КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.07.2008                                                                                           № 6/187

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:          Зеленіна В.О.

суддів:           Рєпіної Л.О.

Синиці О.Ф.

при секретарі:           Волуйко Т.В.

За участю представників:

Від позивача – Попов А. С. – по довіреності.

Від відповідача 1 – Дріго Н. С. – по довіреності.

Від відповідача 2 – Лобач О. М. – по довіреності.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Українсько-американського спільного підприємства у формі Товариства зобмеженою відповідальністю (ТОВ) "КАІС"

на рішення Господарського суду м.Києва від 19.05.2008 р.

у справі № 6/187 (Ковтун С.А.)

за позовом                               Українсько-американського спільного підприємства у формі ТОВ "КАІС"

до                                                   Закритого акціонерного товариства (ЗАТ) "Виробничо-торгова фірма "Радосинь"

Закритого акціонерного товариства (ЗАТ) Комерційний банк "ПриватБанк"

про                                                  визнання договору недійсним та зобов"язання відповідачів повернути один одному одержане за договором майно.

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Господарського суду м. Києва з позовом до відповідачів про визнання договору № 3064 від 27.12.2006 р. недійсним та зобов’язання відповідачів повернути один одному одержане за договором майно.

Рішенням Господарського суду м. Києва від 19.05.2008 р. у справі № 6/187 в позові УАСП у формі ТОВ “КАІС” до ЗАТ “Виробничо-торгова фірма “Радосинь”, ЗАТ Комерційний банк “ПриватБанк” про визнання договору недійсним та зобов’язання відповідачів повернути один одному одержане за договором майно було повністю відмовлено.

Не погоджуючись з винесеним рішенням, УАСП у формі ТОВ “КАІС” звернулося з апеляційною скаргою, в якій просить його скасувати, позов задовольнити, оскільки вважає, що рішення було винесене з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 08.07.2008 р. було прийнято апеляційну скаргу УАСП у формі ТОВ “КАІС” до провадження, розгляд справи було призначено на 23.07.2008 р.

23.07.2008 р. в розгляді даної справи було оголошено перерву до 24.07.2008 р.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши апеляційну скаргу, доповнення до неї, заперечення ЗАТ Комерційний банк “ПриватБанк” на апеляційну скаргу, заслухавши пояснення присутніх представників сторін, Київським апеляційним господарським судом встановлено наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 23.04.2004 р. між Акціонерним комерційним банком (АКБ) соціального розвитку “Укрсоцбанк” та відповідачем-1 був укладений договір іпотеки № 05-12/692 з метою забезпечення виконання зобов’язання у вигляді погашення заборгованості за кредитним договором № 02-23/182 від цієї ж дати.

Відповідно до договорів уступки права вимоги від 19.12.2005 р. та 31.01.2006 р. позивач отримав право вимоги виконання відповідачем-1 зобов’язань за кредитним та іпотечним договорами. При цьому, вимоги позивача за кредитним договором забезпечені іпотекою – нежитловою будівлею літ. “А” площею 2 911,6 кв. м. за адресою: м. Київ, пр-т Маяковського, 6.

27.12.2006 р. між відповідачем-1 та відповідачем-2 був укладений договір купівлі-продажу частини нежитлового приміщення літера “А” за адресою: м. Київ, вул. Т. Драйзера. 4.

Договір був посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Панченко А. П. та зареєстровано в реєстрі за № 3064.

Відомості щодо укладеного договору були внесені до державного реєстру правочинів.

На момент укладення договору до Єдиного реєстру заборон відчуження об’єктів нерухомого майна відомостей про обтяження та заборону відчуження зазначеного майна внесено не було.

Відповідно до ст. 1 ГПК України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб’єкта підприємницької діяльності, мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів.

Статтею 32 ГПК України встановлено, що доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких грунтуються вимоги чи заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Колегія погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позивачем не було наведено доказів порушення або оспорення відповідачами його прав і охоронюваних законом інтересів у зв’язку з укладенням 27.12.2006 р. договору купівлі-продажу частини нежитлового приміщення літера “А” за адресою: м. Київ. вул. Т. Драйзера. 4.

Зокрема, як було зазначено вище, позивач одержав право вимоги виконання відповідачем-1 зобов’язань за кредитним договором, що було забезпечено іпотекою – нежитловою будівлею площею 2 911,6 кв. м. літ “А”, розташованою за адресою: м. Київ, пр-т Маяковського, 6, а не за адресою: м. Київ, вул. Т. Драйзера, 4 (будівлі, яка є предметом купівлі-продажу за спірним договором).

Крім того, розмір заборгованості, яка забезпечена іпотекою, відповідача-1 перед позивачем складає 4 136 586,79 грн. 16.04.2008 р. відбулися прилюдні торги з реалізації предмету іпотеки (нежитлової будівлі площею 2 911,6 кв. м. літ “А”, що розташована за адресою: м. Київ, пр-т Маяковського, 6) за ціною 7 123 641,8 грн.

Також, як було зазначено вище, спірний договір було посвідчено нотаріально. Відповідно до абз. 2 п. 38 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України № 20/5 від 03.03.2004 р., при посвідчені угод про відчуження або заставу житлового будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, земельної ділянки, іншого нерухомого майна перевіряється відсутність заборони відчуження або арешту майна. В разі наявності заборони угода про відчуження майна, обтяженого боргом, посвідчується лише у разі згоди кредитора і набувача на переведення боргу на набувача.

Колегія також бере до уваги ту обставину, що станом на 27.12.2006 р. (дата укладення спірного договору) запис у Єдиному реєстрі заборон відчуження об’єктів нерухомого майна щодо наявності будь-яких обтяжень майна, що розташоване за адресою: м. Київ, вул. Т. Драйзера, 4 був відсутній.

Отже, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком місцевого господарського суду про те, що позовні вимоги УАСП у формі ТОВ “КАІС” є необґрунтованими, а тому такими, що не підлягають задоволенню.

У своїй апеляційній скарзі скаржник стверджує, що суд першої інстанції виніс рішення з порушенням п. 3 Роз’яснення Вищого арбітражного суду України “Про судове рішення” від 10.12.1996 р. № 02-5/422, а саме: неповно дослідив обставини справи, та не вірно застосував правові норми чинного законодавства України для вирішення спору.

Однак, скаржник не вказав, які саме обставини не дослідив суд, та які саме правові норми були неправильно застосовані.

У своєму доповненні до апеляційної скарги від 08.07.2008 р. скаржник стверджує, що місцевим господарським судом було неправильно застосовано ст. 33 ГПК України. Зокрема, скаржник не погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позивачем не було наведено жодних доказів порушення або оспорення відповідачами його прав і охоронюваних законом інтересів у зв’язку з укладенням договору купівлі-продажу частини нежитлового приміщення літ. “А” за адресою: м. Київ, вул. Драйзера, 4.

Колегія вважає, що місцевим господарським судом було правильно застосовано ст. 33 ГПК України, оскільки позивач не надав суду будь-яких доказів порушення або оспорення відповідачами його прав і охоронюваних законом інтересів у зв’язку з укладенням спірного договору купівлі-продажу від 27.12.2006 р.

У своєму доповненні до апеляційної скарги від 08.07.2008 р. скаржник також стверджує, що ЗАТ “Виробничо-торгова фірма “Радосинь” має невиконані зобов’язання перед УАСП у формі ТОВ “КАІС”, посилаючись при цьому на перераховані у доповненні виконавчі написи нотаріуса.

Однак, як вбачається з матеріалів справи, згадані вище виконавчі написи нотаріуса не були предметом розгляду в суді першої інстанції, а тому не можуть бути прийняті та розглянуті апеляційною інстанцією згідно ч. 3 ст. 101 ГПК України. Крім того, на думку колегії, вони не стосуються предмету спору.

Безпідставним є також і твердження скаржника про те, що місцевим господарським судом було неправильно застосовано ст. ст. 5, 6 Закону України “Про виконавче провадження”, оскільки на момент укладення спірного договору відповідачу-1 постановою державної виконавчої служби від 03.03.2006 р. було заборонено здійснювати правочини з нерухомим майном, що належить йому на праві власності. При цьому колегією береться до уваги те, що сама по собі постанова державної виконавчої служби від 03.03.2006 р. не є доказом на підтвердження порушення прав та інтересів позивача.

В матеріалах справи відсутні докази, які б підтверджували, що станом на 27.12.2006 р. (дата укладення спірного договору) був запис у Єдиному реєстрі заборон відчуження об’єктів нерухомого майна щодо наявності будь-яких обтяжень майна, що розташоване за адресою: м. Київ, вул. Т. Драйзера, 4.

Враховуючи зазначене вище, судова колегія приходить до висновку, що рішення Господарського суду м. Києва від 19.05.2008 р. у справі № 6/187 відповідає матеріалам справи та чинному законодавству, а тому підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст. ст. 99, 101, 103, 105 Господарського процесуального Кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, –

ПОСТАНОВИВ:

1.          Апеляційну скаргу Українсько-американського спільного підприємства у формі Товариства з обмеженою відповідальністю “КАІС” на рішення Господарського суду м. Києва від 19.05.2008 р. у справі № 6/187 – залишити без задоволення.

2.           Рішення Господарського суду м. Києва від 19.05.2008 р. у справі № 6/187 – залишити без змін.

3.          Матеріали справи № 6/187 повернути Господарському суду м. Києва.

Головуючий суддя                                                                      Зеленін В.О.

Судді                                                                                          Рєпіна Л.О.

Синиця О.Ф.

30.07.08 (відправлено)