КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.02.2008                                                                                           № 3/18

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:          Отрюха Б.В.

суддів:           Верховця А.А.

Тищенко А.І.

при секретарі:           Василів О.В.

За участю представників:

від позивача – Кеслер Л.Б. – юр.

від відповідача – Перепелиця С.О. – юр.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариство з обмеженою відповідальністю "Техінсервіс Комплект"

на рішення Господарського суду м.Києва від 17.01.2008

у справі № 3/18 (Сівакова В.В.)

за позовом                               ВАТ "Цукрпроммеханізація"

до                                                   Товариство з обмеженою відповідальністю "Техінсервіс Комплект"

про                                                  визнання договору дійсним та визнання права власності

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду м. Києва від 17.01.2008р. у справі №3/18 позовні вимоги були задоволені повністю. Договір купівлі-продажу будівлі, що знаходиться за адресою: 04114, м. Київ, пров. Макіївський, 1, від 14 серпня 2007року, за яким право власності на нежитловий (адміністративний) будинок літера „А”, загальною площею 1779,40 кв. м. перейшло до ВАТ „Цукрпроммеханізація” було визнано дійсним та визнано право власності позивача на зазначений не житловий будинок.

Не погоджуючись з рішенням суду відповідач звернувся з апеляційною скаргою та просить його скасувати, оскільки вважає, що воно було прийнято з порушенням вимог чинного законодавства та не відповідає дійсним обставинам справи.

Розглянувши у судовому засіданні апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін, колегією встановлено наступне:

14 серпня 2007 року між Відкритим акціонерним товариством „Цукорпроммеханізація” (покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю „Техінсервіс Комплект” (продавець) було укладено договір купівлі-продажу будівлі (далі договір).

Відповідно до п. 1.1. договору продавець зобов'язується передати у власність покупцеві нежитловий (адміністративний) будинок літера „А”, загальною площею 1779,40 кв. м., що знаходиться за адресою: 04114, м. Київ, пров. Макіївський, 1, що належить продавцеві на підставі договору купівлі-продажу нежилого будинку від 09.07.2004, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Малиновською О.Ю. 09 липня 2004 року за реєстровим № 2497 та зареєстрованого в Київському міському БТІ в реєстровій книзі № 13п-39 за реєстровим № 1798п 15 липня 2004 року, а покупець зобов'язується прийняти зазначений будинок і сплатити ціну відповідно до умов, що визначені в п. 2.1. цього договору.

Відповідно до абз. 2 ч. 2 Цивільного кодексу України, рішення про внесення змін до статуту товариства, відчуження майна товариства на суму, що становить п'ятдесят і більше відсотків майна товариства, та про ліквідацію товариства приймаються більшістю, не менш як у 3/4 голосів, якщо інше не встановлено законом.

Як вбачається із протоколу Загальних зборів учасників ТОВ „Техінсервіс Комплект” від 01 серпня 2007, рішення про продаж нежитлового будинку, що знаходиться за адресою: 04114, м. Київ, пров. Макіївський, 1, було прийнято на загальних зборах ТОВ „Техінсервіс Комплет” одностайно, на загальних зборах були присутні учасники, що у сукупності володіють 100% статутного фонду.

Відповідно до абз. 6 п. 8.4.9. статуту Відкритого акціонерного товариства „Цукрпроммеханізація”, в проміжок часу між проведенням загальних зборів акціонерів Товариства Спостережна рада попередньо погоджує угоди, які укладаються від імені товариства на суму, що перевищує еквівалент 70 відсотків від вартості активів згідно останньої бухгалтерської звітності, а також всі угоди, які передбачають відчуження, заставу та передачу основних засобів товариства у спільну діяльність з іншими суб'єктами підприємницької діяльності.

Як вбачається із Протоколу засідання Спостережної ради ВАТ „Цукрпроммеханізація” від 07 серпня 2007 року, Спостережна рада ВАТ „Цукропроммеханзаія” вирішила одностайно, прийняти пропозицію ТОВ „Техінсервіс Комплект” та погодила договір купівлі-продажу нежитлового приміщення, що знаходиться за адресою: м. Київ, пров. Макіївський, 1.

30 листопада 2007 року між позивачем та відповідачем було укладено додаткову угоду до договору купівлі-продажу будівлі від 14 серпня 2007 року, відповідно до якої сторони виклали п.2.2. договору у наступній редакції: „2.2. покупець зобов'язаний не пізніше 30 грудня 2007 року перерахувати зазначені в п. 2.1. грошові кошти на розрахунковий рахунок Продавця: р/р 2 200 в АКІБ „Укрсиббанк” м. Харків МФО 351 005 ІПН 307 8983 26548, номер свідоцтва 36736373”.

03 грудня 2007 року позивач надіслав відповідачеві листа з вимогою надання рахунку-фактури для оплати об'єкту купівлі-продажу за договором купівлі-продажу від 14 серпня 2007 року.

05 грудня 2007 року відповідач надав позивачеві рахунок-фактуру № ТК-0000041, згідно якого до сплати підлягає сума 2 160 000 гривень.

06 грудня 2007 року позивач перерахував суму 2 160 000 гривень на рахунок відповідача (платіжне доручення № 579 від 06 грудня 2007 року) згідно наданого рахунку-фактури.

Відповідно до п. 3.3.1. договору, протягом двох робочих днів після надходження грошових коштів, зазначених в п. 2.1. договору, на рахунок продавця передати об'єкт купівлі-продажу та документацію на нього покупцеві за актом прийому-передачі.

07 грудня 2007 року було складено акт приймання-передачі об'єкту нерухомого майна за договором купівлі-продажу будівлі від 14 серпня 2007 року, з якого вбачається , що на підставі договору купівлі-продажу від 14 серпня 2007 року продавець передав у власність, а покупець прийняв у власність не житловий (адміністративний) будинок літера «А» загальною площею 1779,40 кв. м, що знаходиться за адресою: 04114, м. Київ, провулок Макіївський,1, а також документацію на нього.

Згідно з п. 4.3 договору, право власності на об'єкт купівлі-продажу переходить до покупця у момент підписання актів прийому-передачі сторонами.

Відповідно до п. 3.4.1. договору, протягом двох робочих днів з моменту підписання акту прийому-передачі об'єкта купівлі-продажу сторони зобов’язуються з'явитись до нотаріуса для нотаріального посвідчення даного договору.

Позивач листами від 07 грудня 2007 року та від 10 грудня 2007 року звертався до відповідача із вимогами з'явитись за адресою: м. Київ, вул. Рибальська, 2 для нотаріального посвідчення правочину.

Лист від 07 грудня 2007 року містить напис „отримав директор Рудюк Л.С.”, дату та підпис. Напис зроблено директором ТОВ „Техінсервіс Комплект” Рудюком Л.С. Лист від 10 грудня 2007 року містить напис „отримав Рудюк Л.С.”, дату та підпис. Напис зроблено власноруч ТОВ „Техінсервіс Комплект” Рудюком Л.С.

Відповідно до ст. 638 Цивільного кодексу України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Статтею 204 Цивільного кодексу України визначено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Стаття 220 Цивільного кодексу України встановлює, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

Під час розгляду справи в суді першої та апеляційної інстанції, відповідач не надав суду доказів визнання недійсними Загальних зборів учасників ТОВ „Техінсервіс Комплект” від 01 серпня 2007 року, на яких приймалося рішення про продаж спірного нежитлового будинку чи про прийняття іншого рішення стосовно предмету спору, так само як і про розірвання чи зміну договору купівлі-продажу будівлі. Кошти, що були перераховані відповідачу позивачем згідно договору купівлі-продажу будівлі, не повертав.

За таких обставин колегія погоджується з висновками суду першої інстанції щодо того, що сторони домовились щодо усіх істотних умов договору, відбулося повне виконання договору, проте відповідач необґрунтовано ухиляється від нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу будівлі від 14 серпня 2007 року, а тому позовні вимоги про визнання дійсним договору купівлі-продажу підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно з п. 1 ст. 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправне позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Статтею 391 Цивільного кодексу України встановлено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Враховуючи викладене, колегія приходить до висновку про те, що задоволення позовних вимог про визнання за позивачем права власності на нерухоме майно на підставі оскаржуваного рішення суду є обґрунтованим і відповідає обставинам справи та нормам чинного законодавства.

У своїй апеляційній скарзі відповідач зазначає, що не з’явлення його до нотаріуса для посвідчення договору за вказаною у листах адресою було викликано дією форс-мажорних обставин, якими є, на його думку, неможливість отримання довідки-характеристики в органах БТІ м. Києва, які в період з 07 грудня по 10 грудня 2007 року не працювали. За таких обставин відповідач вважає, що відповідно до вимог ст.617 ЦК України вина в його діях/бездіяльносі (щодо нез’явлення до нотаріуса) відсутня.

Такі посилання відповідача на наявність об'єктивних причини невиконання своїх обов'язків за договором колегія вважає безпідставними, оскільки він мав достатньо часу для отримання довідки-характеристики в БТІ м. Києва.

Крім того, відповідачем не було надано суду ніяких доказів на підтвердження тих обставин, що в період з 07 грудня до 10 грудня 2007 року ВТІ м. Києва не працювало. Колегія також відзначає, що зазначені відповідачем обставини не є форс-мажорними (випадком чи непереборною силою).

Посилання відповідача на те, що заплановані до проведення Загальні збори, на яких збирались ухвалити рішення про продаж спірного майна іншій юридичній особі, ще не були проведені через складність їх підготовки не може бути взято до уваги, оскільки відповідач посилається на обставину, яка ще не відбулась, тобто такого юридичного факту не існує.

Посилання апелянта на те, що суд не прийняв до уваги пояснень представника відповідача про те, що нотаріальне посвідчення такого правочину є передчасним та суперечить інтересам товариства, є безпідставним та не ґрунтуються на нормах права. Розірвання чи зміна договору за таких підстав чинним законодавством не передбачається.

Враховуючи викладене, колегія приходить до висновку про те, що рішення господарського суду м. Києва від 17.01.2008р. є обґрунтованим та відповідає дійсним обставинам справи, а отже підстав для задоволення апеляційної скарги немає.

ПОСТАНОВИВ:

1. Рішення Господарського суду м. Києва від 17.01.2008р. у справі №3/18 залишити без змін, а апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю „Техінсервіс Комплект” – без задоволення.

2. Матеріали справи №3/18 повернути Господарському суду м. Києва.

Головуючий суддя                                                                      Отрюх Б.В.

Судді                                                                                          Верховець А.А.

Тищенко А.І.

04.03.08 (відправлено)