ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2008 р.

№ 2/0202

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого

суддів:

М.Остапенка,

Є.Борденюк,

В.Харченка,

розглянувши у відкритому судовому засіданні

касаційне подання

Заступника прокурора Львівської області в інтересах держави в особі Славського комунального водоканалізаційного підприємства

на постанову

від 17.06.2008 року

Львівського апеляційного господарського суду

у справі

№ 2/0202

за позовом

Прокурора Сколівського району Львівської області в інтересах держави в особі Славського комунального водоканалізаційного підприємства

до

Славського споживчого товариства Сколівської РСС

про

відшкодування збитків в сумі 15410, 34 грн.

В судове засідання прибули представники сторін:

прокурор відділу Генеральної прокуратури України

Попенко О.С.

Заслухавши суддю-доповідача –Є. Борденюк, пояснення прокурора та перевіривши матеріали справи, Вищий господарський суд України

В С Т А Н О В И В :

Прокурором Сколівського району Львівської області заявлено позов в інтересах держави в особі Славського комунального водоканалізаційного підприємства, смт. Славське Сколівського району Львівської області до Славського споживчого товариства Сколівської РСС, смт. Славське Сколівського району Львівської області про відшкодування збитків в сумі 15410,34 грн.

Ухвалою господарського суду Львівської області від 18.03.2008 (суддя Зварич О.В.), яку постановою Львівського апеляційного господарського суду від 17.06.2008 (колегія суддів: Мельник Г.І., Новосад Д.Ф., Михалюк О.В.) залишено без змін, позовну заяву разом із доданими документами повернуто без розгляду на підставі п.1 ст. 63 ГПК України.

Ця ухвала та постанова мотивовані тим, що Славське комунальне водоканалізаційне підприємство не відноситься до органів державної влади та органів місцевого самоврядування.

Звертаючись до суду з касаційним поданням, Заступника прокурора Львівської області просить ухвалу про повернення позовної заяви без розгляду та постанову у справі скасувати, а справу передати на розгляд до суду першої інстанції зі стадії порушення провадження у справі, посилаючись при цьому на неправильне застосування норм матеріального права, невідповідність оскаржуваних судових рішень - положенням Конституції України.

Перевіряючи юридичну оцінку встановлених судом фактичних обставин справи та їх повноту, Вищий господарський суд України дійшов висновку, що касаційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з такого.

Згідно з положеннями ст. 121 Конституції України на прокуратуру покладено функції представництва інтересів громадянина або держави у випадках, визначених законом.

Відповідно до ст. 20 Закону України "Про прокуратуру" при виявленні порушень закону прокурор або його заступник у межах своєї компетенції мають право звертатися до суду із заявою про захист прав і законних інтересів громадян, держави, а також підприємств та інших юридичних осіб.

Статтею 36-1 даного Закону визначено підстави представництва прокурором інтересів держави, а саме: наявність порушень або загрози порушень економічних, політичних та інших державних інтересів внаслідок протиправних дій (бездіяльності) фізичних або юридичних осіб, що вчиняються у відносинах між ними або з державою.

У відповідності до ч. 3 ст. 2 ГПК України прокурор, який звертається до господарського суду в інтересах держави, в позовній заяві самостійно визначає, в чому полягає порушення інтересів держави, та обґрунтовує необхідність їх захисту, а також вказує орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах.

Відповідно до пункту 2 резолютивної частини Рішення Конституційного Суду України від 08.04.99 № 3-рп/99 у справі № 1-1/99 за конституційним поданням Вищого арбітражного суду України та Генеральної прокуратури України щодо офіційного тлумачення положень статті 2 Арбітражного процесуального кодексу України під поняттям "орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах", зазначеним у частині другій статті 2 Господарського процесуального кодексу України, потрібно розуміти орган державної влади чи орган місцевого самоврядування, якому законом надано повноваження органу виконавчої влади.

В розумінні статті 21 ГПК України позивачами є підприємства та організації, що подали позов або в інтересах яких подано позов про захист порушеного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу.

Із врахуванням того, що "інтереси держави" є оціночним поняттям, прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносин.

Зважаючи на вище наведені обставини справи та законодавчо обґрунтовані вимоги щодо правильного визначення органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, проаналізувавши наявні у матеріалах справи докази, колегія вважає, що місцевий та апеляційний господарські суди дійшли обґрунтованого висновку про те, що Славське комунальне водоканалізаційне підприємство не є органом державної влади та органом місцевого самоврядування, наділеним повноваженнями виконавчої влади.

Скаржниками у справі не доведено належними та допустимими доказами, у розумінні ст. 34 Господарського процесуального кодексу України, в чому саме полягає порушення інтересів держави у спірних правовідносинах, а тому колегія суддів вважає, що місцевим господарським судом правомірно позовну заяву разом із доданими документами повернуто без розгляду на підставі п.1 ст. 63 ГПК України.

У зв'язку з наведеним колегія суддів дійшла висновку, що постанова у справі відповідає матеріалам справи, ґрунтується на чинному законодавстві і підстав для її зміни чи скасування не вбачає.

Керуючись ст. ст. 1115, 1117, 1119-11112 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційне подання Заступника прокурора Львівської області в інтересах держави в особі Славського комунального водоканалізаційного підприємства залишити без задоволення.

Постанову Львівського апеляційного господарського суду від 17 червня 2008року у справі № 2/0202 залишити без зміни.

Головуючий, суддя М. Остапенко

Судді : Є. Борденюк

В. Харченко