ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа № 16/134

18.06.08

За позовом          Заступника прокурора міста Києва

в інтересах держави в особі Державного комітету України із земельних ресурсів

До          Київської міської ради

Третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю «Паларє»

Про визнання недійсним рішення

Суддя Ярмак О.М.

Представники:

Від прокурора Атаманюк І.О.

від позивача Глущенко І.К. за дов.

від відповідача Сторожук А.В. за дов.

від третьої особи Процюк О.О. за дов.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

10.06.08 в засіданні суду оголошувалась перерва на підставі ст. 77 ГПК України.

Заступником прокурора пред‘явлені вимоги про визнання недійсним рішення Київської міської ради № 632/1293 від 24.05.2007 р. «Про передачу товариство з обмеженою відповідальністю «Паларє»земельних ділянок для будівництва, експлуатації та обслуговування житлово –офісного будинку з соціальною сферою та благоустрою скверу по вул. Овруцькій, 27 у Шевченківському районі м. Києва».

Свої позовні вимоги про визнання недійсним рішення Київської міської ради від 24.05.2007 за № 623/1293 прокурор обґрунтовує тим, що вказане рішення суперечить вимогам чинного законодавства, а саме : ст. ст. 12, 13 та ст. 26 Закону України «Про планування і забудову територій», ст. 17 Закону України «Про основи містобудування». Прокурор зазначає, що в порушення вимог чинного законодавства містобудівне обґрунтування не розроблялось, проект не погоджено з Державним управлінням охорони навколишнього природного середовища в м. Києві. Зазначає, що рішення прийнято з порушенням ст.16 Закону України «про оренду землі» без проведення аукціону або конкурсу.

Позивач –Державний комітет України із земельних ресурсів позовні вимоги підтримав, надав клопотання, в якому просить визнати недійсним рішення Київської міської ради № 632/1293 від 24.05.2007 р..

Відповідач - Київська міська рада у відзиві на позов проти позову заперечує, пояснює, що Київською міською радою рішення прийнято в межах своїх повноважень та відповідно до чинного законодавства. Проект відведення земельної ділянки був погоджений органом по земельних ресурсах, природоохоронним і санітарно –епідеміологічним органами, органами архітектури та охорони культурної спадщини та отримав позитивний висновок державної землевпорядної експертизи. Вважає, що рішення Київради прийняте у встановленому порядку і не порушує прав та інтересів позивачів.

Третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «Паларє» пояснило, що рішення Київської міської ради від 24.05.2007 №632/1293 прийняте компетентним органом - Київською міською радою, в межах наданих їй повноважень та в порядку встановленому чинним законодавством, і не порушує прав та інтересів позивача, обґрунтування вимог прокурора є такими, що не відповідають фактичним обставинам справи. Свої пояснення виклала у відзиві на позов, який долучений до матеріалів справи.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача, відповідача, третьої особи та прокурора, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Київської міської ради від 24.05.2007 № 632/1293 „Про передачу товариству з обмеженою відповідальністю „ПАЛАРЄ" земельних ділянок для будівництва, експлуатації та обслуговування житлово-офісного будинку з соціальною сферою та благоустрою скверу на вул. Овруцькій, 27 у Шевченківському районі м. Києва" затверджено проект відведення та передано товариству з обмеженою відповідальністю „ПАЛАРЄ" у короткострокову оренду на 5 років земельні ділянки загальною площею 0,51 га на вул. Овруцькій, 27 у Шевченківському районі м. Києва, з них:

- площею 0,20 га - для будівництва, експлуатації та обслуговування житлово - офісного будинку з соціальною сферою за рахунок міських земель, не наданих у власність чи користування;

- площею 0,31 га - для благоустрою скверу за рахунок земель, наданих відповідно до пункту 1 рішення Київської міської ради від 06.09.2001 №9/1443 „Про надання і вилучення земельних ділянок", право користування якими посвідчено договором на право тимчасового користування землею від 21.11.2001 №91-5-00095.

Прокурор звернувся з вимогами про визнання недійсним зазначеного рішення Київради.

Позов заявлений прокурором в інтересах держави в особі Державного агентства земельних ресурсів України.

Ухвалою від 22.05.08 здійснено заміну позивача Державного агентства земельних ресурсів України його правонаступником –Державним комітетом України із земельних ресурсів у відповідності до постанов Кабінету Міністрів України від 13.02.08 за № 48 та від 19.03.08 за № 224.

Відповідно до Положення про Державний комітет України із земельних ресурсів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19 березня 2008 р. N 224, Державний комітет із земельних ресурсів (Держкомзем) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра охорони навколишнього природного середовища. Держкомзем забезпечує реалізацію державної політики та управління у сфері регулювання земельних відносин, використання, охорони та проведення моніторингу земель, ведення державного земельного кадастру, а також міжгалузеву координацію та державне регулювання у сфері встановлення меж області, району, міста, району в місті, села і селища.

Дослідивши наявні в матеріалах справи та надані в судових засіданнях докази в їх сукупності, господарський суд прийшов до висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають виходячи з наступного:

Згідно зі статтею 3 Земельного кодексу України, земельні відносини регулюються Конституцією України, Земельним кодексом України, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

У відповідності до статті 116 Земельного кодексу України юридичні особи набувають право користування земельними ділянками за рішенням органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених Земельним кодексом України.

Згідно з пунктом 34 частини 1 статті 26 Закону України „Про місцеве самоврядування в Україні” вирішення відповідно до Закону питань регулювання земельних відносин є виключною компетенцією пленарних засідань сільських, селищних, міських рад, а за пунктом 2 статті 22 Закону України „Про столицю України –місто-герой Київ” Київська міська рада має право визначати особливості землекористування.

Відповідно до статті 59 Закону України „Про місцеве самоврядування в Україні” Київська міська рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.

Відповідно до ст. 9 Земельного кодексу України до повноважень Київської міської ради у галузі земельних відносин на її території належить розпорядження землями територіальної громади міста, передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб, надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до Земельного кодексу України.

Згідно з пунктом 12 Перехідних положень Земельного кодексу України до розмежування земель державної і комунальної власності повноваження щодо розпорядження землями в межах населених пунктів, крім земель, переданих у приватну власність, та земель, на яких розташовані державні, в тому числі казенні, підприємства, господарські товариства, у статутних фондах яких державі належать частки (акції, паї), здійснюють відповідні сільські, селищні, міські ради, а за межами населених пунктів - відповідні органи виконавчої влади.

Тобто, до розмежування земель державної і комунальної власності повноваження щодо розпорядження землями в межах міста Києва, крім земель, переданих у приватну власність, та земель, на яких розташовані державні, в тому числі казенні, підприємства, господарські товариства, у статутних фондах яких державі належать частки (акції, паї), належать Київській міській раді.

Таким чином, саме Київська міська рада наділена повноваженнями приймати рішення про передачу у власність чи користування земельних ділянок громадянам та юридичним особам.

Статтею 124 Земельного кодексу України визначено, що передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування шляхом укладення договору оренди земельної ділянки. Передача в оренду земельних ділянок юридичним особам із зміною їх цільового призначення та із земель запасу під забудову здійснюється за проектами відведення в порядку, встановленому статтею 123 Земельного кодексу України.

Відповідно до ст. 123 Земельного кодексу України юридична особа, зацікавлена в одержанні земельної ділянки у постійне користування із земель державної або комунальної власності, звертається з відповідним клопотанням до Київської міської ради. Рада розглядає клопотання у місячний строк і дає згоду на розроблення проекту відведення земельної ділянки. Проект відведення земельної ділянки погоджується із землекористувачем, органом по земельних ресурсах, природоохоронним і санітарно-епідеміологічним органами, органами архітектури та охорони культурної спадщини і після одержання висновку державної землевпорядної експертизи по об'єктах, які їй підлягають, подається до Київської міської ради, яка розглядає його у місячний строк і, в межах своїх повноважень, визначених Земельним кодексом України, приймає рішення про надання земельної ділянки.

Закон України «Про планування і забудову територій», на який посилається прокурор у позовній заяві, встановлює правові та організаційні основи планування, забудови та іншого використання територій і спрямований на забезпечення сталого розвитку населених пунктів, а статті 12, 13 встановлюють визначення генерального плану населеного пункту та детального плану території.

Стаття 17 Закону України «Про основи містобудування»дає визначення містобудівної документації.

Як вбачається із наданих документів, проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок по вул. Овруцькій, 27 у Шевченківському районі м. Києва у відповідності до п.6 ст. 123 ЗК України, погоджено Головним управлінням містобудування, архітектури та дизайну міського середовища виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) (висновок №19-2009 від 05.03.2004 та лист №09-3519 від 16.04.2007), Головним державним санітарним лікарем м. Києва (листи № 4126 від 10.06.2004, №4605 від 24.06.2004 та висновок №2177 від 02.04.2007), Управлінням охорони навколишнього природного середовища виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) (листи - висновки №071/04-4-19/831 від 17.03.2004 та №071/04-4-22/1500 від 02.04.2007), Головним управлінням охорони культурної спадщини виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) (№001-07/420 від 05.03.2004), Державною службою з питань національної культурної спадщини Міністерства культури і мистецтв України (лист №22-1117/35 від 07.05.2007), Головним управлінням земельних ресурсів виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) (висновок №03-046 від 16.05.2007).

Згідно висновку державної експертизи землевпорядної документації від 19 квітня 2007р. № 170/10-19 визначено, що проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки ТОВ «Паларє»для будівництва, експлуатації та обслуговування житлово-офісного будинку з соціальною сферою та благоустрою скверу на вул. Овруцькій, 27 у Шевченківському районі м. Києва в цілому відповідає вимогам чинного законодавства, встановленим нормам і правилам, оцінюється позитивно.

Отже, рішення Київської міської ради від 24.05.2007 №632/1293 „Про передачу товариству з обмеженою відповідальністю „ПАЛАРЄ" земельних ділянок для будівництва, експлуатації та обслуговування житлово-офісного будинку з соціальною сферою та благоустрою скверу на вул. Овруцькій, 27 у Шевченківському районі м. Києва" не порушує вимог статей 17, 19 Закону України „Про основи містобудування" та статей 12, 13 Закону України „Про планування і забудову територій", зокрема щодо відсутності розробленого детального плану території та плану земельно - господарського устрою.

Норми Закону України „Про основи містобудування" та Закону України „Про планування і забудову територій" вказують на необхідність взяття за основу містобудівної документації при вирішенні питань вибору, вилучення (викупу), надання у власність чи користування земель для містобудівних потреб, якщо така документація розроблена. При цьому, нормами чинного законодавства України, зокрема і вказаними законами, не заборонено відведення земельних ділянок у випадку відсутності розробленої та затвердженої у встановленому порядку містобудівної документації.

Посилання прокурора на порушення відповідачем статті 16 Закону України „Про оренду землі" є безпідставним, оскільки редакція ст. 16 Закону України „Про оренду землі", якою встановлено набуття права оренди земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, виключно на аукціонах, була змінена після прийняття спірного рішення і ТОВ „ПАЛАРЄ" набуло право користування земельною ділянкою до викладення даної статті в такій редакції.

Крім того, земельна ділянка на вул. Овруцькій, 27 у Шевченківському районі м. Києва до передачі її в користування товариству з обмеженою відповідальністю „ПАЛАРЄ" вже перебувала в користуванні іншої особи - релігійної громади помісної церкви євангельських християн в Дніпровському районі м. Києва для будівництва, експлуатації та обслуговування Церкви Євангельських Християн на вул. Овруцькій, 27 на підставі договору на право тимчасового користування землею, зареєстрованого у книзі реєстрації договорів на право тимчасового користування землею 21.11.2001 №91-5-00095. Листом №15 від 01.04.2004 помісна Церква Євангельських Християн надала свою згоду на припинення права користування земельною ділянкою на вул. Овруцькій, 27 та на відведення її товариству з обмеженою відповідальністю „ПАЛАРЄ".

Слід зауважити, що ТОВ „ПАЛАРЄ" погоджено будівництво житлово-офісного будинку з соціальною сферою та благоустроєм скверу на вул. Овруцькій, 27 у Шевченківському районі м. Києва з громадянами - мешканцями будинків, прилеглих до земельної ділянки позивача. Даний факт підтверджується протоколом погодження будівництва житлово-офісного будинку з соціальною сферою та благоустроєм скверу з мешканцями прилеглих будинків.

Підставами для визнання акта недійсним є невідповідність його вимогам чинного законодавства та/або визначеній законом компетенції органу, який видав цей акт, а також порушення у зв'язку з прийняттям відповідного акта прав та охоронюваних законом інтересів позивача.

Згідно зі статтями 33, 34 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Обов”язок доказування та подання доказів, відповідно до ст.33 ГПК України, розподіляється між сторонами виходячи з того, хто посилається на певні юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги та заперечення. У даному випадку це стосувалося прокурора та позивача, що мав довести факт невідповідності оспорюваного рішення Київради вимогам чинного законодавства та/або визначеній законом компетенції відповідача, а також порушення у зв'язку з прийняттям оспорюваного рішення прав та охоронюваних законом інтересів позивача, як підставу своїх вимог.

Суду не доведено та не надано належних доказів підтвердження факту порушення прав чи охоронюваних законом інтересів позивача.

Таким чином, Київська міська рада, приймаючи оспорюване рішення, діяла у відповідності до вимог законодавства та не вийшла за межі наданих їй повноважень.

Отже, рішення Київської міської ради від 24.05.2007 №632/1293 „Про передачу товариству з обмеженою відповідальністю „ПАЛАРЄ" земельних ділянок для будівництва, експлуатації та обслуговування житлово-офісного будинку з соціальною сферою та благоустрою скверу на вул. Овруцькій, 27 у Шевченківському районі м. Києва" прийняте компетентним органом - Київською міською радою, в межах наданих їй повноважень та в порядку встановленому чинним законодавством, і не порушує прав та інтересів позивачів.

За таких обставин суд прийшов до висновку, що позовні вимоги не грунтуються на чинному законодавстві України, не доведені прокурором та позивачем належними та допустимими доказами, тому в їх задоволенні належить відмовити.

Керуючись ст.ст.49, 82-85 ГПК України, суд , -

ВИРІШИВ:

В позові відмовити повністю.

Суддя

О.М.Ярмак

Рішення підписано 04.07.2008 р.