ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

17 січня 2008 р.

№ 7/7513

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого судді

Добролюбової Т.В.

суддів

Гоголь Т.Г., Швеця В.О.

розглянувши матеріали  касаційної скарги  на ухвалу

Фізичної особи -підприємця ОСОБА_1  Житомирського апеляційного господарського
суду  від 31.10.2007

у справі

№7/7513

за позовом

Прокурора Хмельницького району в
інтересах держави в особі Хмельницької районної державної адміністрації

до

Фізичної особи -підприємця
ОСОБА_1

про

розірвання договору оренди
земельної ділянки від 29.10.04

Представники сторін у судове
засідання не з'явилися, належно повідомлені про час і місце розгляду касаційної
скарги.

Прокурором Хмельницького району у
жовтні 2007 року заявлений позов в інтересах держави в особі Хмельницької
районної державної адміністрації до
Фізичної особи -підприємця ОСОБА_1 про розірвання договору оренди
земельної ділянки від 29.10.04 №115.

Доповідач: Добролюбова Т.В

Ухвалою господарського суду
Хмельницької області від 08.10.07 про порушення провадження у справі, прийнятою
суддею Крамар С.І., позовну заяву Прокурора Хмельницького району прийнято до
розгляду та  призначено   на 23.10.07. Водночас,  зобов'язано сторін надати відповідні
документи.

Житомирський апеляційний  господарський суд у складі колегії суддів:
Гулової А.Г., Майора Г.І., Пасічник С.С., ухвалою від 31.10.07 відмовив у
прийнятті апеляційної скарги Фізичної особи -підприємця ОСОБА_1
на ухвалу місцевого суду від 08.10.07. Апеляційний суд вмотивовуючи ухвалу
виходив з того, що приписи статті 64 Господарського процесуального кодексу
України не передбачають можливості оскарження ухвали про порушення провадження
у справі в апеляційному порядку.

Фізична особа -підприємець
ОСОБА_1звернулась до  Вищого
господарського суду України з касаційною скаргою, в  якій просить ухвали судів першої та
апеляційної інстанцій скасувати, а провадження у справі - припинити.
Обґрунтовуючи вимоги касаційної скарги
заявник вказує на те,  що судом
першої інстанції при прийнятті позовної заяви до провадження  порушено вимоги статті 57, пунктів 3, 6
статті 63 Господарського процесуального кодексу України. Разом з цим, скаржник
зазначає про те, що апеляційний суд приймаючи ухвалу не навів норм
процесуального права які містять підстави
для  відмови у прийнятті апеляційної
скарги.

Від Прокурора Хмельницького району,
Хмельницької районної державної адміністрації відзивів на касаційну скаргу
судом не отримано.

Вищий
господарський  суд  України
заслухавши  доповідь  судді
Добролюбової Т.В., перевіривши
правильність застосування апеляційним
судом  приписів  процесуального  законодавства,  відзначає
наступне.

Господарський суд Хмельницької
області ухвалою від 08.10.07 про порушення провадження у справі, прийняв
позовну заяву Прокурора Хмельницького району до розгляду та призначив її на
23.10.07. Відповідно до частини 1 статті 106 Господарського процесуального
кодексу України ухвали місцевого господарського суду можуть бути оскаржені в
апеляційному порядку у випадках, передбачених цим Кодексом та Законом України
“Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом”.
Приписами даної статті передбачено, що ухвала місцевого господарського  суду може бути оскаржена до апеляційного суду
в порядку, встановленому для оскарження судових рішень. Оскарженню підлягають
лише ті ухвали, про можливість оскарження яких прямо зазначено у відповідній
статті Господарського процесуального кодексу або Закону України “Про
відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом”. Статтею
129 Конституції України встановлені основні засади судочинства, до яких
віднесено, зокрема, забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення
суду, крім випадків, встановлених законом. Зазначена  конституційна норма конкретизована  законодавцем в статті 12 Закону України  “Про судоустрій  України ”, згідно з якою учасники судового
процесу та інші особи у випадках і порядку, передбачених процесуальним
законом, мають право на апеляційне та касаційне оскарження судового
рішення. Таким чином,  реалізація конституційного
права  на
апеляційне та  касаційне
оскарження судового рішення  названим
законом ставиться  в залежність від  положень процесуального  закону. Господарський процесуальний
кодекс України містить виключний перелік імперативних норм про те, в яких випадках
учасник судового процесу має право оскаржити ухвалу суду в апеляційному та
касаційному порядку. Приписами статті 64 Господарського процесуального кодексу
України, яка регулює порядок порушення провадження у справі, не передбачено
можливості оскарження ухвали суду про порушення провадження у справі. Зважаючи
на відсутність правових підстав для оскарження ухвали про порушення провадження
у справі, колегія суддів визнає правомірною відмову суду апеляційної інстанції
у прийнятті до розгляду апеляційної скарги Підприємця ОСОБА_1. Твердження
скаржника про не наведення апеляційним господарським судом норм процесуального
права при винесенні ухвали не можуть бути підставою для скасування
переглянутого судового акта та спростовуються його змістом.

На підставі  викладеного та керуючись статтями 64,
106,  1115, 1117,  1119, 11111 Господарського
процесуального кодексу України,  Вищий
господарський суд України

П О С Т А Н О В И В:

Ухвалу Житомирського апеляційного
господарського суду від 31.10.07 у справі № 7/7513  залишити без змін.

Касаційну скаргу Фізичної особи
-підприємця ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Головуючий
Т.Добролюбова

Судді                                                                                         Т.Гоголь

В.Швець