ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

15.04.2008                                                             Справа № 5/54

За позовом: Хустського міжрайонного прокурора в інтересах держави в особі відділення державного казначейства в Хустському районі м.Хуст

До відповідача: СТОВ „Нива”, с.Горінчево Хустського району

Про стягнення 2521,22 грн. пені за прострочення виконання грошового зобов"язання

Суддя О.С.Йосипчук

за участю представників сторін:

позивача: Коцур Т.Б. - представник

відповідача: Дубровська О.М. - представник

Костак В.В. –прокурор ЦСВ Облпрокуратури

Розглянувши матеріали справи за позовом

Хустського міжрайонного прокурора в інтересах держави в особі відділення державного казначейства України в Хустському районі м.Хуст до СТОВ „Нива”, с.Горінчево Хустського району про стягнення пені за прострочення виконання грошового зобов"язання у сумі 2521,22 грн.

ВСТАНОВИВ:

Предметом даного позову є вимога щодо стягнення заборгованості що виникла внаслідок невиконання відповідачем своїх зобов”язань за договором про надання фінансової безвідсоткової допомоги по забезпеченню підготовки сільськогосподарскої техніки до проведення весняно-польових робіт в 1999 році від 22.02.1999р.без номеру.

Розмір витребовуваної пені за прострочення виконання грошового зобов"язання становить 2521,22 грн.

Відповідач проти позову заперечує з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву. Зокрема посилається на пропущення позивачем строку позовної давності щодо вимог по стягненню пені, встановленого пп.1 п.2 ст.258 ЦК України. Відповідачем подано суду копії платіжних доручень, які підтверджують повне погашення суми боргу у 2006р.

Заслухавши пояснення представників сторін, проаналізувавши

подані по справі доказові матеріали, щодо спірного питання,

Суд відмовляє у задоволенні позову, виходячи з наступного:

Згідно з ч.2 ст.1 ГПК України, державні органи мають право звертатися до господарського суду, виключно у випадках, передбачених законодавчими актами України.

У відповідності до п.4 ст.17 Бюджетного кодексу України, у разі невиконання особами своїх зобов’язань, стягнення заборгованості перед державним бюджетом здійснюється органами стягнення у порядку, передбаченому законом для стягнення не внесених у строк податків і неподаткових платежів.

Згідно з п.2.3.1. ст..2 Закону України „Про порядок погашення зобов”язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” органами уповноваженими здійснювати заходи з погашення податкового боргу, є виключно податкові органи та, у випадках, державні виконавці.

Частиною 1 статті 20 Закону України „Про державний бюджет України на 2008рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України” законодавчо визнано, що у 2008 році органами стягнення заборгованості юридичних осіб перед державою за кредитами, бюджетними позичками та фінансовою допомогою є органи державної податкової служби України.

Як вбачається із матеріалів справи та Постанови КМ України №1953 від 10.12.1998р., кошти, що надані як допомога, згідно з договором про надання фінансової безвідсоткової допомоги по забезпеченню підготовки сільськогосподарскої техніки до проведення весняно-польових робіт в 1999 році від 22.02.1999р.без номеру, по своїй правовій суті є бюджетною позичкою.

Системний аналіз ч.1 ст.20 Закону України „Про державний бюджет України на 2008рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України” , п.2.1.4. та п.2.3.1. ст..2 Закону України „Про порядок погашення зобов”язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами”, ст.ст.48, 112 Бюджетного кодексу України, а також ч.4 ст.17 БК України приводить до висновку про те, що органом, уповноваженим на стягнення бюджетних позичок є виключно орган державної податкової служби, з огляду на що позивача, в інтересах якого виступає прокурор у спірній ситуації, не можна визнати державним органом, уповноваженого вимагати стягнення бюджетної заборгованості.

Тому, зважаючи на викладене вище, суд констатує відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог через відсутність законодавчого уповноваження позивача, вимагати стягнення коштів від відповідача.

Керуючись ст.ст. 33,34, 43, 49, 82-85, 87 ГПК України,

СУД ВИРІШИВ:

1.У задоволенні позову відмовити.

Суддя О.С.Йосипчук