ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

"24" січня 2008 р. Справа № А6/640-07

11:50 год.

Господарський суд Київської області в складі:

головуючого                                                   судді Маляренка А.В.

при секретарі                                                             Поднєбес О.В.

розглянувши адміністративну справу № А6/640-07

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю фірми «Олімп», м. Боярка

до Державної податкової інспекції у Києво –Святошинському районі, м. Вишневе

про скасування рішення від 07.05.2007 року № /0 про застосування

штрафних санкцій.

Представники:

від позивача Денисенко В.М. (довіреність № 4 від18.01.08 р.)

від відповідача Бурлак В.А. (довіреність № 39/9/10-101 від 14.01.08 р.)

Обставини спору:

Товариство з обмеженою відповідальністю фірма «Олімп»(далі - позивач) звернулось до Господарського суду Київської обл. з адміністративним позовом про скасування Рішення №/0 від 07.05.2007 року про застосування штрафних (фінансових) санкцій у вигляді штрафу в розмірі 11 371,4 грн. виданого Державною податковою інспекцією у Києво –Святошинському районі (далі - відповідач) на підставі Акту перевірки №307 від 13.04.07 р. щодо контролю за здійсненням розрахункових операцій у сфері готівкового та безготівкового обігу суб’єктами підприємницької діяльності.

Ухвалою господарського суду Київської області від 27.11.2007 р. позовну заяву залишено без руху, в порядку ст. 108 Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки, її було подано без додержання вимог, встановлених ст. 106 цього Кодексу та встановлено термін для усунення недоліків.

На виконання Ухвали суду позивачем доповнено позовну заяву необхідними документами, суд визнав їх достатніми для відкриття провадження у справі.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідачем неправомірно було застосовано до нього положення ст. 1 Указу Президента України «Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки»№436/95 від 12.06.95 р., а в результаті незаконно нараховано штраф у розмірі 11 371,4 грн.

Представник позивача позовні вимоги в судовому засіданні підтримав, вважає їх обґрунтованими і правомірними та такими, що підлягають задоволенню з підстав, зазначених в позовній заяві.

Відповідач проти позову заперечує з підстав, викладених у запереченні на позов №41/9/10-116 від 15.01.2008 р., посилаючись на те, що позивачем велась підприємницька діяльність з порушенням вимог чинного законодавства України, зафіксованих в акті перевірки.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, заслухавши пояснення їх представників, всебічно і повно з’ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об’єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з матеріалів справи, ТОВ фірма «Олімп»зареєстроване Києво –Святошинською районною державною адміністрацією за №1 001811 від 27.01.1997 р., що підтверджується свідоцтвом про державну реєстрацію юридичної особи.

Відповідно до вимог ст. 15 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг»№ 265/95-ВР від 06.07.95 р. контроль за додержанням суб'єктами підприємницької діяльності порядку проведення розрахунків за товари (послуги), інших вимог цього Закону здійснюють органи державної податкової служби України шляхом проведення планових або позапланових перевірок згідно із законодавством України.

Судом встановлено, що 13.04.2007 р. представниками відповідача у відповідності до плану роботи ДПА в Київській обл. на квітень 2007 р. було проведено перевірку щодо дотримання вимог діючих законодавчих актів в магазині ТОВ фірма «Олімп», розташованого по вул. Полярна, 10 в м. Боярка, Києво - Святошинський район, Київської обл.

За результатами проведеної перевірки складено Акт № 307 від 13.04.07 р. (далі –акт перевірки), з якого вбачається, що перевіркою встановлено, що відповідачем порушено п. п. 9, 11, 13 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг»№ 265/95-ВР від 06.07.95 р., п.п. 2.6, п.2 «Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні»затвердженого постановою Правління НБУ № 637 від 15.12.04 р.

На підставі вищевказаного акту перевірки ДПІ у Києво –Святошинському районі було прийнято Рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій за № /0 від 07.05.2007 р. в розмірі 11 371,4 грн.

Позивач, вважаючи вимоги відповідача такими, що не відповідають нормам чинного законодавства, направив до ДПА в Київській обл. скаргу на оскаржуване рішення вих. №32 від 01.06.07 р.

Згідно з Рішенням про результати розгляду скарги вих. № 1564/10/25-717/199 від 23.07.07 р. рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій № /0 від 07.05.2007 р. залишено без змін, а скарга позивача без задоволення.

У подальшому позивач звернувся з повторною скаргою до Державної податкової адміністрації України про скасування оскаржуваного рішення. Однак Рішенням ДПА України про результати розгляду скарги вих. № 9336/6/25-0415 від 27.09.07 р. позивачу відмовлено у скасуванні рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає вимоги позивача такими, що задоволенню не підлягають з огляду на наступне:

Відповідно до п. 9 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг»№ 265/95-ВР від 06.07.95 р. суб'єкти підприємницької діяльності, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг зобов’язані щоденно друкувати на реєстраторах розрахункових операцій (за виключенням автоматів з продажу товарів (послуг) фіскальні звітні чеки і забезпечувати їх зберігання в книгах обліку розрахункових операцій.

Відповідно до п.1.2 глави 1 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою Правління НБУ №637 від 15.12.04 р. (далі –Положення) оприбуткування готівки –проведення підприємствами і підприємцями обліку готівки в касі на повну суму її фактичних надходжень у касовій книзі, книзі обліку доходів і витрат, книзі обліку розрахункових операцій.

Посилання позивача на той факт, що сума виручки за 12.04.07 р. в розмірі 2 274,28 грн. була належним чином оприбуткована, а саме 13.04.07 р. дана сума була здана в касу підприємства, що підтверджується прибутковим касовим ордером №145 від 13.04.07 р. та внесена на рахунок позивача в банк, що підтверджується квитанцією банку №20 від 13.04.07 р. не підтверджується наявними у справі доказами та не відповідає вимогам чинного законодавства України.

Суд звертає увагу на те, що як вбачається із квитанції банку №20 від 13.04.07 р. розмір внесеної суми позивачем на розрахунковий рахунок становить 5 750 грн., а сума вказана в прибутковому касовому ордері №145 від 13.04.07 р. становить 7 066,43 грн. Різницю між вищевказаними сумами позивач пояснює тим, що 1 316,43 грн. була видана під звіт але жодних доказів цього не надає.

Згідно із п.2.6 Положення уся готівка, що надходить до каси, має своєчасно (у день одержання готівкових коштів) та в повній сумі оприбутковуватися. Оприбуткуванням готівки в касах підприємств, які проводять готівкові розрахунки з оформленням їх касовими ордерами і веденням касової книги відповідно до вимог глави 4 цього Положення, є здійснення обліку готівки в повній сумі її фактичних надходжень у касовій книзі на підставі прибуткових касових ордерів. У разі проведення готівкових розрахунків із застосуванням реєстратора розрахункових операцій або використанням розрахункової книжки, оприбуткуванням готівки є здійснення обліку зазначених готівкових коштів у повній сумі їх фактичних надходжень у книзі обліку розрахункових операцій на підставі фіскальних звітних чеків реєстратора розрахункових операцій (даних розрахункової книжки).

Відповідно до п.7.5 Порядку реєстрації та ведення книг обліку розрахункових операцій і розрахункових книжок, затверджений Наказом ДПА України №614 від 01.12.00 р., використання КОРО, зареєстрованої на РРО, передбачає:

-          наявність КОРО на місці проведення розрахункових операцій, де встановлено РРО;

-          підклеювання фіскальних звітних чеків на відповідних сторінках КОРО;

-          щоденне виконання записів про рух готівки та суми розрахунків.

Як вбачається із позовної заяви, станом на 13.04.07 р. в супереч вимогам вищенаведеного Порядку позивач фіскальний чек від 12.03.07 р. не вписав в КОРО у зв’язку із пізнім закриттям та незадовільним станом здоров'я продавця.

Вищезазначена причина порушення встановленого порядку ведення КОРО судом до уваги не береться, оскільки позивач зобов’язаний був належним чином вести КОРО не залежно від режиму його роботи, а не задовільний стан здоров'я продавця не підтверджується наданими суду доказами.

Також суд звертає увагу на той факт, що перевірка позивача, згідно відомостей вказаних в Акті перевірки, розпочалась о 13:45 год., а отже позивач, мав достатньо часу для виправлення недоліків пов’язаних з веденням КОРО, але цього не зробив.

Як вбачається з Акту, присутні під час проведення перевірки працівники позивача, а саме головний бухгалтер та продавець претензій щодо проведення самої перевірки та до відомостей які зазначені в Акті не мають, що й було засвідчено їхніми підписами. Також суд звертає увагу на те, що продавець позивача Семенюк Л.В. в своїх поясненнях від 13.04.07 р. підтверджує факт порушення порядку ведення КОРО.

Відповідно до ст. 1 Указу Президента України «Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки» №436/95 від 12.06.95 р. у разі порушення юридичними особами всіх форм власності норм з регулювання обігу готівки у національній валюті, що встановлюється Національним Банком України, до них застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафу, зокрема, за не оприбуткування (неповне та/або несвоєчасне оприбуткування) у касах готівки –у п’ятикратному розмірі не оприбуткованої суми.

Згідно із ст. ст. 17, 25 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» № 265/95-ВР від 06.07.95 р. за порушення цього Закону до суб’єктів підприємницької діяльності, які здійснюють розрахункові операції за товари (послуги), за рішенням відповідних органів державної податкової служби України застосовують фінансові санкції. Суми фінансових санкцій, які визначені статтями 17-24 цього Закону, підлягають перерахуванню суб’єктами підприємницької діяльності до Державного бюджету України в десятиденний термін з дня прийняття органами державної податкової служби України рішення про застосування таких фінансових санкцій.

З огляду на вищевказане суд дійшов до висновку, що позивач здійснював підприємницьку діяльність з порушенням норм чинного законодавства України, а отже Рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій за №/0 від 07.05.2007 р. видане ДПІ у Києво –Святошинському районі відповідає вимогам законодавства і підлягає обов’язковому виконанню.

Відповідно до вимог статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Статтею 167 КАС України передбачено, що копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення направляється лише особі, яка бере участь у справі, але не була присутня в судовому засіданні. У разі проголошення в судовому засіданні тільки вступної та резолютивної частини постанови суд повідомляє час виготовлення постанови суду в повному обсязі. Особи, які беруть участь у справі, можуть отримати копію постанови чи ухвали в суді.

Таким чином, суд всебічно розглянувши матеріали справи, дійшов до висновку, що Рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій за №/0 від 07.05.2007 р. видане ДПІ у Києво – Святошинському районі відповідає вимогам чинного законодавства і підлягає обов’язковому виконанню. Доводи позивача цих висновків не спростовують

Виходячи з вищевикладеного та керуючись ст.124 Конституції, ст.ст. 71, 94, 158-163, 167, 254 КАС України, господарський суд, -

постановив:

1. В позові відмовити в повному обсязі.

Постанова відповідно до ч. 1 ст. 254 КАС України набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого цим Кодексом, якщо таку заяву не було подано.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня її складання в повному обсязі за правилами, встановленими статтями 185-187 КАС України.

Суддя Маляренко А.В.