ГОСПОДАРСЬКИЙ   СУД
________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

28.02.08

Справа №АС4/746-06.

За позовом           Державної податкової інспекції в м.
Суми

до відповідачів:           1. Приватного підприємця ОСОБА_1, м.
Суми

2. Приватного
підприємства «Степс-2001», м.Київ

про визнання
господарських  зобов'язань недійсними

Суддя   МОЇСЕЄНКО В.М.

За участю представників
сторін:

Від  позивача:        Іващенко О.М., довіреність №
56175/9/10-009  від 29.08.07р.

Від відповідачів:  1.
ОСОБА_1, ОСОБА_2, довіреність № бн
від 09.01.08,

2. не з'явився

В судовому засіданні
оголошувалася перерва  з 11 год.00 хв.
11.02.2008р. до10 год.30 хв.28.02.2008р.

Суть спору:  позивач просить  визнати
нечинним з моменту укладення -правочин у формі усної угоди, укладений
між СПД ФО ОСОБА_1 та ПП “Степс-2001” на підставі податкової накладної від
08.02.2005р. на суму 9 652,05 грн. та визнати недійсними з моменту виникнення
господарські зобов”язання, що виникли на підставі усної угоди та податкової
накладної від 08.02.05р.

Крім того, позивач
просить стягнути з ПП “Степс-2001” на користь СПД ФО ОСОБА_1 грошові кошти в
сумі 9 652,05 грн. та стягнути з СПД ФО ОСОБА_1
в доход державного бюджету вартість будівельних матеріалів на суму 9
652,05 грн.

Ухвалою Харківського
апеляційного адміністративного суду України від 17.12.2007р. по справі №
АС4/746-07 апеляційну скаргу Державної податкової інспекції в м. Суми  задоволено частково , а ухвалу господарського
суду Сумської області від 05.07.2007р. скасовано, справу № АС4/343-07 повернуто
до господарського суду Сумської області для продовження розгляду.

Позивач подав пояснення  з обґрунтуванням  своєї позиції по справі, зазначає, що усна
угода укладена між СПД ФО ОСОБА_1 та ПП «Степс-2001», повинна бути визнана
недійсною як така, що не відповідає вимогам закону укладена з метою яка
завідомо суперечить інтересам держави і суспільства та направлена на ухилення
від оподаткування.

Другий відповідач відзив
на позов не подав, в засідання суду його представник не з'явився.

Перший відповідач подав відзив на
позов та клопотання ,  в яких зазначає ,
що відповідно  до отриманої ним  відповіді
від Головного управління статистики в м. Київ  встановлено, що  станом на 05.02.2007р. ПП «Степс-2001»
значиться в Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України, а
тому на момент укладання усної угоди між ним та ПП «Степс-2001»  та її виконання в лютому 2005 року, державна
реєстрація зазначеного підприємства не була скасована, продовжувало мати статус
юридичної особи, аж до винесення судового рішення по справі № АС12/562-06 , а
тому в даному випадку відсутні підстави господарсько-правової відповідальності,
оскільки відсутній склад господарського правопорушення.

Розглянувши матеріали
справи, дослідивши та оцінивши надані докази по справі, суд встановив наступне.

Позивач в обґрунтування
своїх вимог посилається на те, що при здійсненні посадовими особами ДПІ в м.
Суми   документальної перевірки  першого
відповідача - СПД ФО ОСОБА_1 були встановлені  фінансово-господарські відносини з  Приватним підприємство «Степс-2001», яке
знаходиться за  адресою: м. Київ, вул.
Тимошенко, 1-в, кв.61, зареєстровано 12.11.2001р. в ЄДРПОУ та взято на облік як
платник податків ДПІ у Оболонському районі м. Києва 11.12.2001р.  Між першим та другим відповідачами  була укладена усна угода, на виконання якої
першим відповідачем були  придбані  у другого відповідача будівельні матеріали ,
про що свідчить податкова накладна від 08.02.2005р. та квитанції до
прибуткового ордеру №№ 108, 103  від
01.02.2005р. та від 08.02.2005р. Вартість товару , придбаного  першим відповідачем у другого відповідача
включено до складу  валових витрат за
2005 рік у сумі 8043,37 грн., а сума ПДВ 1608,68 грн. до податкового кредиту.

Однак, як зазначає
позивач відповідно до рішення Деснянського
районного суду м. Києва від 29.04.2006р.
визнано недійсним свідоцтво про державну реєстрацію , свідоцтво про  реєстрацію
платника податків на додану вартість з моменту його видачі, первинні
документи та податкові накладні з моменту їх видачі.

Як зазначає позивач,
Деснянським районним судом м.Києва
встановлено , що ОСОБА_3 згідно установчих документів ПП «Степс-2001»
значиться власником і засновником
зазначеного підприємства та особою, що відповідає за його діяльність,
фактично ж власником та засновником підприємства ОСОБА_3 не був, статутний фонд
не створював, фінансові документи підприємства він не  підписував та не мав наміру займатися
будь-якою підприємницькою діяльністю. Свої підписи на установчих документах
підприємства поставив за винагороду.

Також позивач зазначає,
що правочин в даному випадку усна угода між СПД ФО ОСОБА_1 та ПП «Степс-2001»
укладена  без належних повноважень на їх
укладення з боку другого відповідача,   з
метою завідомо суперечною інтересам держави та суспільства, а саме з метою приховування
підприємницької діяльності від оподаткування, так як реєстрація другого
відповідача була здійснена на підставну особу, тому на думку позивача усна  угода укладена між СПД ФО ОСОБА_1 та ПП
«Степс-2001»  повинна бути визнана
недійсною, а за змістом ст.208 Господарського кодексу України , якщо
господарське зобов'язання визнано недійсним як таке, що вчинено з метою, яка
завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, то за наявності наміру в
обох сторін- у разі  виконання
зобов'язання обома сторонами - в доход держави за рішенням суду стягується все
одержане ними за зобов'язанням, а у разі виконання зобов'язання однією з другої
сторони стягується в доход держави все одержане нею, а також все належне з неї
першій стороні на відшкодування одержаного.
У разі наявності наміру лише у однієї із сторін усе одержане нею повинно
бути повернено другій стороні, а одержане останньою або належне їх на
відшкодування виконаного стягується за рішенням суду в доход держави.

З даними  твердженнями позивача суд не може погодитися
з наступних підстав.

Рішенням Деснянського
районного  суду  м. Києва
від 29.04.2006р. по справі за позовом ОСОБА_3 до ПП «Степс-2001»  , яким визнані недійсними установчі
документи  другого відповідача, не
встановлений факт укладення спірної угоди з метою суперечною інтересам держави
та суспільства , районним судом встановлений факт державної реєстрації другого
відповідача з порушенням закону, який полягає в тому,  що згідно установчих документів, засновником
та директором ПП «Степс-2001» значиться ОСОБА_3 , який є відповідальною особою
за його діяльність, але рішенням Деснянського районного  суду
встановлено , що ОСОБА_3 ніякого відношення до ПП «Степс-2001» не має,
відомостями  про здійснення будь-якої
діяльності вказаного підприємства не володіє, тому державна реєстрація другого
відповідача була здійснена на підставі завідомо неправдивих даних.

Саме по собі визнання в
судовому порядку  недійсними установчих
документів ПП «Степс-2001» , його статуту та свідоцтва про державну реєстрацію
не є підставою для визнання спірної угоди такою, що укладена з  метою, суперечною інтересам держави та
суспільства.

Відповідно до ч.1 ст.18
Закону «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб підприємців»,
якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, були
внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути
використані у спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін.

Як вбачається з
матеріалів справи, ПП «Степс-2001» , на момент укладення спірної угоди ,
перебувало  в Єдиному державному реєстрі
, було зареєстроване та мало свідоцтво платника податку на додану вартість.

Позивачем не доведено, чи
був умисел на досягнення суперечної інтересам держави та суспільства мети
у  обох сторін, чи у однієї з сторін та в
чому саме виражався даний умисел. Позивач також не довів суду, яку саме
протиправну  антидержавну та анти
суспільну мету мали відповідачі під час укладання оскаржуваної угоди, чи обидва
відповідачі мали цю мету, чи тільки один з них, в чому конкретно виразився
умисел відповідача ( чи одного відповідача) на досягнення суперечної інтересам
держави та суспільства мети.

Перший відповідач
зазначає, що наявність необхідних правовстановлюючих документів,  довідки про реєстрацію цього підприємства, як
платника податку на додану вартість відповідають  усім вимогам чинного законодавства,  на час придбання товару та одержання вказаних
документів , другий відповідач знаходився у ЄДРПОУ та Реєстрі платників податку
на додану вартість.

Таким чином, позивач не
надав жодного доказу, що підтверджує у сторін
угоди наявність даного умислу. Саме ж по собі визнання установчих
документів одного з контрагентів недійсними не є переконливим доказом якихось
протизаконних намірів.

Згідно ч.1 ст.208
Господарського кодексу України ,  санкції
застосовуються за вчинення правочину з метою , яка завідомо суперечить
інтересам держави  і суспільства.

Крім того, ч.1 ст.208
Господарського кодексу України
передбачено застосування санкцій лише
за рішенням суду. Оскільки санкції, передбачені цією частиною є
конфіскаційними, стягуються за рішенням суду в доход держави за порушення
правил здійснення господарської діяльності, то такі санкції не є
цивільно-правовими, а є адміністративно-господарськими, як такі, що
відповідають визначенню ч.1 ст.238 Господарського кодексу України, тому такі
санкції можуть застосовуватися лише протягом строків, встановлений ст..250
Господарського кодексу України.

Враховуючи наведене, суд
зазначає, що укладення між відповідачами спірної усної угоди відбулося  в 2005 році, тому застосування вищенаведених
санкцій є також неправомірним.

Таким чином, суд дійшов
висновку про відсутність обставин, з якими закон пов'язує визнання
господарського зобов'язання недійсним та настання відповідних юридичних
наслідків.

Враховуючи вищевикладене,
суд вважає позовні вимоги неправомірними, необґрунтованими і такими, що не
підлягають задоволенню.

На підставі викладеного,
керуючись ст.ст. 161, 162, 163 Кодексу адміністративного судочинства України,
суд -

ПОСТАНОВИВ:

1.          В задоволенні адміністративного
позову про визнання недійсним господарського зобов'язання вчиненого між
Приватним підприємцем ОСОБА_1  (
АДРЕСА_1, ід.номер НОМЕР_1) та Приватним підприємством «Степс-2001» ( 04205, м.
Київ, вул. Тимошенка, 1в, кв.61, код 317251770)по податковій накладній від  08.02.2005р. на загальну суму 9652 грн.05
коп.  - відмовити.

2.          Постанова суду набирає законної сили
після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку
заяву не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але
апеляційна скарга не була подана у встановлений строк, постанова набирає
законної сили  після

закінчення цього строку.

3.          Заява про апеляційне оскарження
постанови подається протягом 10 днів з дня її складення у повному обсязі.
Апеляційна скарга на постанову подається протягом 20 днів після подання заяви
про апеляційне оскарження.

4.          Апеляційна скарга може бути подана
без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається
у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

СУДДЯ
В.М. МОЇСЕЄНКО

В судовому засіданні
оголошено вступну та резолютивну частини постанови. Повний текст постанови
підписано 28.02.2008 року.