ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа № 33/259

16.09.08

Суддя Мудрий С.М. розглянувши справу

за позовом          товариства з обмеженою відповідальністю «Банк інвестицій та заощаджень»

до            товариства з обмеженою відповідальністю «УП Компані»

про           стягнення 25 666,74 грн.

За участю представників сторін:

від позивача: Сабадашова С.С.–представник за дов. № 05-1/05-30 від 29.11.2007 року;

від відповідача: не з’явився.

встановив :

Товариство з обмеженою відповідальністю «Банк інвестицій та заощаджень»звернулося до Господарського суду м. Києва з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «УП Компані»про стягнення заборгованості в сумі 25 666,74 грн.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 17.12.2007 року між ним та відповідачем був укладений договір № 17/12, відповідно до умов якого позивач зобов'язується оплатити, і прийняти, а відповідач зобов'язується передати у власність позивача нафтопродукти (а саме бензин А-98, А-95, А-80, (76) неетильований та дизпаливо), у вигляді бланків –дозволу (картки на паливо).

Відповідно до п. 2.1 договору № 17/12 від 17.12.2007 року покупець оплачує товар шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок продавця, на умовах 100 % попередньої оплати згідно наданих продавцем рахунків-фактур.

На виконання умов договору позивач авансовим платежем в сумі 36 540,00 грн. оплатив вартість 7 000,00 л. бензину А-95, що підтверджується наявним в матеріалах справи платіжним дорученням № 420 від 17.01.2008 року) та відповідно отримав у відповідача бланки дозволів на відпуск нафтопродуктів в мережі АЗС.

Згідно п.4.1 договору № 17/12 від 17.12.2007 року відпуск товару здійснюється в мережі АЗС продавця, перелік яких додається до даного договору.

Пунктом 4.2 договору № 17/12 від 17.12.2007 року передбачено, що продавець зобов’язується здійснювати безперебійний (цілодобовий) відпуск товару за бланками-дозволу в мережі АЗС.

Як зазначає позивач, починаючи з лютого місяця 2008 року відповідач припинив відпуск бензину позивачу.

17.03.2008 року позивач повернув відповідачу бензин А-95 неетильований (бланки дозволу на ГСМ), що підтверджується наявною в матеріалах справи видатковою накладною № 103 від 17.03.2008 року на загальну суму 23 333,40 грн.

Товар за вищезазначеною видатковою накладною був отриманий уповноваженим представником товариства з обмеженою відповідальністю «УП Компані»Папушою М.О. згідно довіреності на отримання товару серія ЯОФ № 609506 від 17.03.2008 року, дійсна до 27.03.2008 року.

Позивач звернувся до відповідача з вимогою № 05-1/03 від 01.04.2008 року про повернення позивачу грошових коштів в сумі 23 333,40 грн., яку відповідач залишив без відповіді.

У судове засідання 14.07.2008 року представник відповідача не з’явився, вимоги ухвали суду не виконав, про причини неявки суд не повідомив.

Представник позивача надав документи на вимогу ухвали суд про порушення провадження у справі від 23.06.2008 року.

Враховуючи те, що неявка представника відповідача перешкоджає розгляду справи по суті суд відклав розгляд справи на 29.07.2008 року.

У судове засідання 29.07.2008 року представник відповідача не з’явився, вимоги ухвали суду не виконав, про причини неявки суд не повідомив.

Представник позивача надав видаткову накладну № РН-0195 від 22.01.2008 року та заяву про продовження строку розгляду справи № 33/259.

Також, представник позивача подав витяг з ЄДРПОУ, в якому зазначено, що юридичною адресою відповідача є: 04070, м. Київ, просп. Московський, 10.

Враховуючи те, що неявка представника відповідача перешкоджає розгляду справи по суті справи та враховуючи необхідність повідомлення відповідача на юридичну адресу суд відклав розгляд справи на 16.09.2008 року.

16.09.2008 року у судовому засіданні представник позивача підтримав свої позовні вимоги, просив позов задовольнити. Стягнути з відповідача заборгованість в розмірі 23 333,40 грн., штраф в розмірі 2 333,34 грн. та витрати по сплаті державного мита в сумі 256,67 грн., витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у розмірі 118,00 грн.

Представник відповідача не з’явився, вимоги ухвали суду не виконав, про причини неявки суд не повідомив, хоча про час і місце судового засідання був повідомлений належним чином.

Відповідно до статті 75 ГПК України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню частково.

Частина 1 статті 202 ЦК України передбачає, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно ч.1 статті 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ч.2 статті 509 ЦК України зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно п.1 ч.2 статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частина 1 статті 626 ЦК України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

17.12.2007 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Банк інвестицій та заощаджень»та товариством з обмеженою відповідальністю «УП Компані»було укладено договір № 17/12, предметом якого було те, що покупець зобов'язується оплатити, і прийняти, а продавець зобов'язується передати у власність покупця нафтопродукти (а саме бензин А-98, А-95, А-80, (76) неетильований та дизпаливо), у вигляді бланків –дозволу (картки на паливо).

Відповідно до ч.1 статті 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

На виконання умов договору позивач авансовим платежем в сумі 36 540,00 грн. оплатив вартість 7 000,00 л. бензину А-95, що підтверджується наявним в матеріалах справи платіжним дорученням № 420 від 17.01.2008 року) та відповідно отримав у відповідача бланки дозволів на відпуск нафтопродуктів в мережі АЗС.

Відповідач припинив відпуск бензину позивачу, чим порушив п.4.2 договору № 17/12 від 17.12.2007 року, яким передбачено, що продавець зобов’язується здійснювати безперебійний (цілодобовий) відпуск товару за бланками-дозволу в мережі АЗС.

Відповідно до ч.1 статті 665 ЦК України у разі відмови продавця передати проданий товар покупець має право відмовитися від договору купівлі-продажу.

Згідно ч.3 статті 651 ЦК України у разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

Таким чином, оскільки, позивач відмовився від договору № 17/12 від 17.12.2007 року, та за домовленістю з відповідачем повернув йому нереалізовані бланки-дозволи на загальну суму 23 33340 грн., що підтверджується наявної в матеріалах справи видатковою накладною № 103 від 17.03.2008 року, тому договір фактично є розірваний.

Відповідно до п.8.3 договору № 17/12 від 17.12.2007 року у випадку припинення дії даного договору сторони зобов’язані зробити взаєморозрахунки протягом трьох днів.

Враховуючи вищезазначене, факт наявності заборгованості відповідача перед позивачем належним чином доведений, документально підтверджений та відповідачем не спростований, тому вимога позивача щодо стягнення основної суми боргу в розмірі 23 333,40 грн. підлягає задоволенню.

Щодо нарахування позивачем штрафу, то пунктом 5.1 договору № 17/12 від 17.12.2007 року передбачено, що за неналежне виконання умов даного договору застосовуються штрафні санкції не нижче облікової ставки Національного банку України, у разі невиконання суб’єктами господарювання договірних зобов’язань протягом зазначеного терміну.

Відповідно до ч.2 статті 549 ЦК України штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.

Оскільки, штраф як різновид неустойки визначається або у відсотковому відношенні до суми зобов’язання, або у твердій сумі, а відтак, його розмір, відомий у момент виникнення забезпеченого штрафом зобов’язання, а розмір облікової ставки Національного банку України є змінним, тому вимога позивача щодо стягнення штрафу в розмірі 2 333,34 грн. є необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.5 ст. 49 Господарського процесуального кодексу України суми, які підлягають сплаті за проведення судової експертизи, послуги перекладача, адвоката, витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу та інші витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються:

- при задоволенні позову - на відповідача;

- при відмові в позові - на позивача;

- при частковому задоволенні позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, витрати по сплаті державного мита покладаються:

на позивача в сумі 23,36 грн., на відповідача –233,31 грн.

Витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу покладаються:

на позивача в розмірі 10,74 грн., на відповідача –107,26 грн.

Керуючись ч.5 ст. 49, ст.ст. 75, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, –

ВИРІШИВ:

1.Позов задовольнити частково.

2.Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «УП Компані» (юридична адреса: 04073, м. Київ, просп. Московський, 10, фактична адреса: 03058, м. Київ, вул. Деснянська, 19, р/р 1121 в міжрайонному відділенні Київської міської філії АКБ «Укрсоцбанк», МФО 322012, ) або з будь-якого рахунку, виявленого державним виконавцем під час виконання судового рішення, на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Банк інвестицій та заощаджень»(04119, м. Київ, вул. Мельникова, буд. 83-Д; к/р 1 в Головному управлінні Національного банку України пом. Києву та Київській області, МФО 321024, ) суму основного боргу в розмірі 23 333 (двадцять три тисячі триста тридцять три) грн. 40 коп. та витрати по сплаті державного мита в сумі 233 (двісті тридцять три) грн. 31 коп. та 107 (сто сім) грн. 26 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

3.В частині стягнення штрафу в розмірі 2 333,34 грн. відмовити.

4.Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття.

Суддя Мудрий С.М.