ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

26.08.2008                                                                                Справа №16/206

м. Полтава

за позовом Полтавського обласного відділення Фонду України соціального захисту інвалідів

до Дочірнього підприємства "Дільниця 9" Комунального госпрозрахункового житлово-експлуатаційного підприємства "Придніпровське"

про стягнення грошових коштів у сумі 5260,03 грн

Суддя Тимощенко О.М.

Секретар судового засідання Плешивцев В.О.

Представники:

від позивача: Фищук В.В.

від відповідача: не з'явився

Суть спору: Розглядається позовна заява про стягнення 5260,03 грн., з них 5111,11 грн. адміністративно-господарських санкцій, 148,92 грн. пені.

Позивач на задоволенні позову наполягає.

Відповідач явку повноважного представника у засідання не забезпечив, хоча про час і місце проведення засідання був повідомлений належним чином. У письмовому відзиві на позов Відповідач проти позову заперечує та просить відмовити у його задоволенні, посилаючись, зокрема, на те, що підприємство було зареєстроване у липні 2007 року, тому нарахування адміністративно-господарських санкцій та пені за 2007 рік є неправомірним.

Враховуючи викладене, а також той факт, що у матеріалах справи достатньо доказів для її розгляду по суті, суд дійшов до висновку про можливість розгляду справи по суті без участі представника Відповідача.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представника Позивача, суд встановив:

Згідно статті 19 Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні" ( в редакції від 06.10.2005 року Закон № 2960-ІУ) для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій інвалідів, фізичних осіб, які використовують найману працю, установлюється норматив робочих місць для працевлаштування інвалідів у розмірі чотирьох відсотків середньооблікової чисельності штатних працівників облікового складу за рік, а якщо працює від 8 до 25 осіб, - у кількості одного робочого місця.

Підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій інвалідів, фізичні особи, які використовують найману працю, самостійно розраховують кількість робочих місць для працевлаштування інвалідів відповідно до нормативу, встановленого частиною першою ст. 19 і забезпечують працевлаштування інвалідів.

Відповідно до статті 20 Закону України ( в редакції від 06.10.2005 року Закон № 2960-

ІV) "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні" підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій інвалідів, фізичні особи, які використовують найману працю, де середньооблікова чисельність працюючих інвалідів менша, ніж установлено нормативом, передбаченим статтею 19 вказаного Закону, щороку сплачують відповідним відділенням Фонду соціального захисту інвалідів адміністративно-господарські санкції, сума яких визначається в розмірі середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, установі, організації, у тому числі підприємстві, організації громадських організацій інвалідів, фізичної особи, яка використовує найману працю, за кожне робоче місце, призначене для працевлаштування інваліда і не зайняте інвалідом. Для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій інвалідів, фізичних осіб, на яких працює від 8 до 15 осіб, розмір адміністративно-господарських санкцій за робоче місце, призначене для працевлаштування інваліда і не зайняте інвалідом, визначається в розмірі половини середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, в установі, організації, у тому числі підприємстві, організації громадських організацій інвалідів, у фізичної особи, яка використовує найману працю.

У відповідності до ч.2 ст.20 Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні" порушення термінів сплати адміністративно-господарських санкцій тягне за собою нарахування пені. Пеня обчислюється виходячи з 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, що діяла на момент сплати, нарахованої на повну суму недоїмки за весь її строк.

Таким чином, Позивач стверджує у позовній заяві, що за 1 робоче місце, призначене для працевлаштування інвалідів і не зайняте інвалідами, відповідач до 15.04.2008 року повинен був самостійно сплатити адміністративно-господарські санкції у розмірі 5111,11 грн.

Крім того, на підставі вищевикладеного, Позивач також нарахував та просить стягнути з Відповідача 148,92 грн. пені.

Тобто, загальна сума, яку Позивач просить стягнути з Відповідача, становить 5260,03 грн.

На підставі матеріалів справи, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного:

Як стверджує Відповідач, підприємство - Відповідач було зареєстроване тільки у липні 2007 року, тому позовні вимоги про стягнення з нього адміністративно-господарських санкцій за 2007 рік та пені за їх несвоєчасну сплату є безпідставними.

Дійсно, зі свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи та довідки з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України вбачається, що Відповідач був зареєстрований 18.07.2007р.

Згідно довідки Кременчуцького міськрайонного центру зайнятості, у 2007 році Відповідач звіт про наявність робочих місць за формою 3-ПН для працевлаштування осіб з обмеженими фізичними можливостями подавало у серпні, вересні, жовтні, листопаді та у грудні 2007р. (за професією - двірник), довідка №3815 від 31.07.2008р. - в матер.справи (копія). Відповідачем надані також докази атестації робочого місця для працевлаштування інвалідів у кількості 1-ї особи (протокол засідання атестаційної комісії від 02.08.2007р.).

Відповідно до ст.87 ЦК України, юридична особа вважається створеною з дня її державної реєстрації. Цивільна правоздатність юридичної особи, згідно ст.91 ЦК України, виникає з моменту її створення і припиняється з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення.

Таким чином, суд дійшов до висновку, що нарахування Позивачем адміністративно-господарських санкцій за 2007 рік Відповідачу та пені за їх несвоєчасну сплату є неправомірним.

Згідно ст.71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.72 КАС України.

У даному випадку суд дійшов до висновку, що Відповідачем належним чином доведено необґрунтованість позовних вимог позивача, у зв'язку з чим позовні вимоги не підлягають задоволенню.

На підставі матеріалів справи та керуючись ст.ст. 71,158,163 та п. 6 р. VІІ “Прикінцеві та перехідні положення” Кодексу адміністративного судочинства України, суд –

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні позовних вимог Полтавського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів до Дочірнього підприємства "Дільниця 9" Комунального госпрозрахункового житлово-експлуатаційного підприємства "Придніпровське" про стягнення 5260,03 грн. - відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений Кодексом адміністративного судочинства, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду.

Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Заява про апеляційне оскарження постанови подається протягом десяти днів з дня її проголошення. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя                                                                      Тимощенко О.М.