ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2008 р.

№ 16/142-13/160

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого, судді

суддів

Кота О.В.,

Владимиренко С.В.,

Шевчук С.Р.

розглянувши касаційну скаргу

Акціонерно-комерційного банку соціального розвитку "Укрсоцбанк" в особі Івано-Франківської обласної філії АКБ "Укрсоцбанку"

на ухвалу господарського суду Івано-Франківської області від 13.09.2007 р. та

постанову Львівського апеляційного господарського суду від 30.10.2007 р.

у справі

№ 16/142-13/160

за позовом

АКБ "Укрсоцбанк" Івано-Франківська обласна філія (далі - Банк)

До

Товариства з обмеженою відповідальністю "Віо-Транспорт" (далі - Товариство)

Про

Стягнення 100 505,04 грн.

за участю представників:

позивача: Гайченко А.В.;

відповідача: не з’явились,

встановив:

Ухвалою господарського суду Івано-Франківської області (суддя Шкіндер П.А.) від 13 вересня 2007 року у справі № 16/142-13/160 провадження у справі припинено.

Постановою Львівського апеляційного господарського суду (судді Слука М.Г., Давид Л.Л., Скрутовський П.Д.) від 30 жовтня 2007 року ухвала місцевого господарського суду залишена без змін.

Банк звернувся до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу місцевого та постанову апеляційного господарських судів, оскільки ними при винесенні оскаржуваних судових актів порушено норми матеріального та процесуального права та направити справу на новий розгляд.

Заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши повноту встановлення господарським судом обставин справи та правильність застосування норм процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як встановлено господарськими судами, 1 червня 2006 року між Банком та гр. Дрогомирецьким Р.Б. укладено договір кредиту №340/24-095г, згідно умов якого Банк надав кредит в розмірі 20 000дол. США зі сплатою 14% річних.

В якості забезпечення виконання зобов’язань щодо повернення кредиту, Банк уклав з майновим поручителем – Товариством :

- договір застави транспортних засобів № 362-Д від 2 червня 2006 року з погодженою заставною вартістю 218 525грн.;

- договір поруки № 86-п від 1 червня 2006 року, відповідно до якого Товариство зобов’язувалося солідарно відповідати перед кредитором у повному обсязі за виконання постачальником зобов’язань щодо повернення кредиту в сумі 20 000 дол. США, сплати процентів за користування кредитом у розмірі 14 % річних та сплати можливих штрафних санкцій.

Позовні вимоги в даній справі полягають у стягненні заборгованості за кредитним договором на підставі Договору поруки.

Провадження у справі № 16/142-13/160 припинено на підставі п. 2 ст. 80 ГПК України, оскільки є рішення по іншій справі № 2/157 господарського суду Івано-Франківської області між тими ж сторонами і про той же предмет.

Відповідно до п. 2 ст. 80 ГПК України, господарський суд припиняє провадження у справі, якщо: є рішення господарського суду або іншого органу, який в межах своєї компетенції вирішив господарський спір між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав.

Отже, для застосування вказаної норми необхідними є сукупність ознак, а саме спір між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав.

Виносячи ухвалу, місцевий господарський суд помилково застосував положення п. 2 ст. 80 ГПК України та припинив провадження у справі, виходячи з наступного.

Так, господарським судом Івано-Франківської області у справі № 2/157 прийнято рішення про задоволення позовних вимог Банку і стягнуто з Товариства 100 505,04 грн. заборгованості шляхом звернення стягнення на заставлене майно за Договором застави майна № 362-Д від 2 червня 2006 року, укладеного між Банком та Товариством.

Проте, господарськими судами не враховано, що в даній справі позов заявлено Банком про стягнення 100 505,04 грн. на підставі Договору поруки № 86-п від 01.06.2006 року.

Отже, підстава позовних вимог в даній справі є іншою ніж в справі № 2/157, а відтак припинення провадження на підставі п. 2 ст. 80 ГПК України є не обґрунтованим.

Апеляційний господарський суд на вказані порушення уваги не звернув, що є порушенням норм ст. ст. 104, 106 ГПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 11110 ГПК України підставою для скасування рішення місцевого господарського суду та постанови апеляційного господарського суду є порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

Виходячи з викладеного, та враховуючи, що господарськими судами порушено норми процесуального права, зокрема ст. 11110 ГПК України, ухвала місцевого та постанова апеляційного господарських судів підлягають скасуванню.

Відповідно до ст. 11113 ГПК у випадках скасування касаційною інстанцією ухвал, зокрема про припинення провадження у справі, справа передається на розгляд суду першої інстанції.

Виходячи з викладеного, ухвала місцевого та постанова апеляційного господарських судів підлягають скасуванню, а справа - направленню на розгляд.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119 - 11111, 11113 ГПК України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу акціонерно-комерційного банку соціального розвитку "Укрсоцбанк" в особі Івано-Франківської обласної філії АКБ "Укрсоцбанку" задовольнити.

Постанову Львівського апеляційного господарського суду від 30.10.2007 р. та ухвалу господарського суду Івано-Франківської області від 13.09.2007 р. у справі № 16/142-13/160 скасувати, а справу передати на розгляд до господарського суду Івано-Франківської області в іншому складі суду.

Головуючий суддя                                                            О. Кот

судді                     С. Владимиренко

С. Шевчук