ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________
__________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" березня 2008 р. Справа № 1/1328-НМ

Житомирський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді

суддів:

при секретарі ,

за участю представників сторін:

від позивача: Зарицький Ю.В., довіреність №22 від 18.03.2008р., Метельська О.В., довіреність №22 від 18.03.2008р.,

від відповідача: Фльорко О.П. - голова Торчинської сільської ради,

розглянувши апеляційну скаргу Торчинської сільської ради Коростишівського району Житомирської області, с. Торчин Коростишівського району Житомирської області

на рішення господарського суду Житомирської області

від "06" грудня 2007 р. у справі № 1/1328-НМ (суддя Сичова О.П.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Торчинське", с. Торчин Коростишівського району Житомирської області

до Торчинської сільської ради Коростишівського району Житомирської області, м. Торчин Коростишівського району Житомирської області

про зобов'язання видати єдине свідоцтво про право власності,-

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Житомирської області від 06.12.2007 року у справі №1/1328-НМ позов задоволено: зобов'язано Торчинську сільську раду видати Товариству з обмеженою відповідальністю "Торчинське" свідоцтво про право власності на майновий пай (майновий сертифікат) на підставі укладених договорів купівлі-продажу та дарування з власниками майнових паїв колективного сільськогосподарського підприємства "Торчинське".

Крім того, стягнуто з Торчинської сільської ради на користь Товариства з обмеженою відповідальністю 85 грн. витрат зі сплати державного мита та 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу (а.с.67-68, т.5).

Не погоджуючись з прийнятим рішенням Торчинська сільська рада звернулася до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати вищевказане рішення та прийняти нове з підстав, викладених у скарзі (а.с.71-72, т.5).

Вказує, що місцевий господарський суд неповно встановив обставини, що мають значення для справи, оскільки у сільській раді є заяви Атаманчук С.І, Мужарівської К.А. та інших про те, що підписи під договорами купівлі-продажу вони не ставили, а також заяви інших про те, що вони не знали що підписували.

Зазначає, що представник відповідача заявляв клопотання про залучення до розгляду справи власників свідоцтв з якими було укладено договори купівлі-продажу, однак суд не задовольнив заявлене клопотання.

Крім того, на його думку рішення суду першої інстанції є неповним та незрозумілим, так як зобов'язано Торчинську сільську раду видати свідоцтво на право власності на майновий пай, але не було встановлено частку майнових паїв на які потрібно видати свідоцтва.

В судовому засіданні представник відповідача підтримав доводи апеляційної скарги в повному обсязі.

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Торчинське" в письмовому відзиві на апеляційну скаргу та його представники в судовому засіданні заперечили проти доводів апеляційної скарги.

Зазначає, що з метою оформлення нового свідоцтва (майнового сертифікату) про право власності на майновий пай, ТОВ "Торчинське" листами за №4 від 10.07.2007 року та №5 від 19.07.2007 року, звернулося до відповідача. Торчинська сільська рада відмовилась видати нове свідоцтво, пославшись на невідповідність документів, які були подані для оформлення майнового сертифікату. Відповідно до листа Міністерства аграрної політики України від 20.04.2005 року за №37-17-2/5492, договір купівлі-продажу майнового паю не потребує обов'язкового нотаріального посвідчення, проте його можна посвідчити нотаріально за бажанням сторін, відповідно до ст.54 Закону України "Про нотаріат".

Щодо неправомірності укладення договорів купівлі-продажу вказує, що ТОВ "Торчинське" на даний час не отримувало і не реєструвало жодної заяви - скарги стосовно даного питання.

Просить рішення господарського суду Житомирської області залишити без змін, а апеляційну скаргу Торчинської сільської ради - без задоволення.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши доводи апеляційної скарги, розглянувши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає виходячи з такого.

Товариством з обмеженою відповідальністю "Торчинське" у період з 02.04.2003р. по 27.06.2007р. були укладені з фізичними особами договори купівлі-продажу та дарування майнового паю КСП "Торчинське" с. Торчин, Коростишівського району, Житомирської області (т.2,3,4,5).

Право власності кожної фізичної особи на відчужений майновий пай підтверджується свідоцтвом про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновим сертифікатом), які були передані позивачу та приєднані до відповідних договорів купівлі-продажу та дарування.

З метою оформлення нового свідоцтва (майнового сертифікату) про право власності на майновий пай позивач листами від 10.07.2007р. №4 та від 19.07.2007р. №5 звернувся до Торчинської сільської ради Коростишівського району (а.с. 22, 23, т.1).

Проте відповідач відмовився видати нове свідоцтво пославшись на невідповідність документів, які були подані для оформлення майнового сертифікату (а.с. 21, т.1).

Указом Президента України "Про заходи щодо забезпечення захисту майнових прав селян у процесі реформування аграрного сектора економіки" від 29.01.2001р. №62 було запроваджено документальне посвідчення права власності на паї шляхом видачі свідоцтв про право власності на пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майнові сертифікати) та запроваджено вільне здійснення права власності на паї, зокрема передачі паїв в оренду з виплатою орендної плати в розмірі не менше одного відсотка вартості паю, купівлі-продажу, дарування, міни, передачі у спадщину.

Постановою Кабінету Міністрів України "Про врегулювання питань щодо забезпечення захисту майнових прав селян у процесі реформування аграрного сектору економіки" від 28.02.01 №177 було затверджено Порядок визначення розмірів майнових паїв членів колективних сільськогосподарських підприємств та їх документального посвідчення.

Відповідно до п.13 вказаного Порядку, майновий пай члена підприємства документально підтверджується свідоцтвом про право власності на майновий пай члена підприємства за зразком згідно з додатком.

У разі набуття у власність майнового паю (його частини) на підставі угоди міни, дарування та інших цивільно-правових угод, а також спадкування видається нове свідоцтво.

Відповідно до п.14 Порядку, свідоцтво видається сільською, селищною або міською радою згідно із списком осіб, які мають право на майновий пай підприємства.

Для отримання нового свідоцтва у разі набуття у власність майнового паю (його частини) на підставі угоди міни, дарування та інших цивільно-правових угод, а також спадкування до сільської, селищної або міської ради подаються посвідчені в установленому порядку копія відповідної цивільно-правової угоди або копія свідоцтва про право на спадщину, попереднє свідоцтво про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства. Після отримання зазначених документів сільська, селищна або міська рада вносить відповідні зміни до списку осіб, які мають право на майновий пай підприємства, та анулює попереднє свідоцтво, про що робиться запис у книзі обліку свідоцтв про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства.

Відповідно до Листа міністерства аграрної політики України від 20.04.2005р. №37-17-2/5492, договір купівлі-продажу майнового паю не потребує обов'язкового нотаріального посвідчення, проте його можна посвідчити нотаріально за бажанням сторін відповідно до статті 54 Закону України "Про нотаріат" (а.с.51-52, т.1).

Враховуючи вищевикладене, господарський суд першої інстанції прийшов до обгрунтованого висновку про необґрунтованість відмови відповідача від видачі позивачу нового свідоцтва про право власності (майнового сертифікату) на підставі укладених договорів купівлі-продажу, оскільки нормативно прямо не передбачено саме обов'язкового нотаріального їх посвідчення. Крім того, договори дарування майнових паїв нотаріально посвідчені (а.с.59, т.5).

Сільська рада зобов'язана видати нове свідоцтво на підставі поданих договорів та доданих до них майнових сертифікатів, при цьому оцінка правомірності їхнього укладення не входить до компетенції сільської ради. В установленому законом порядку договори купівлі-продажу майнових паїв недійсними не визнані і є чинними.

Крім того, правомірність укладення позивачем договорів купівлі-продажу з громадянами не є предметом даного спору. Оскільки, чинність договорів в судовому порядку не оспорювалась то посилання відповідача на підстави їх недійсності судом до уваги не беруться.

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

З урахуванням наведеного, господарський суд першої інстанції обгрунтовано зобов'язав Торчинську сільську раду видати Товариству з обмеженою відповідальністю "Торчинське" свідоцтво про право власності на майновий пай (майновий сертифікат) на підставі укладених договорів купівлі-продажу та дарування з власниками майнових паїв колективного сільськогосподарського підприємства "Торчинське".

В апеляційній скарзі відповідач посилається на те, що рішення суду першої інстанції є незрозумілим.

Колегія суддів зазначає, що відповідно до ст.89 ГПК України суддя за заявою сторони чи державного виконавця роз'яснює рішення, ухвалу, не змінюючи при цьому їх змісті.

Суд першої інстанції правомірно відмовив у задоволенні клопотання відповідача про залучення до участі у справі в якості третіх осіб попередніх власників майнових паїв, оскільки рішення з господарського спору у даній справі не може вплинути на їх права та обов'язки щодо однієї із сторін.

Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу спростовуються вищевказаним, матеріалами справи та не грунтуються на вимогах чинного законодавства.

З огляду на викладене, судова колегія дійшла до висновку, що рішення господарського суду Житомирської області від 06.12.2007 року у справі №1/1328-НМ є законним і обгрунтованим, відповідає матеріалам справи та чинному законодавству, а підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Керуючись ст.ст. 101,103,105 Господарського процесуального кодексу України, Житомирський апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1 Рішення господарського суду Житомирської області від 06 грудня 2007 року у справі №1/1328-НМ залишити без змін, а апеляційну скаргу Торчинської сільської ради Житомирської області - без задоволення.

2. Справу №1/1328-НМ повернути до господарського суду Житомирської області.

Головуючий суддя

судді:

віддрук. 4 прим.

1 - до справи

2,3 - сторонам

4 - в наряд