ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2008 р.

№ 43/184

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого

Кравчука Г.А.,

суддів:

Мачульського Г.М., Шаргала В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу

Державного підприємства

"Маріупольський морський торговельний порт"

на постанову

Донецького апеляційного господарського суду від 22.07.2008 р.

у справі

№ 43/184

господарського суду

Донецької області

за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю "Дельта Марін Сервісес"

до

Державного підприємства

"Маріупольський морський торговельний порт"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача:

Відкрите акціонерне товариство "Словважмаш"

про

стягнення суми завданої матеріальної шкоди у розмірі 200 624,33 грн.

в судовому засіданні взяли участь представники:

позивача:

— не з'явились;

відповідача:

Кузьмішкін Д.В., дов. № 01-10/25 від 08.01.2008 р.;

третьої особи:

— не з'явились;

В С Т А Н О В И В:

У травні 2007 р. Товариство з обмеженою відповідальністю "Дельта Марін Сервісес" (далі –Товариство "Дельта Марін Сервісес") звернулось до господарського суду Донецької області з позовною заявою, у якій просило стягнути з Державного підприємства "Маріупольський морський торговельний порт" (далі –Порт) у якості відшкодування матеріальної шкоди суму у розмірі 200 624,33 грн.

У ході судового розгляду Товариство "Дельта Марін Сервісес" збільшило розмір позовних вимог та просило господарський суд Донецької області стягнути з Порта у якості відшкодування матеріальної шкоди суму у розмірі 200 624,33 грн. (138 440,70 грн. + 62 183,63 грн.), а у якості відшкодування моральної шкоди –суму у розмірі 300 000,00 грн. (т. 1, а. с. 129 –131).

Позовні вимоги (з урахуванням заяви про їх збільшення) Товариство "Дельта Марін Сервісес" обґрунтовувало тим, що між ним та Портом укладено договір № 25-6/128/11 від 29.11.2004 р., під час виконання якого працівники Порту допустили порушення правил та умов навантаження-вивантаження вантажу, через що трапилось падіння та значне пошкодження вантажу, внаслідок якого йому було завдано матеріальну та моральну шкоду, яка підлягає відшкодуванню на підставі норм Цивільного кодексу України та Господарського кодексу України.

Справа розглядалась господарськими судами неодноразово.

Останнім рішенням господарського суду Донецької області від 07.05.2008 р. (суддя Татенко В.М.) у задоволенні позовних вимог Товариства "Дельта Марін Сервісес" відмовлено. Рішення мотивовано тим, що Товариство "Дельта Марін Сервісес" не довело обставин та тверджень, на яких ґрунтуються його позовні вимоги.

Постановою Донецького апеляційного господарського суду від 22.07.2008 р. (колегія суддів: Діброва Г.І., Колядко Т.М., Шевкова Т.А.) рішення господарського суду Донецької області від 07.05.2008 р. скасовано та прийнято нове рішення, яким позовні вимоги Товариства "Дельта Марін Сервісес" задоволено частково: з Порта на користь Товариства "Дельта Марін Сервісес" стягнуто 138 440,70 грн., а в задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено. Постанова мотивована тим, що:

– внаслідок пошкодження вантажу, яке сталось з вини Порту, Товариство "Дельта Марін Сервісес" понесло витрати (зазнало збитків) у розмірі 138 440,70 грн., які підлягають відшкодуванню на підставі норм Цивільного кодексу України;

– Товариство "Дельта Марін Сервісес" не довело обставин, на яких ґрунтуються інша частини його позовних вимог.

Порт звернувся до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, у якій просить постанову Донецького апеляційного господарського суду від 22.07.2008 р. скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог Товариства "Дельта Марін Сервісес". Викладені у касаційній скарзі вимоги Порт обґрунтовує тим, що апеляційний господарський суд при прийнятті оскаржуваної постанови неправильно застосував ст. ст. 528, 614, 618 та 1000 Цивільного кодексу України та надав неправильну оцінку доказам у справі.

Відкрите акціонерне товариство "Словважмаш" (далі –Товариство "Словважмаш") скористалось правом, наданим ст. 1112 Господарського процесуального кодексу України, та надіслало до Вищого господарського суду України відзив на касаційну скаргу Порта, у якому просить залишити її без задоволення, а постанову Донецького апеляційного господарського суду від 22.07.2008 р. –без змін. Викладені у відзиві вимоги Товариство "Словважмаш" обґрунтовує тим, що постанова Донецького апеляційного господарського суду від 22.07.2008 р. відповідає матеріалам справи та не суперечить законодавству України.

Товариство "Дельта Марін Сервісес" не скористалось правом, наданим ст. 1112 Господарського процесуального кодексу України, та відзив на касаційну скаргу Порта до Вищого господарського суду України не надіслало, що не перешкоджає касаційному перегляду судового акту, який оскаржується.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи, перевіривши правильність юридичної оцінки встановлених фактичних обставини справи, застосування господарськими судами першої та другої інстанцій норм матеріального та процесуального права при прийнятті рішення та постанови, колегія суддів Вищого господарського суду України вважає, що касаційна скарга Порта не підлягає задоволенню, враховуючи наступне.

Господарськими судами попередніх інстанцій встановлено та матеріалами справи підтверджується, що:

– між Товариством "Словважмаш" та Товариством "Дельта Марін Сервісес" було укладено договір № 159/45 від 14.09.2004 р. на перевалку вантажу та транспортно-експедиційне обслуговування;

– на виконання договору № 159/45 від 14.09.2004 р. між Товариством "Дельта Марін Сервісес" та Портом укладено договір № 25-6/128/11 від 29.11.2004 р., відповідно до умов якого Товариство "Дельта Марін Сервісес" доручило, а Порт прийняв на себе зобов'язання з перевалки з залізничного або автомобільного транспорту на морські судна експортних та транзитних генеральних вантажів Товариства "Дельта Марін Сервісес", а Товариство "Дельта Марін Сервісес" зобов'язалось оплатити виконані Портом роботи та надані послуги;

– під час вивантаження місця № 132/168, яке здійснювалось Портом на виконання договору № 25-6/128/11 від 29.11.2004 р., сталось падіння вантажу Товариства "Словважмаш" –механізму переміщення коксовиштовхувача та його пошкодження;

– пошкодження вантажу, які виникли під час вивантаження місця № 132/168, зафіксовані актом загальної форми № 3/1 від 02.01.2006 р.

;

– в акті експертизи Э-6 від 05.01.2006 р., складеним Відділенням у м. Маріуполь Донецької торгово-промислової палати, зазначено, що вантаж "механізм переміщення коксовиштовхувача" за наявністю дефектів механічного характеру, які утворились внаслідок вивантаження, до експлуатації не придатний;

– Товариство "Словважмаш" звернулось до Товариства "Дельта Марін Сервісес" з претензією № 77-1-06 від 24.01.2006 р. з вимогою відшкодувати збитки у розмірі 138 400,70 грн., завдані пошкодженням вантажу –механізму переміщення коксовиштовхувача;

– Товариство "Дельта Марін Сервісес" платіжним дорученням № 132 від 16.03.2007 р. перерахувало Товариству "Словважмаш" грошові кошти у розмірі 138 400,70 грн.

Відповідно до частини другої ст. 224 Господарського кодексу України під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Згідно з частиною першою ст. 225 Господарського кодексу України до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються:

вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства;

додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб'єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов'язання другою стороною;

неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов'язання другою стороною;

матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

Зважаючи на викладене, колегія суддів Вищого господарського суду України вважає обґрунтованим висновок господарського суду другої інстанції про те, що сума у розмірі 138 400,70 грн., перерахована Товариством "Дельта Марін Сервісес" Товариству "Словважмаш", є збитками, які Товариство "Дельта Марін Сервісес" понесло внаслідок неналежного виконання Портом зобов'язань за договором № 25-6/128/11 від 29.11.2004 р.

Господарський суд апеляційної інстанції на підставі матеріалів справи встановив, що Порт не довів відсутності своєї вини у пошкодженні вантажу –механізму переміщення коксовиштовхувача, яке сталось внаслідок падіння під час вивантаження, так само як і не довів виконання ним п. 3.1.1 договору № 25-6/128/11 від 29.11.2004 р. щодо прийняття усіх мір безпеки при виконанні робіт з переміщення вантажу та нормативних документів, якими він повинен був керуватись при завантаженні-вивантаженні вантажів.

Частина перша ст. 224 Господарського кодексу України встановлює, що учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту, права або законні інтереси якого порушено.

Беручи до уваги наведене, колегія суддів Вищого господарського суду України приходить до висновку, що апеляційний господарський суд обґрунтовано стягнув з Порта на користь Товариства "Дельта Марін Сервісес" грошові кошти у розмірі 138 440,70 грн. у якості відшкодування збитків.

Посилання Порта, яке міститься у касаційній скарзі, на те, що господарським судом другої інстанції було дано невірну оцінку доказам по справі, не можуть бути прийняті до уваги колегією суддів Вищого господарського суду України, оскільки, виходячи із наданих господарському суду касаційної інстанцій ст. ст. 1115 та 1117 Господарського процесуального кодексу України повноважень, він не може давати оцінку доказам, а повинен на підставі вже встановлених фактичних обставин справи перевірити застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного колегія суддів Вищого господарського суду України вважає, що відповідно до вимог ст. 43 Господарського процесуального кодексу України постанова Донецького апеляційного господарського суду від 22.07.2008 р. ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному розгляді всіх обставин справи, які мають значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права, доводи касаційної скарги Порта не спростовують висновків господарського суду другої інстанції, у зв'язку з чим підстав для її скасування не вбачається.

Керуючись ст. ст. 1115, 1117, 1119, 11110 та 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Державного підприємства "Маріупольський морський торговельний порт" залишити без задоволення, а постанову Донецького апеляційного господарського суду від 22.07.2008 р. у справі № 43/184 господарського суду Донецької області –без змін.

Головуючий суддя                                                   Г.А. Кравчук

Суддя                                                                       Г.М. Мачульський

Суддя                                                                       В.І. Шаргало