремонту складає 12 885,35 грн.; із наданої відповідачем №3 довідки вбачається, що залишкова вартість (балансова) спірного майна становить 20 189,72 грн., внаслідок чого вартість здійснених позивачем поліпшень орендованого майна складає більше ніж 25 % від залишкової вартості об’єкту оренди.

Враховуючи факт здійснення позивачем невід’ємних поліпшень орендованого майна, останній звернувся до Управління майном обласної ради (органу приватизації) із заявою про включення орендованого приміщення до переліку об’єктів права комунальної власності, що підлягають приватизації шляхом викупу.

Неотримавши від органу приватизації позитивної відповіді, позивач звернувся до суду з даним позовом про визнання за ним пріоритетного права на приватизацію шляхом викупу орендованого нежитлового приміщення і зобов’язання Управління майном Сумської обласної ради підготувати його до продажу.

Задовольняючи позовні вимоги, місцевий господарський суд, посилаючись на ч.2 п.5 ст.7 Закону України “Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію), виходив з того, що позивачеві відмовлено в приватизації з підстав, не передбачених цим законом.

При цьому, суд першої інстанції зазначив, що позивач набув право на приватизацію відповідно до п. 51 Закону України “Про державну програму приватизації на 2000 –2002 роки”, яка визначає умови набуття орендарем права на приватизацію шляхом викупу орендованого майна, саме тоді, коли він за згодою орендодавця здійснив за рахунок власних коштів поліпшення орендованого майна, яке неможливо відокремити від відповідного об’єкта без завдання йому шкоди, вартістю не менш як 25 відсотків від залишкової вартості майна.

Разом з тим, вважаючи обгрунтованою заяву позивача щодо приватизації орендованого ним приміщення, місцевий господарський суд не з"ясував правомірності здійснення ТОВ "ПГ "РОСТ" ремонтних робіт з внесенням невід’ємних поліпшень у цьому приміщенні.

Апеляційний господарський суд, здійснюючи апеляційний перегляд справи та приймаючи оскаржувану постанову, допущені місцевим господарським судом порушення усунув, але припустився власних, які є самостійною підставою для скасування оскаржуваної постанови суду.

Так, відповідно до ст. 101 ГПК України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу.

Водночас, скасовуючи рішення суду першої інстанції у даній справі та приймаючи нове рішення про відмову в позові, апеляційний господарський суд виходив з наявності рішення між цими ж сторонами і з цих же підстав (постанова Харківського апеляційного господарського суду від 21.04.2008 року у справі № 17/37-08), яким відмовлено ТОВ "ПГ "РОСТ" в задоволенні позовних вимог про визнання права на проведення ремонтних робіт, в зв"язку з чим суд апеляційної інстанції зазначив, що ТОВ "ПГ "РОСТ" не мало права на здійснення ремонтних робіт з внесенням невід’ємних поліпшень та збільшенням вартості орендованого майна, внаслідок чого у нього відсутнє право на приватизацію цього майна шляхом викупу.

Крім того, суд апеляційної інстанції вказав на відсутність будь-якого рішення органу приватизації про включення орендованого позивачем об"єкту до переліку об"єктів, що підлягають приватизації шляхом викупу, відсутність в договорі будь-яких відомостей щодо права орендаря на викуп орендованого ним приміщення та недоведення позивачем факту безпідставної відмови щодо включення орендованого ним приміщення до переліку об"єктів, які підлягають приватизації.

Разом з тим, позивач у касаційній скарзі зазначив про існування рішення Сумської обласної ради від 16.09.2004 року "Про перелік об"єктів комунальної власності області, які пропонуються до приватизації у 2004-2006 роках" відносно нежитлового приміщення, площею 110 кв.м., розташованого в м. Суми по вул. Харківській, 31, яке орендує позивач.

Частиною 1 статті 43 ГПК України передбачено, що господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Всупереч зазначених вимог, місцевий та апеляційний господарські суди не в повному обсязі дослідили та не надали належної оцінки обставинам справи щодо включення орендованого позивачем приміщення до переліку об"єктів, що підлягають приватизації.

Враховуючи порушення судом першої інстанції ст.ст. 47, 43 ГПК України, відсутні підстави вважати, що суди дійшли правильного висновку щодо прав та обов’язків сторін.

Враховуючи те, що у касаційній інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи у суді першої інстанції за винятком процесуальних дій, пов'язаних із встановленням обставин справи та їх доказуванням, прийняті у справі рішення та постанова не відповідають нормам чинного законодавства і тому підлягають скасуванню, а справа –передачі на новий розгляд до місцевого господарського суду.

При новому розгляді справи суду належить врахувати наведене, повно та всебічно з”ясувати всі суттєві обставини справи, встановити дійсні права та обов”язки сторін, надати належну оцінку зібраним доказам та постановити законне й обгрунтоване рішення.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119, 11111 Господарського процесуального кодексу України Вищий господарський суд України, -

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Промислова група "РОСТ" задовольнити.

Постанову Харківського апеляційного господарського суду від 11.08.2008 року у справі №3/307-08 та рішення господарського суду Сумської області від 10.06.2008 року по справі №3/307-08 скасувати.

Справу передати на новий розгляд до господарського суду Сумської області в іншому складі суду.

Головуючий суддя

Н.Г. Дунаєвська

Судді

Н.І. Мележик

М.В. Михайлюк

Доповідач –суддя Мележик Н.І.