СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ  АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ   СУД
Ухвала

Іменем України

22 вересня 2008 року

Справа № 2-21/4997-2008А

Севастопольський
апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді
,

суддів
,

,

секретар судового засідання

за участю представників сторін:

позивача: не
з'явився;

відповідача:
не з'явився;

розглянувши апеляційну скаргу
суб'єкта підприємницької діяльності
ОСОБА_1 на постанову господарського суду Автономної Республіки Крим
(суддя  Чонгова С.І.) від 17 червня 2008
року у справі № 2-21/4997-2008А

за позовом           Державної податкової інспекції в місті
Євпаторії Автономної Республіки Крим (вул. Дм. Ульянова, 2/40,Євпаторія,
АРК,97416)

до
суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_1 (АДРЕСА_1)

про стягнення 12652,55 грн.

ВСТАНОВИВ:

Постановою господарського суду
Автономної Республіки Крим від 17.06.2008 у справі № 2-21/4997-2008А позов
задоволено.

Стягнуто з суб'єкта підприємницької
діяльності ОСОБА_1, м. Євпаторія заборгованість перед бюджетом по штрафним
(фінансовим) санкціям на суму 12652,55 грн.

Стягнуто з суб'єкта підприємницької
діяльності ОСОБА_1, м. Євпаторія на користь державного бюджету 03,40 грн.
державного збору.

Суд першої інстанції виходив з
факту наявності заборгованості відповідача перед бюджетом на підставі чинних
рішень податкового органу про застосування штрафних санкцій.

Не погодившись з цим судовим актом,
відповідач звернувся до Севастопольського апеляційного господарського суду з
апеляційною скаргою, в якій просить постанову суду скасувати.

Апеляційна скарга мотивована тим,
що постанова суду прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального
права.

Так, відповідач посилається на те,
що місцевий суд неправомірно прийняв до уваги наявність судового рішення
апеляційного суду у справі № 2-30/11551-2007А, оскільки суб'єктом
підприємницької діяльності була подана касаційна скарга до Вищого
адміністративного суду України і, таким чином, на думку відповідача, податкове
зобов'язання є неузгодженим в силу п. 5.2.4 Закону України “Про порядок
погашення зобов'язань платника податків перед бюджетами та державними цільовими
фондами” спір у вказаній справі по суті ще не вирішений.

Сторони у судове засідання не
з'явились, своїм процесуальним правом на участь у судовому засіданні не
скористались, про причини неявки суд не повідомили. Крім того, заявник
апеляційної скарги будь-яких додаткових доказів апеляційній інстанції не надав.

Враховуючи, що чинне законодавство
не обмежує коло представників юридичних осіб при розгляді адміністративної
справи,  а також те, що згідно з пунктом
4 статті 196 Кодексу адміністративного судочинства України неприбуття у судове
засідання сторін або інших осіб,  які
беруть участь у справі,  належним чином
повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду,  не перешкоджає  судовому
розгляду справи, судова колегія вважає можливим розглянути скаргу за
відсутності прокурора та позивача.

Розпорядженням заступника голови
Севастопольського апеляційного господарського суду від 22.09.2008 суддів
Волкова К.В. та Плута В.М. замінено на суддів Голика В.С. та Борисову Ю.В.

Розглянувши справу у порядку статей
185, 195, 196 Кодексу адміністративного судочинства України, перевіривши матеріали
справи на предмет правильності застосування судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права, судова колегія вважає, що апеляційна
скарга суб'єкта підприємницької діяльності
ОСОБА_1 не підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що
ОСОБА_1 зареєстрований як фізична особа-підприємець виконавчим комітетом
Євпаторійської міської ради АР Крим 15.02.2007 НОМЕР_1.

Судом встановлено, що станом на
17.04.2008 відповідач має заборгованість перед бюджетом по сплаті штрафних
санкцій  на суму 12652,55 грн. відповідно
до рішень про застосування штрафних санкцій № від 03.07.2007, №
від 03.09.2007, № від 03.09.2007, № від
25.01.2008 за порушення Закону України “Про застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг”.

На підставі акту перевірки по
контролю за здійснення розрахункових операцій в сфері готівкового і
безготівкового обороту суб'єктами підприємницької діяльності № 002164 від
18.06.2007 було винесено рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій
№ від 03.07.2007 у сумі 10937,50 грн.

Вказане рішення було оскаржене
відповідачем до господарського суду Автономної Республіки Крим.

18.12.2007 господарським судом
Автономної Республіки Крим було розглянуто адміністративну справу №
2-30/11551-2007А за позовом суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_1 до
Державної податкової інспекції в м. Євпаторії про визнання недійсним рішення
від 03.07.2007 № та прийнято рішення про задоволення
адміністративного позову. Суд визнав нечинним рішення Державної податкової
інспекції в м. Євпаторія від 03.07.2007 № про застосування штрафних
(фінансових) санкцій в сумі 10937,50 грн.

Постановою Севастопольського
апеляційного господарського суду від 07.04.2008 постанову господарського суду
Автономної Республіки Крим від 18.12.2007 було скасовано, прийнято нове рішення
про відмову у задоволені позову.

Отже, за таких обставин, рішення
Державної податкової інспекції в м. Євпаторія від 03.07.2007 № про
застосування штрафних (фінансових) санкцій в сумі 10937,50 грн. є чинним.

Доводи апеляційної скарги про те,
що суд неправомірно прийняв до уваги наявність вищенаведеного судового рішення,
у зв'язку з тим, що суб'єктом підприємницької діяльності була подана касаційна
скарга до Вищого адміністративного суду України, колегією суддів вважаються
неспроможними, оскільки в силу положень частини 5 статті 254 Кодексу
адміністративного судочинства України, постанова  або
ухвала  суду  апеляційної
чи   касаційної інстанції  за
наслідками  перегляду,  постанова
Верховного  Суду України набирають
законної сили з моменту проголошення.

Відповідно до статті 72 Кодексу
адміністративного судочинства України, обставини, встановлені судовим рішенням
в адміністративній,  цивільній або
господарській справі,  що набрало
законної сили,  не доказуються при розгляді
інших  справ,  у  яких
беруть  участь  ті самі особи або особа,  щодо якої встановлено ці обставини.

Крім того, судом встановлено, що на
підставі акту перевірки по контролю за здійсненням розрахункових операцій в
сфері готівкового і безготівкового обороту суб'єктами підприємницької
діяльності № 001736 від 13.08.2007 податковим органом винесено рішення про
застосування штрафних (фінансових) санкцій № від 03.09.2007 у сумі
1447,30 грн.

Також, обставини справи свідчать
про те, що на підставі акту перевірки по контролю за здійсненням розрахункових
операцій в сфері готівкового і безготівкового обороту суб'єктами
підприємницької діяльності № 001736 від 13.08.2007 було винесено рішення про
застосування штрафних (фінансових) санкцій) № від 03.09.2007 у сумі
1123,50 грн.

Відповідно до пункту 11 статті 11
Закону України “Про державну податкову службу в Україні” органи державної
податкової служби у випадках, в межах компетенції та у порядку, встановлених
законами України, мають право застосовувати до платників податків фінансові
(штрафні) санкції, стягувати до бюджетів та державних цільових фондів суми недоїмки,
пені у випадках, порядку та розмірах, встановлених законами  України.

Згідно пункту 1 статті 71 Кодексу
адміністративного судочинства України, кожна
сторона  повинна  довести
ті  обставини,  на
яких ґрунтуються її вимоги та заперечення,  крім випадків, встановлених статтею 72 цього
Кодексу.

Суб'єкт підприємницької діяльності
ОСОБА_1 проти факту несплати ним вказаних рішень Державної податкової інспекції
в м. Євпаторія не заперечує.

Відповідно до статті 11 Закону
України “Про систему оподатковування”, відповідальність за правильність
обчислення, своєчасність сплати податків і зборів (обов'язкових платежів) і
додержання законів про оподатковування несуть платники податків і зборів
(обов'язкових платежів) відповідно до законів України.

Докази того, що вказані рішення про
застосування штрафних санкцій скасовані у встановленому законом порядку -
відповідачем не надані, у матеріалах справи відсутні.

З урахуванням викладеного, судова
колегія вважає, що постанова господарського суду Автономної Республіки Крим є
законною та обґрунтованою, а тому підстави для її скасування відсутні.

Керуючись статтями 195, п. 1 ч. 1
ст. 198, ст. 200, п. 1 ч. 1. ст. 205, 206, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу суб'єкта
підприємницької діяльності  ОСОБА_1
залишити без задоволення.

2.    Постанову господарського суду Автономної
Республіки Крим від 17 червня 2008 року у справі № 2-21/4997-2008А залишити без
змін.

Суд апеляційної інстанції роз`яснює
сторонам у справі, що відповідно до пункту 5 статті 254 Кодексу
адміністративного судочинства України, постанова або ухвала суду апеляційної чи
касаційної інстанції за наслідками перегляду, постанова Верховного Суду України
набирають законної сили з моменту проголошення.

Ухвалу суду апеляційної інстанції
може бути оскаржено в порядку та строки, передбачені статтями 211, 212 Кодексу
адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя

Судді