Господарський суд
Житомирської області
_________________________________________
______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Від "25" січня 2008 р. Справа № 9/2466

Господарський суд Житомирської області у складі:

Головуючого - судді Алексєєва М.В.

при секретарі Коваленко І.О.

за участю представників сторін

від позивача Філіпчук С.В. дов. від 11.05.07.

від відповідача Чумак С.С. дов. від 21.01.08.

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Приватного підприємства "Альянс" (м. Бердичів)

до Дочірнього підприємства "Премдор - Україна" (м. Бердичів)

про стягнення 21021,24 грн.

В засіданні суду від 21.01.08. оголошувалась перерва до 25.01.08. Позивачем пред'явлено позов про стягнення з відповідача 21021,24 грн. з яких: 20069,93 грн. борг, 951,31 грн. пеня та судові витрати.

Представник позивача позовні вимоги підтримав, з підстав, викладених у позовній заяві.

Представник відповідача надав відзив на позовну заяву в якому позовні вимоги визнав в повному обсязі.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до укладеного між Приватним підприємством "Альянс" (позивач у справі) та Дочірнім підприємством "Премдор - Україна" (відповідач у справі) договору поставки №1 від 03.01.07. позивач поставив відповідачу товар на загальну суму 71687,22 грн., що підтверджується накладними №191 від 03.01.07., №192 від 05.01.07., №193 від 12.01.07. (а.с.9-11).

Відповідно до п.4.1 договору, розрахунки за товар проводяться на протязі 14 днів з моменту його поставки.

За поставлений товар відповідач розрахунки провів частково на суму 51617,29 грн., в наслідок чого утворилась заборгованість яка на день розгляду справи становить 20069,93 грн.

Відповідно до ч. 2 ст.11, ч. 2 ст. 509 ЦК України однією з підстав виникнення зобов'язань є правочини.

Відповідно до ч. 1 ст. 615 ЦК України, у разі порушення зобов'язання однією стороною друга сторона має право частково або в повному обсязі відмовитися від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином та відповідно до закону, інших правових актів, договору.

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Отже, порушення строків оплати за поставлений товар, передбачених п. 4.1 договору, є порушенням зобов'язання, що відповідно до ст. 611 Цивільного кодексу України тягне за собою правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплату неустойки.

Згідно з ч.1 ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Також відповідно до ч. 2 ст. 551 Цивільного кодексу України, якщо предметом неустойки (штрафу, пені) є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Відповідно до п. 9.1. Договору у разі порушення строків оплати, передбачених п.4.1 цього договору, покупець (відповідач) сплачує продавцю (позивачу) пеню у розмірі 0,02% за кожен календарний день прострочення виконання зобов'язання. Згідно зі ст. З Закону України „Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" від 22 листопада 1996 р. № 543/96-ВР розмір пені, встановлений за згодою сторін в договорі, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня. З розрахунку позивача розмір пені становить 951,31 грн.

Також позивач просить стягнути з відповідача витрати за надання юридичних послуг в розмірі 1000 грн.

Вказана вимога задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Дійсно, 31.05.07. між ПП "Альянс" (позивачем у справі) та Приватним підприємцем Філіпчуком С.В. було укладено договір щодо надання юридичних послуг.

За надання юридичних послуг відповідачем було сплачено 1000,00 грн., що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордеру №1 від 24.01.08.

Статтею 44 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що до складу судових витрат входить оплата послуг адвоката. В контексті цієї норми судові витрати за участь адвоката при розгляді справи підлягають сплаті лише в тому випадку, якщо вони сплачені адвокату стороною, котрій такі послуги надавались, та їх сплата підтверджується відповідними фінансовими документами.

Відповідно до частини 3 статті 48 Господарського процесуального кодексу України витрати, що підлягають сплаті за послуги адвоката, визначаються у порядку, встановленому Законом України "Про адвокатуру". Дія вказаного Закону поширюється тільки на осіб, які є адвокатами.

Поняття особи, котра є адвокатом, наводиться в статті 2 Закону України "Про адвокатуру", яка зазначає, що адвокатом може бути громадянин України, який має вищу юридичну освіту, стаж роботи за спеціальністю юриста або помічника адвоката не менше двох років, склав кваліфікаційні іспити, одержав свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю та прийняв Присягу адвоката України.

Таким чином, стаття 44 Господарського процесуального кодексу України передбачає відшкодування сум в якості судових витрат, які були сплачені стороною за отримання послуг лише адвокатом, а не будь-яким представником.

В матеріалах справи відсутні докази про те, що Філіпчук С.В. , є адвокатом.

Таким чином, , витрати на оплату послуг адвоката у сумі 1000,00грн. не обґрунтовані та задоволенню не підлягають.

Відповідач позовні вимоги визнав, доказів погашення боргу суду не надав.

Оцінивши матеріали справи, господарський суд прийшов до висновку, що позов обґрунтований, підтверджується належними доказами, що є в матеріалах справи, підлягає задоволенню в сумі 21021,24 грн. з яких: 20069,93 грн. борг, 951,31 грн. пеня.

Судові витрати по сплаті державного мита, на оплату інформаційно-технічного забезпечення судового процесу покладаються на відповідача.

На підставі ст.ст. 509, 525, 526 ЦК України, керуючись ст. 22, 33, 49, 44, 69, 82-85 ГПК України, господарський суд,

ВИРІШИВ:

1. Позов задоволити.

2. Стягнути з Дочірнього підприємства "Премдор - Україна", 13300, Бердичівський район, с. Великі Нізгірці, вул. Нізгурецька,100, код 32721155

на користь Приватного підприємства "Альянс" , 13300, Житомирська область, м. Бердичів, 1-й пров. Суворова,41, код 03595910 - 20069,93 грн. боргу, 951,31 грн. пені, 102,00 грн. державного мита та 118,00 грн. витрат за інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання.

Суддя Алексєєв М.В.

Дата підписання 31.01.08.