ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" січня 2008 р.

Справа № 5/83-2А.

за позовом Державного підприємства «Мисливське господарство «Старовижівське»

до Ратнівської міжрайонної державної податкової інспекції

про визнання нечинними податкових повідомлень-рішень від 25.06.2007р. №№/2, /2, /2

Суддя Слупко В.Л.

За участю представників сторін:

від позивача: Водько В.Л. –гол.бухгалтер (дов.№ 108 від 03.12.2007р.)

від відповідача: Войчук І.В. –гол.держ.подат.інспектор (дов.№10/01-115 від 23.07.2007р.), Коржан О.М. –держ.подат.інспектор (посв. серії УВЧ №170240 від 08.02.2006р.)

В судових засіданнях неодноразово оголошувались перерви для проведення звірки по сплачених позивачем сумах із врахуванням попереднього податкового боргу та з’ясування правильності зарахування податковим органом сплачених сум із врахуванням визначеної законодавством черговості їх сплати та зарахування.

Проте сторони спільної згоди не дійшли і просять вирішити спір по суті.

Суть спору: Державне підприємство «Мисливське господарство «Старовижівське» в позовній заяві та представник підприємства в судовому засіданні просять визнати нечинними податкові повідомлення-рішення від 25.06.2007р. №№/2, /2, /2, якими Ратнівська МДПІ застосувала до підприємства штрафні санкції відповідно на суми 24грн.12коп., 81грн.97коп. та 53грн.53коп. за порушення граничних термінів сплати податку з власників транспортних засобів, мотивуючи тим, що податковим органом при зарахуванні сплачених підприємством поточних сум податку не було враховано, що нараховані штрафні санкції по попередньому акту перевірки оскаржувались в судовому порядку, а тому являлись неузгодженими, відповідно в податкової інспекції не було правових підстав зараховувати сплачені по розрахунках №496 від 28.02.2005р. та №672 від 28.02.2006р. суми податку в рахунок попередніх оскаржуваних платником сум штрафних санкцій.

Відповідач у відзиві на позов та представники в судовому засіданні проти позову заперечують, посилаючись на те, що зарахування сплачених позивачем сум податку в рахунок існуючого попереднього податкового боргу –423грн.34коп. здійснювалось правомірно, оскільки вказана сума боргу згідно законодавства була узгодженою, так як в адміністративному порядку позивач суми не оскаржував, а в суд звернувся лише в лютому 2006 року, відповідно сплачені платіжними дорученнями №294 від 17.10.2005р., 13.01.2006р. №6 та 2601.2006р. суми: 224грн., 115грн. та 109грн. були зараховані в рахунок існуючого боргу згідно вимог п.1.6 Інструкції про порядок ведення органами ДПС обліку платежів до бюджету в особових рахунках платника.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що податковий орган правомірно здійснював зарахування сплачених позивачем сум в рахунок існуючого по особовому рахунку боргу – 423грн.34коп., який на момент зарахування сплачених підприємством сум являвся узгодженим.

Судом з’ясовано, що на момент подачі позивачем розрахунку податку з власників транспортних засобів №496 від 28.02.2005р. за позивачем згідно податкових повідомлень-рішень від 01.08.2005р. №/0, /0 та №/0 рахувалася несплачена сума штрафних санкцій –423грн.34коп., нарахована на підставі попереднього акта перевірки від 29.07.2005р., що не заперечувала представник позивача.

Вказані суми штрафних санкцій були оскаржені позивачем до господарського суду Волинської області лише в лютому 2006р., відповідно зазначені в них суми являлися узгодженими до вказаної дати, так як позивач у визначений Законом України «Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» від 21.12.2000р. №2181-ІІІ (далі –Закон України №2181-ІІІ) 10-денний граничний термін сплати їх не оскаржив, що також не заперечується представником позивача.

Таким чином, зарахування податковим органом сплачених позивачем сум в рахунок існуючого узгодженого податкового боргу проведено у відповідності до п.п.5.4.1 п.5.4 ст.5 та п.7.7 ст.7 Закону України №2181-ІІІ.

Із наведеного вбачається, що вищезазначене зарахування в результаті і призвело до недотримання позивачем граничних строків сплати узгоджених сум податків по розрахунках податку з власників транспортних засобів №496 від 28.02.2005р. та №672 від 28.02.2006р., що і відображено в акті невиїзної документальної перевірки своєчасності сплати податків до бюджету від 13.04.2007р. При цьому судом встановлено, що податковим органом враховані всі суми проплат, на які посилається позивач, копії платіжних доручень по яких додано до матеріалів справи.

Враховуючи вищевикладене, податковим органом вірно визначені граничні строки сплати узгоджених сум податку з власників транспортних засобів та встановлено їх фактичне недотримання позивачем, за що правомірно оспорюваними податковими повідомленнями-рішеннями застосовані штрафні санкції на загальну суму 159грн.62коп. відповідно до пп.17.1.7 п.17.1 ст.17 Закону України №2181-ІІІ.

Керуючись ст.ст. 4, 5, 7, 17 Закону України «Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами», ст.ст. 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, господарський суд, -

постановив :

В позові відмовити.

Постанову може бути оскаржено у строк і порядку, передбачені ст.186 Кодексу адміністративного судочинства України. Постанова набирає законної сили в порядку, встановленому ст.254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя                                                   В.Л.Слупко