ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.12.2008 Справа№ 3/103-08

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів :

головуючого Логвиненко А.О. (доповідач)

суддів:                      Мороз В.Ф., Стрелець Т.Г.

при секретарі судового засідання Шваб О.А.

з участю представника позивача Пащук В.В.

розглянувши апеляційну скаргу приватного підприємства фірма “Ніко” на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 9.04.2008р. по справі

за позовом Державного підприємства “Придніпровська залізниця”, м. Дніпропетровськ

до відповідача Приватного підприємства фірма “Ніко”, м. Дніпропетровськ

про визнання договору недійсним

В С Т А Н О В И В :

31.01.2008р. до господарського суду Дніпропетровської області надійшов позов державного підприємства “Придніпровська залізниця” (далі Залізниця) про визнання договору недійсним. Свої вимоги позивач мотивував тим, що 15.11.2007р. між Залізницею та приватним підприємством фірма “Ніко” (далі ПП “Ніко”) було укладено договір земельного сервітуту, відповідно до якого позивачу було надано можливість користуватися земельною ділянкою відповідача. Вказаний договір було укладено від імені Залізниці не уповноваженою на це особою. Крім того, земельна ділянка, про яку йдеться у договорі, знаходиться у користуванні Залізниці, а тому відповідач не мав права виступати в якості землекористувача при укладенні договору сервітуту.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 9.04.2008р. (суддя Юзіков С.Г.) позов задоволено.

Не погодившись з рішенням, ПП “Ніко” звернулось з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на неправильне застосування норм матеріального та процесуального права, просило скасувати рішення та припинити провадження у справі. При цьому апелянт послався на те, що спірний договір відповідає вимогам законодавства, тому відсутні підстави для визнання його недійсним.

У своєму відзиві позивач зазначив, що рішення суду є законним та обґрунтованим.

Представник відповідача в судове засідання не з’явився. Про причини неявки суд не повідомив. Враховуючи те, що залучені до справи докази дозволяють визначитися відносно законності оскаржуваного рішення, колегія суддів дійшла висновку про можливість розгляду справи у відсутність відповідача, якого належним чином сповіщено про час та місце слухання справи.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представника позивача, обговоривши доводи апеляційної скарги та перевіривши у відповідності до ст. 101 ГПК України законність і обґрунтованість рішення у повному обсязі, колегія суддів вважає, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції повно та всебічно досліджено матеріали справи, правильно встановлено фактичні обставини, яким дана належна правова оцінка, а висновки суду ґрунтуються на залучених до справи доказах та відповідають приписам закону. При цьому колегія суддів враховує таке.

З матеріалів справи вбачається, що 15.11.2007р. між позивачем та відповідачем було укладено сервітутний договір, відповідно до умов якого землекористувач (відповідач) надав можливість працівникам Залізниці користуватися земельною ділянкою ПП “Ніко” (а.с.24-25).

Задовольнивши позов, суд першої інстанції обґрунтовано послався на те, що ПП “Ніко” не мала права укладати спірний договір в якості землекористувача, оскільки відповідач не отримував у передбачений Земельним Кодексом спосіб у користування земельну ділянку, яка є предметом спірного договору.

Крім того, колегія суддів враховує наступне.

В провадженні господарського суду Дніпропетровської області знаходилась справа №7/12(12/236-07)-08 за позовом ПП “Ніко” до Залізниці про визнання права власності. З рішення суду по вказаній справі (а.с.95-97) слідує, що при її розгляду судом встановлено, що спірний договір від імені Залізниці підписано не вповноваженою на це особою. Крім того, судом встановлено, що ПП “Ніко” не було власником якогось нерухомого майна, розташованого на земельній ділянці, користувачем якого є Залізниця, отже були відсутніми підстави для укладення якихось сервітутних договорів, пов’язаних з необхідністю враховувати інтереси ПП “Ніко”, як власника нерухомості, розташованої на землях Залізниці.

Рішення господарського суду від 5.06.2008р. по справі №7/12(12/236-07)-08 набуло чинності, а тому, у відповідності до приписів ст.35 ГПК України, при розгляді справи №3/103-08 вказані факти не доводяться знову.

Таким чином, висновки місцевого суду про невідповідність спірного договору вимогам чинного законодавства, відповідають обставинам справи, що є згідно зі ст.203,215 ЦК України є підставою для визнання договору недійсним.

Безпідставним є посилання апелянта на те, що оскільки спірний договір не зареєстровано у передбачений ст.402 ЦК України спосіб, він є неукладеним, оскільки вказане порушення не унеможливлює визнання договору недійсним через невідповідність його змісту та порядку укладення вимогам закону.

За таких обставин колегія суддів вважає відсутніми передбачені ст.104 ГПК України підстави для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст. 101, 103 –105 ГПК України суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу приватного підприємства фірма “Ніко” залишити без задоволення, а рішення господарського суду Дніпропетровської області від 9.04.2008р. –без змін.

Головуючий А.О. Логвиненко

Суддя В.Ф. Мороз

Суддя Т.Г. Стрелець

Постанову оформлено у відповідності до вимог ст.84 ГПК України 11.12.2008р.