ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" грудня 2008 р. Справа № 47/235-08

вх. № 5831/5-47

Суддя господарського суду

при секретарі судового засідання

за участю представників сторін:

Позивача - Негматілоєв П.Т.

Відповідача –не з”явився

3-ої особи - не з"явився

розглянувши справу за позовом

Ізюмська міська рада воїнів - інтернаціоналістів, м.Ізюм

до Изюмская техническая школа Общества содействия обороне Украины (ОСОУ)г. Изюм

3-я особа - Міністерство оборони України

про зобов"язання виконання договірних зобов"язань в натурі

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою про зобов"язання відповідача виконати вимоги договору в натурі і передати позивачу - лом чорного металу (корпус тягач, каток, гусеницю, загальною вагою 8 тон.)

Відповідач, у запереченнях на позовну заяву, позов не визнає, вказує на те, що він не є власником спірного майна, а також, на те, що ним повернуті позивачу грошові кошти в розмірі 8000 грн.

Ухвалою заступника голови суду від 18.11.08 справу було передано до розгляду судді Тихому П.В.

Представник позивача у судовому засіданні підтримує позовні вимоги в повному обсязі.

Представники відповідача та 3-ої особи у судове засідання не з"явилися, але про час розгляду справи були повідомлені своєчасно та належним чином.

Розглянувши надані суду докази, вислухавши пояснення представника позивача суд визнав позов необгрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Позивач, в обгрунтування свого позову, посилається на те, що 20 лютого 2008 року він звернувся до відповідача з листом (вих. №5 від 20.02.2008 року), в якому запропонував розглянути питання продажу металевого лому (корпус тягача, котків, гусениць), по договірній ціні відповідно до угоди про договірну ціну. 26 лютого 2008 року сторонами було підписано протокол погодження договірної ціни згідно якого сторони дійшли згоди щодо ціни на лом чорного металу (корпус тягача, котків, гусениць) загальною вагою 8 тонн. Ціна склала 8000,00 грн. Також, цим протоколом сторони засвідчили, що він є підставою для проведення взаємних розрахунків. Після цього, позивач сплатив відповідну грошову суму у розмірі 8000,00 грн., на рахунок відповідача. Однак, 14 березня 2008 року від директора Ізюмської технічної школи ТСОУ надійшло повідомлення про те, що вони вказану домовленість розривають, так як ціна за якою був проданий лом не задовольняє їхню вищестоящу інстанцію. У зв”язку з чим, позивач вважає, що Ізюмська технічна школа ТСОУ порушила зобов'язання що виникло між сторонами з приводу договору купівлі-продажу лому чорного металу, і повинна виконати своє зобов'язання в натурі .

Відповідно до ст. 658 Цивільного кодексу України, право продажу товару належить власникові товару.

При зверненні позивача до Міністерства оборони з проханням передати "макет тягача МТ-ЛБ" (як було вказано в тексті звернення), який знаходиться на балансі Ізюмської технічної школи ТСОУ, Держдепартаментом надлишкового майна Міністерства оборони України була проведена перевірка, звідки в техшколі взявся макет тягача МТ-ЛБ, та чому він не числиться в Держдепартаменті як одиниця броньованої, гусеничної, бойової техніки, в ході якої з'ясувалося, що наявний в Ізюмській технічній школі лом корпуса катків та гусениць від списаного тягача належить Міністерству оборони, є державною власністю і згідно інструкції про порядок розборки списаних машин підлягає передачі в "Укроборонресурс" в/ч А-1380, та згідно ст. 658 Цивільного кодексу України, у відповідача відсутнє право на продаж вказаного майна, як екземпляра бойової техніки.

Як вказує позивач в своїй позовній заяві, та підтверджується відповідачем, майно (корпус тягача, котків, гусениць), позивачу не передавалось.

Відповідачем були повернуті позивачу грошові кошти в розмірі 8000 грн., що підтверджується платіжним дорученням №52 від 17.03.08.

Зважаючи на викладене вище, суд, визнав позовні вимоги необгрунтованими, безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідно до ст. 44 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати складаються з державного мита, сум, що підлягають сплаті за проведення судової експертизи, призначеної господарським судом, витрат, пов"язаних з оглядом та дослідженням речових доказів у місці їх знаходження, оплати послуг перекладача, адвоката, витрат на інформаційно - технічне забезпечення судового процесу та інших витрат, пов"язаних з розглядом справи. Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, стороні, на користь якої відбулося рішення, господарський суд відшкодовує мито за рахунок іншої сторони і в тому разі коли друга сторона звільнена від його сплати; суми які підлягають сплаті за проведення судової експертизи, призначеної господарським судом, витрат, пов"язаних з оглядом та дослідженням речових доказів у місці їх знаходження, оплати послуг перекладача, адвоката, витрат на інформаційно - технічне забезпечення судового процесу та інших витрат, пов"язаних з розглядом справи покладаються при задоволенні позову на відповідача, а при відмові в позові – на позивача.

За таких обставин, суд, керуючись ст. ст. 33, 34, 43, 44, 49, 82-85 ГПК України,

ВИРІШИВ:

В позові відмовити повністю.

Суддя