ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2008 р.

№ 4/47

Вищий господарський суд України у складі колегії: головуючого, судді Кузьменка М.В., суддів Васищака І.М., Палій В.М., за участю представника відповідача С. Калабухової (дов. від 28.12.07), розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційні скарги відкритого акціонерного товариства “Металургійний комбінат “Азовсталь” та товариства з обмеженою відповідальністю “Мега Пласт Маріуполь” на рішення господарського суду Донецької області від 18 квітня 2008 року та постанову Донецького апеляційного господарського суду від 23 червня 2008 року у справі № 4/47 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю “Мега Пласт Маріуполь” до відкритого акціонерного товариства “Металургійний комбінат “Азовсталь” про стягнення 7 206 грн. 81 коп.,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2008 року товариство з обмеженою відповідальністю “Мега Пласт Маріуполь” звернулося до господарського суду Донецької області з позовом до відкритого акціонерного товариства “Металургійний комбінат “Азовсталь” про стягнення суми боргу з урахуванням індексу інфляції та річних, всього 7 206 грн. 81 коп., а також 1 500 грн. витрат на правову допомогу адвоката з підстав порушення зобов’язання за договором купівлі-продажу від 6 грудня 2006 року.

Відповідач позов не визнав з мотивів не настання зобов’язання.

Рішенням господарського суду Донецької області від 18 квітня 2008 року (суддя С.Гринько), залишеним без змін постановою Донецького апеляційного господарського суду від 23 червня 2008 року, позов задоволено в частині стягнення 7 206 грн. 81 коп.; у частині стягнення 1500 грн. у позові відмовлено.

Товариство з обмеженою відповідальністю “Мега Пласт Маріуполь” просить судові рішення скасувати в частині відмови в задоволенні позовних вимог про стягнення 1500 грн. з підстав неправильного застосування господарськими судами статті 12 Закону України “Про адвокатуру”, статей 32, 44, 49 Господарського процесуального кодексу України та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги в цій частині задовольнити.

У свою чергу, відкрите акціонерне товариство “Металургійний комбінат “Азовсталь” просить судові рішення скасувати в частині стягнення інфляційних та річних з підстав порушення господарськими судами частини 1 статті 692 Господарського кодексу України, статті 43 Господарського процесуального кодексу України та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову в цій частині.

Колегія суддів вважає, що касаційні скарги задоволенню не підлягають.

Господарськими судами встановлено, що 6 грудня 2006 року сторони уклали договір купівлі-продажу № 06-У-173 (далі-договір), на умовах якого позивач продав відповідачеві віконні блоки.

Сторони встановили, що поставка товару здійснюється з подальшою установкою вікон на об’єкті відповідача, а оплата їх вартості здійснюється протягом десяти банківських днів після поставки.

Позивач свої зобов’язання виконав, але відсутність в акті приймання виконаних робіт, який підписали сторони, дати поставки, а отже невизначеність моменту прийняття виконання, на думку відповідача, не дає позивачеві права стверджувати про прострочення боржником грошового зобов’язання.

За правилами частини 1 статті 692 Цивільного кодексу України покупець зобов’язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Актом приймання виконаних робіт сторони засвідчили факт поставки відповідачеві віконних блоків (їх передачу і установку). З тексту зазначеного акта вбачається, що він був складений до рахунку № СФ-0000086 від 18 грудня 2006 року (саме цей рахунок на суму 6 035 грн. 45 коп. був виставлений позивачеві) і ціну договору боржник мав сплатити протягом десяти банківських днів від цієї дати.

За обставин невиконання відповідачем грошових зобов’язань господарські суди, встановивши в його діях склад цивільно-правової відповідальності, застосувавши до спірних відносин правила статей 525 і 526 Цивільного кодексу України, обґрунтовано задовольнили позов в частині стягнення суми основного боргу.

За правилами статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції і річних.

Отже господарські суди дійшли обґрунтованого висновку про задоволення позову і в цій частині.

Водночас господарські суди дійшли обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позову в частині стягнення вартості послуг адвоката, оскільки позивач не довів факту надання послуг саме адвокатом - в матеріалах справи відсутнє свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю, а також допустимі докази про сплату цій особі спірної суми.

З урахуванням меж перегляду справи в касаційній інстанції, колегія суддів вважає, що під час розгляду справи фактичні її обставини були встановлені господарськими судами на підставі всебічного, повного і об’єктивного дослідження поданих доказів, висновки судів відповідають цим обставинам і їм дана належна юридична оцінка з правильним застосуванням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 1115, 1117, 1119, 11111 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Рішення господарського суду Донецької області від 18 квітня 2008 року та постанову Донецького апеляційного господарського суду від 23 червня 2008 року у справі № 4/47 залишити без змін, а касаційні скарги відкритого акціонерного товариства “Металургійний комбінат “Азовсталь” та товариства з обмеженою відповідальністю “Мега Пласт Маріуполь” без задоволення.

Головуючий, суддя

М. В. Кузьменко

Суддя

І. М. Васищак

Суддя

В. М. Палій