ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"15" жовтня 2008 р.

Справа № 07/9-75

від 15.10.2008р. № 07/9-75

за позовом Львівського міжрайонного транспортного прокурора в інтересах держави в особі:

1)          Міністерства транспорту та зв’язку України, м. Київ

2)          Регіонального відділення Фонду Державного майна України по Волинській області, м. Луцьк

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Товариство з обмеженою відповідальністю “Магістраль-плюс”, м. Ковель

до відповідачів:

1)          Виконавчого комітету Ковельської міської ради Волинської області, м.Ковель

2)          Відділу по управлінню майном комунальної власності виконавчого комітету Ковельської міської ради, м. Ковель

3)          Товариства з обмеженою відповідальністю “Фортуна”, м. Ковель

про визнання права державної власності на нерухоме майно та визнання недійсним договору його купівлі-продажу

Суддя Сур’як О.Г.

Представники :

від позивачів: 1) н/з

2) Ткачук Д.І., довіреність №15 від 30.07.2008р.

від 3-ї особи: Мяловіцький В.Л., довіреність від 06.05.2008р.

від відповідачів : 1) Горблюк Р.В., довіреність № 8 від 09.01.2008р.

2) Горблюк Р.В., довіреність № 9 від 09.01.2008р.

3) Плеханов О.М., довіреність від 10.09.2008р.

В судовому засіданні взяв участь прокурор Волинської обласної прокуратури Загоруйко С.С.

Суть спору: Львівський міжрайонний транспортний прокурор в інтересах держави в особі Міністерства транспорту та зв’язку України, Регіонального відділення Фонду Державного майна України по Волинській області звернувся до суду з позовом до Виконавчого комітету Ковельської міської ради Волинської області, Відділу по управлінню майном комунальної власності виконавчого комітету Ковельської міської ради, Товариства з обмеженою відповідальністю “Фортуна” про визнання права державної власності на частину нежитлового приміщення площею 7,3 кв.м., що знаходиться в м. Ковелі, бульвар Л.Українки, 35 та визнання недійсним договору купівлі-продажу вищезазначеного приміщення від 02.03.2004р. №270, укладеного між відділом по управлінню майном комунальної власності виконкому Ковельської міської ради та ТзОВ «Фортуна».

Обґрунтовуючи заявлену вимогу, прокурор зазначає, що дане нежитлове приміщення площею 7,3 кв.м., було побудоване Ковельською філією КБ «Приватбанк» для використання під пункт обміну валют в рахунок орендної плати згідно договору оренди від 20.03.1996р., укладеного між державним комерційним підприємством торгівлі «Магістраль» (ДКПТ «Магістраль»), яке віднесене до сфери управління Мінтрансу України та Ковельською філією КБ «Приватбанк». При приватизації в склад ЦМК державного підприємства «Магістраль», що знаходиться в м. Ковелі, бульвар Л.Українки, 35, не ввійшло приміщення площею 7,3 кв.м., оскільки Мінтрансу не було відомо про дане приміщення, а тому слід вважати, що не було надано дозволу на приватизацію приміщення площею 7,3 кв.м. і це приміщення є державною власністю.

Прокурор просить визнати недійсним договір купівлі-продажу № 270 від 02.03.2004р. приміщення площею 7,3 кв.м., що знаходиться в м. Ковелі, бульвар Л.Українки, 35, укладений між відділом по управлінню майном комунальної власності виконкому Ковельської міської та ТзОВ «Фортуна», оскільки постановою господарського суду Волинської області від 08.12.2005р. у справі № 06/31-11А, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 28.03.2006р. визнано незаконним рішення виконкому Ковельської міської ради № 411 від 19.09.2003р. в частині п.1.1 – оформлення права власності на приміщення 64 площею 7,3 кв.м., що знаходиться в м.Ковелі, бульвар Л.Українки, 35 та недійсним, виданого на підставі цього рішення Свідоцтва про право власності на об’єкт нерухомого майна.

Позивачі, зазначені Львівським міжрайонним транспортним прокурором у позовній заяві, вимог ухвали суду від 17.09.2008р. не виконали, хоча належним чином були повідомлені про розгляд справи, про що свідчать повідомлення про вручення поштового відправлення за № 91784, №91785 від 24.09.2008р.

Представник позивача 1 - Міністерства транспорту та зв’язку України в судове засідання не з’явився, хоча явка представників сторін в судове засідання ухвалами суду була визнана обов’язковою.

Представник позивача 2 - Регіонального відділення Фонду Державного майна України по Волинській області та прокурор Волинської обласної прокуратури позовні вимоги підтримали, водночас, суттєвих пояснень з приводу заявлених позовних вимог та доказів, які витребовувалися ухвалою суду від 17.09.2008р. суду не надали.

Відповідач 1 – Виконавчий комітет Ковельської міської ради у відзиві на позовну заяву від 15.10.2008р. зазначає, що ні із змісту позовної заяви, ні із суті заявлених позовних вимог не зрозуміло, яким чином виконавчий комітет Ковельської міської ради – прийняттям певного рішення, діями чи бездіяльністю – порушив ті чи інші права або охоронювані законом інтереси позивачів, вважає заявлений позов безпідставним та просить відмовити в його задоволенні.

Відповідач 2 – Відділ по управлінню майном комунальної власності виконавчого комітету Ковельської міської ради у відзиві на позовну заяву від 15.10.2008р. зазначає, що позовні вимоги є безпідставними і такими, що не підлягають до задоволення виходячи з наступного.

Третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача є ТзОВ «Магістраль-плюс», яке зокрема, як вбачається із позовної заяви та долучених до неї документів є правонаступником майнових прав та обов’язків приватизованого ДКПТ «Магістраль».

Згідно ст.35 ГПК України факти, встановлені рішенням господарського суду (іншого органу, який вирішує господарські спори) під час розгляду однієї справи, не доводяться знову при вирішенні інших спорів, в яких беруть участь ті самі сторони.

Зокрема, у липні 2005 року ТзОВ «Магістраль-плюс» звернулося до господарського суду Волинської області з позовом про визнання недійсним договору купівлі-продажу № 270 від 02.03.2004р., укладеного між відділом по управлінню майном комунальної власності виконкому Ковельської міської ради та ТзОВ «Фортуна».

Рішенням господарського суду у справі № 5/34-92 від 09.08.2005р. в позові відмовлено. Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 10.10.2005р. дане рішення залишено без змін.

Постановою Вищого господарського суду України від 17.01.2006р. у справі № 5/34-92 рішення господарського суду від 09.08.2005р. та постанову Львівського апеляційного господарського суду від 10.10.2005р. у справі № 5/34-92 залишено без змін, а касаційну скаргу ТзОВ «Магістраль-плюс» без задоволення.

В постанові ВГСУ від 17.01.2006р. прямо зазначається, що викладений в судових рішеннях висновок про те, що спірне приміщення не ввійшло до складу цілісного майнового комплексу, який був предметом договору купівлі-продажу від 16.05.2003р., а знаходилось у комунальній власності на момент укладення договору №270 від 02.03.2004р., мотивований, відповідає матеріалам справи та законодавству.

Як встановлено судом першої інстанції, згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 2756972 від 05.02.2004р. власником приміщення 64 площею 7,3 м за адресою: м. Ковель, б-р Л. Українки, 35 була Ковельська міська рада на підставі свідоцтва про право власності.

Матеріалами справи доведено, що 04.03.2004р. договір купівлі-продажу №270 від 02.03.2004р. було зареєстровано у відділі державної реєстрації суб’єктів господарювання Ковельського міськвиконкому та у Волинському обласному бюро технічної інвентаризації відповідно до п.7 ст.23 Закону України «Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)».

Крім того, рішенням Ковельської міської ради від 24.06.2004р. № 19/9 ТзОВ «Фортуна» дано дозвіл на відведення земельної ділянки для розміщення і обслуговування приміщення 64 першого поверху площею 7,3м2, що знаходиться за адресою: м. Ковель, бул. Л. Українки, 35 з визначенням площі відведення.

Отже, беручи до уваги вищевикладені факти встановлені у постанові Вищого господарського суду України від 17.01.2006р. у справі № 5/34-92, вимога про визнання недійсним договору купівлі-продажу № 270 від 02.03.2004р. є безпідставною, оскільки з цього приводу вже постановлено відповідні рішення суду, по-друге, оскільки нежитлове приміщення площею 7.3 кв.м., яке знаходиться в м. Ковелі по бул. Л. Українки, 35 на момент укладення договору знаходилось у комунальній власності, відповідно, виходячи тільки з цього встановленого рішенням суду факту питання про визнання права державної власності на це приміщення ставитись не може. Крім того, на сьогоднішній день, вказане приміщення знаходиться у власності ТзОВ «Фортуна».

Відповідач 3 – ТзОВ «Фортуна» в запереченні на позовну заяву від 15.09.2008р. позовні вимоги не визнає та вважає їх такими, що не підлягають до задоволення з наступних підстав:

- прокурором пропущено строк позовної давності для звернення до суду;

- неправильно визначено позивачів. Зазначаючи позивачів, прокурор не впевнений, який із позивачів може мати відношення до справи та уповноважений державою здійснювати управління спірним майном;

- спірне нежитлове приміщення жодним із зазначених позивачів не будувалось і є окремим об’єктом нерухомості, зареєстрованим у встановленому законодавством порядку згідно із вимогами ч.4 ст.334 ЦК України;

- у відповідності до ст. 330 ЦК України, якщо майно відчужене особою, яка не мала на це права, добросовісний набувач набуває право власності на нього, якщо відповідно до ст.390 ЦК України майно не може бути витребуване у нього;

- об’єкт нерухомості ТзОВ «Фортуна» було придбано в межах процедури приватизації, про що і зазначено в тексті договору від 02.03.2004р., а згідно з ч.2 ст.20 ЗУ «Про приватизацію невеликих державних підприємств» заява про визнання угоди недійсною може бути подана в місячний термін;

- оскільки ДКПТ «Магістраль» був структурним підрозділом Мінтрансу, йому було відомо про приватизацію цього приміщення, а отже про це було відомо і Мінтрансу, який жодних заперечень не подав;

- починаючи з 23 грудня 1997 року, коли орендодавцем по договору оренди цього приміщення стало представництво Фонду держмайна у м. Ковелі, ДКПТ «Магістраль», а відповідно і Мінтрансу, стало відомо, що це приміщення їм не належить.

- спірне приміщення на балансі ДКПТ «Магістраль» не перебувало, жодних правовстановлюючих документів на нього ДКПТ «Магістраль» не мало, в склад цілісного майнового комплексу цього підприємства приміщення не ввійшло;

- позовна заява в частині наведених певних розрахунків за оренду приміщення між ДКПТ «Магістраль» та Приватбанком по договору оренди від 20.03.1996р. побудована на припущеннях і не підтверджується відповідними документами; не подано доказів того, що ДКПТ «Магістраль» передавало в оренду Приватбанку це приміщення (акт приймання-передачі), тому стверджувати про певні суми оплати та про те, що цей договір оренди діє до цього часу, немає жодних підстав, оскільки орендодавцями з 1998 року по 2003 рік були інші особи, яким Приватбанк та ТзОВ «Фортуна» сплачували орендну плату.

15.10.2008р. на адресу суду від заступника Львівського міжрайонного транспортного прокурора надійшло клопотання про заміну первісного відповідача належним. В обґрунтування заявленого клопотання прокурор посилається на те, що відповідно до ст.16 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» від імені та в інтересах територіальних громад права суб’єкта комунальної власності здійснюють відповідні ради, а не їх виконавчі органи. Беручи до уваги, що спір прямо стосується прав та обов’язків суб’єкта комунальної власності м. Ковеля – Ковельської міської ради, просить замінити первісного відповідача 1 – Виконавчий комітет Ковельської міської ради Волинської області належним відповідачем 1 – Ковельською міською радою Волинської області, про що не заперечили представники сторін в судовому засіданні.

Відповідно до ст.24 ГПК України господарський суд, встановивши до прийняття рішення, що позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, може за згодою позивача, не припиняючи провадження у справі, допустити заміну первісного відповідача належним відповідачем.

Представником позивача 2 подано клопотання про відкладення розгляду справи та розгляду її у більш тривалий строк в зв’язку із заміною неналежного відповідача по справі.

Представником 3-ї особи на стороні позивача подано клопотання про залучення до участі у справі для дачі пояснень директора Ковельської філії КБ «Приватбанк» Сагаля Віктора Захаровича.

Дані клопотання підтримані прокурором Волинської обласної прокуратури та представниками сторін.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Враховуючи клопотання сторін, з метою об’єктивного та правильного вирішення спору, керуючись ст.ст. 22, 24, 30, 33, 38, 69, 77 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

ухвалив:

1. Продовжити строк розгляду справи та відкласти її розгляд на 05.11.2008р. на 15.00 год.

2. Замінити первісного відповідача 1 – Виконавчий комітет Ковельської міської ради Волинської області належним відповідачем 1 – Ковельською міською радою Волинської області.

Зобов’язати належного відповідача 1 – Ковельську міську раду надати суду відзив на позовну заяву.

3. Зобов’язати Позивачів:

- надати суду письмові пояснення щодо заявлених позовних вимог з обґрунтуванням правових підстав набуття права власності на нежитлове приміщення площею 7,3 кв.м., що знаходиться в м. Ковелі, бул. Л.Українки, 35;

- надати пояснення стосовно того, що з січня 1998 року орендодавцем даного приміщення по договору оренди № 29 від 23.12.1997р. було представництво Фонду держмайна у м. Ковелі, а не ДКПТ «Магістраль»;

- надати докази в підтвердження зарахування витрат, понесених орендарем при будівництві даного приміщення, в рахунок орендної плати; акт приймання-передачі даного приміщення; правовстановлюючі документи на оспорюване приміщення.

4. Викликати в судове засідання директора Ковельської філії КБ «Приватбанк» Сагаля Віктора Захаровича для дачі пояснень щодо укладеного договору оренди від 20.03.1996р. між державним комерційним підприємством торгівлі «Магістраль» (ДКПТ «Магістраль») та Ковельською філією КБ «Приватбанк» (м. Ковель, вул. Грушевського,2).

5. Визнати явку представників сторін та директора Ковельської філії КБ «Приватбанк» Сагаля В.З. в судове засідання обов’язковою.

Копії ухвали направити позивачам, належному відповідачу – Ковельській міській раді та директору Ковельської філії КБ «Приватбанк» Сагалю В.З. рекомендованим листом з повідомленням.

Суддя О.Г. Сур’як

Суддя