ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2008 р.

№ 6/349

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого

Грейц К.В.,

суддів :

Бакуліної С.В.,

Глос О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали

касаційної скарги

Товариства з обмеженою відповідальністю “Едельвейс”

на постанову

від 01.10.2008 року Київського апеляційного

господарського суду

у справі

№ 6/349

господарського суду

міста Києва

за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю “Діброва Агро”

до

1.          ТОВ “Едельвейс”;

2.          Дочірнього підприємства Всеукраїнської громадської організації “Союз організацій інвалідів України “Фаворит-Плюс”

про

стягнення 1 197 652,18 грн.

в судовому засіданні взяли участь представники :

від позивача:

Пивовар О.Р. (довіреність від 03.11.2008р. б/н)

від відповідача-1:

від відповідача-2:

Любавін В.О. (довіреність № 82/ю від 01.10.2008р.)

не з’явились

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Господарського суду міста Києва (суддя Ковтун С.А.) від 08.09.2008 року, залишеною без змін постановою Київського апеля ційного господарського суду (головуючий суддя –Капацин Н.В., судді –Пашкіна С.А., Вербицька О.В.) від 01.10.2008 року, відхилено клопотання ТОВ “Едельвейс” про направлення матеріалів справи № 6/349 за підсудністю до Господарського суду Вінницької області.

В касаційній скарзі відповідач-1 просить скасувати ухвалені по справі судові акти, посилаючись на порушення норм процесуального права.

Відзиву на касаційну скаргу позивач не надіслав.

Заслухавши пояснення по касаційній скарзі представника відповідача-1, який підтримав викладені в ній доводи, заперечення на касаційну скаргу представника позивача, перевіривши правильність застосування апеляційним господарським судом норм процесуального права, колегія суддів Вищого господарського суду України приходить до висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15 липня 2008 року було порушено провадження у справі № 6/349 за позовом ТОВ “Діброва Агро” до ТОВ “Едельвейс”; ДП Всеукраїнської громадської організації “Союз організацій інвалідів України “Фаворит-Плюс” про стягнення з кожного з відповідачів солідарно 1 197 652,18 грн. та прийнято заяву до розгляду; справу призначено на 24 липня 2008 року.

24 липня 2008 року ТОВ “Едельвейс” подано клопотання про передачу справи за територіальною підсудністю до Господарського суду Вінницької області за місцезнаходженням відповідача-1, оскільки про існування відповідача-2 ТОВ “Едельвейс” стало відомо з позовної заяви.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 24 липня 2008 року, у зв’язку із зверненням відповідача-1 з клопотанням про передачу справи за територіальною підсудністю, справу було відкладено на 08 вересня 2008 року.

31 липня 2008 року відповідачем-1 було подано повторне клопотання про передачу справи за територіальною підсудністю відповідача-1 на підставі ч.1 ст.17 ГПК України.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 08 вересня 2008 року у задоволенні клопотання було відмовлено з посиланням на відсутність порушень правил підсудності при прийнятті позовної заяви до розгляду; оскільки позивачем було подано заяву про часткову відмову від позовних вимог до відповідача-2, за місцезнаходженням якого справу було прийнято до провадження, суд мотивував свою позицію також посиланням на ч.3 ст.17 ГПК України.

Постановою апеляційного господарського суду від 01.10.2008 року ухвалу залишено без змін з тих же підстав.

Колегія суддів вважає, що суди правомірно відмовили у задоволенні клопотання про передачу справи до іншого господарського суду з огляду на таке.

Згідно ч.2 ст.15 ГПК України, справи у спорах, що виникають при виконанні господарських договорів та з інших підстав, а також справи про визнання недійсними актів розглядаються господарським судом за місцезнаходженням відповідача.

Справи за участю кількох відповідачів розглядаються господарським судом за місцезнаходженням одного з відповідачів за вибором позивача (ч.3 ст.15 ГПК України).

Так, сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути підприємства та організації, зазначені у статті 1 цього Кодексу; позивачами є підприємства та організації, що подали позов або в інтересах яких подано позов про захист порушеного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу; відповідачами є підприємства та організації, яким пред’явлено позовну вимогу (ст.21 ГПК України).

Відповідно до ч.4 ст.22 ГПК України, позивач вправі до прийняття рішення по справі змінити підставу або предмет позову, збільшити розмір позовних вимог за умови дотримання встановленого порядку досудового врегулювання спору у випадках, передбачених статтею 5 цього Кодексу, в цій частині, відмовитись від позову або зменшити розмір позовних вимог.

Позов може бути подано кількома позивачами чи до кількох відповідачів. Кожний з позивачів або відповідачів щодо іншої сторони виступає в судовому процесі самостійно (ст.23 ГПК України).

Суддя, прийнявши позовну заяву, не пізніше п’яти днів з дня її надходження виносить і надсилає сторонам, прокурору, якщо він є заявником, ухвалу про порушення провадження у справі, в якій вказується про прийняття позовної заяви, призначення справи до розгляду в засіданні господарського суду, про час і місце його проведення, необхідні дії щодо підготовки справи до розгляду в засіданні (ч.1 ст.64 ГПК України).

З матеріалів справи вбачається, що місцевим господарським судом у повній відповідності до вищенаведених положень закону, було прийнято до провадження позовну заяву ТОВ “Діброва Агро”, з вимогами, пред’явленими позивачем до двох відповідачів, за місцезнаходженням відповідача-2 (місто Київ), та порушено провадження у справі.

Стосовно заяви позивача від 08 вересня 2008 року про відмову від позову до відповідача-2, що стало підставою для винесення судом ухвали від 08 вересня 2008 року про припинення провадження у справі в цій частині на підставі п.4 ч.1 ст.80 ГПК України, то суди правильно відзначили, що відповідно до ч.3 ст.17 ГПК України, справа, прийнята судом до свого провадження з додержанням правил підсудності, повинна бути ним розглянута і в тому випадку, коли в процесі розгляду справи вона стала підсудною іншому господарському суду. Як вбачається з даних протоколу судового засідання Господарського суду міста Києва від 08 вересня 2009 року відмову позивача від позову до відповідача-2 було прийнято в процесі розгляду справи, який розпочато о 10-30 год. та о 14-50 год., після заслуховування представників сторін, обговорення обставин справи, дослідження письмових доказів, оголошено перерву.

Колегія суддів погоджується з висновком апеляційного суду про те, що на стадії вирішення питання про прийняття позовної заяви до розгляду та порушення провадження у справі суд не надає правовий аналіз правовідносинам сторін, а також не дає оцінки правочинам, посиланнями на які обґрунтовано позовні вимоги.

Враховуючи наведене постанова Київського апеляційного господарського суду є законною і обґрунтованою, а касаційна скарга такою, що ґрунтується на помилковому тлумаченні положень чинного законодавства України.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1118, п.1 ч.1 ст. 1119, ст. 11111, 11113 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України,-

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу ТОВ “Едельвейс” на постанову Київського апеляційного господарського суду від 01.10.2008 року у справі № 6/349 залишити без задоволення, а постанову Київського апеляційного господарського суду від 01.10.2008 року у справі № 6/349 –без змін.

Головуючий-суддя

К.Грейц

С у д д і

С.Бакуліна

О.Глос