ЛУГАНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
м. Луганськ, вул. Коцюбинського, 2
____________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

Іменем України

19.08.2008  року
Справа № 11/70

Луганський апеляційний
господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого                              Семендяєвої
І.В.

суддів                                                  Журавльової Л.І.

Парамонової Т.Ф.

за присутністю секретаря

судового засідання          Антонової І.В.

та представників сторін:

від позивача                               - Івоніна Г.О.,
довіреність № 18-01-01940

від 02.07.08, головний
спеціаліст-юрисконсульт юридичного відділу;

від відповідача                              - ОСОБА_1.,
паспорт НОМЕР_1 виданий Краснолуцьким МВ УМВС України в Луганській області від
25.11.96,

- ОСОБА_2 .,
довіреність № 1074 від 12.06.08,

розглянувши у відкритому

судовому засіданні

апеляційну скаргу                              громадянина
України ОСОБА_1, м. Красний Луч Луганської області

на рішення

господарського суду                     Луганської області

від
24.06.08 (підписано 01.07.08)

у справі                                        № 11/70
(суддя Москаленко М.О.)

за позовом                                        Регіонального відділення Фонду
державного майна України по Луганській області, м. Луганськ

до відповідача                              громадянина
України ОСОБА_1 , м. Красний Луч Луганської області

про                                                  стягнення 21 361 грн. 00 коп.

В С Т А Н О В И В:

У
квітні 2008 року Регіональне відділення Фонду державного майна України по
Луганській області (далі за текстом -позивач) звернулося до господарського суду
Луганської області з позовною заявою про стягнення з громадянина України
ОСОБА_1 (далі за текстом -ОСОБА_1., відповідач) збитків в сумі 21 361 грн. 00
коп., що були заподіяні державному майну внаслідок погіршення технічного стану
об'єкта приватизації -житлового будинку.

Рішенням
господарського суду Луганської області від 24.06.08 у справі № 11/70 позовні
вимоги задоволено повністю у зв'язку з їх обґрунтованістю та доведеністю
матеріалами справи.

Не
погоджуючись з винесеним судом першої інстанції рішенням, відповідач звернувся
до Луганського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою б/н від
10.07.08, якою просить скасувати рішення суду та прийняти нове рішення, яким
відмовити у задоволенні позовних вимог.

В
обґрунтування своїх апеляційних вимог заявник вказує на те, що місцевий господарський
суд порушив норми матеріального та процесуального (розділ V Господарського
процесуального кодексу України) права; що висновки, зроблені судом у рішенні,
не відповідають фактичним обставинам справи.

Луганський
апеляційний господарський суд на підставі ст. 98 Господарського процесуального
кодексу України ухвалою від 16.07.08 прийняв до провадження апеляційну скаргу
відповідача.

Розпорядженням
голови суду від 16.07.08 для розгляду вказаної вище апеляційної скарги на
рішення місцевого господарського суду призначено судову колегію у складі:
головуючий суддя -Бойченко К.І., судді -Єжова С.С., Парамонова Т.Ф.

У
зв'язку з виходом з відпустки судді Семендяєвої І.В. розпорядженням першого
заступника голови суду від 06.08.08 виключено із складу колегії головуючого
суддю Бойченка К.І. та введено до судової колегії головуючого суддю Семендяєву
І.В.

Розпорядженням
першого заступника голови суду від 19.08.08 по даній справі у зв'язку з
відпусткою судді Єжової С.С. із складу колегії виключено вказаного суддю та введено
до колегії суддю Журавльову Л.І.

Апеляційна
скарга розглядалась 07.08.08.У судовому засіданні розгляд скарги був
відкладений до 19.08.08. Постанова приймається 19.08.08.

Судові
засідання, які відбулися 07.08.08 та 19.08.08, фіксувалися за допомогою звукозаписувального
технічного засобу.

Позивач
по справі надав відзив на апеляційну скаргу № 10-01-02679 від 05.08.08, яким
вважає доводи апеляційної скарги необґрунтованими та такими, що не підлягають
задоволенню, отже відсутні законні підстави для скасування судового рішення.

Відповідно
до ч. 2 ст. 99 Господарського процесуального кодексу України апеляційний
господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується
правами, наданими суду першої інстанції.

За
змістом ст. 101 вказаного Кодексу у процесі перегляду справи апеляційний
господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно
розглядає справу. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами
апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого
господарського суду у повному обсязі.

Розглянувши
матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, обговоривши доводи апеляційної
скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення,
дослідивши правильність застосування судом попередньої інстанції норм
матеріального та процесуального права, судова колегія апеляційної інстанції
дійшла висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Як
встановлено місцевим господарським судом, між сторонами існували договірні
відносини з приводу купівлі-продажу об'єкта незавершеного будівництва (далі
-об'єкт).

Так,
14.06.01 між регіональним відділенням Фонду державного майна України по
Луганській області (продавець) та громадянином ОСОБА_1 (покупець) був укладений
договір купівлі-продажу об'єкта незавершеного будівництва - двоквартирного
житлового будинку площею забудови 157 кв. м, який знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1 та перебував на балансі ДВАТ
„Краснолуцька автобаза” ДП ДХК „Донбасантрацит”. Пунктом 1.1 розділу 1
вказаного договору відповідач був зобов'язаний у п'ятирічний термін завершити
будівництво об'єкта незавершеного будівництва, що був предметом договору
купівлі-продажу.

За
твердженням позивача, ступінь будівельної готовності об'єкта, що був предметом
договору купівлі-продажу, укладеного сторонами у справі 14.06.01, станом на
дату його продажу відповідачеві складала 72% відповідно до Інформації про
об'єкт незавершеного будівництва (а. с. 6).

Проданий
об'єкт було передано відповідачеві 14.06.01, що підтверджено відповідним актом
приймання -передачі (а. с. 20).

Згідно
п. 1.1 р. 11 договору цей договір може бути змінений або розірваний на вимогу
другої сторони за рішенням суду або арбітражного суду.

У
зв'язку з тим, що відповідачем не була виконана умова договору купівлі-продажу
про завершення об'єкта незавершеного будівництва впродовж 5 років (будівництво
не було завершено впродовж шести років), господарським судом Луганської області
15.06.07 було прийнято рішення у справі № 8/212пд про розірвання укладеного між
сторонами 14.06.01 договору купівлі-продажу об'єкта незавершеного будівництва
та відповідача було зобов'язано повернути у державну власність об'єкт
незавершеного будівництва - двоквартирний житловий будинок площею забудови 157
кв. м., який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1

Повернення
у державну власність об'єктів приватизації у разі розірвання або визнання
недійсними договорів купівлі-продажу таких об'єктів регулюється Порядком
повернення у державну власність об'єктів приватизації у разі розірвання або
визнання недійсними договорів купівлі-продажу таких об'єктів, затвердженого
Постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.01 № 32 (далі -Порядок).

Вказаним
Порядком передбачено, що об'єкт приватизації повертається до сфери управління
державного органу приватизації, що проводив його відчуження за договором
купівлі-продажу (далі - державний орган приватизації), для здійснення
управління цим об'єктом згідно із законодавством до моменту відчуження його в
результаті повторного продажу.

У
випадку повернення у державну власність об'єкту приватизації проводиться
інвентаризація, оцінка об'єкта та приймання його державним органом
приватизації.

Підставою
для подачі даного позову стало те, що при звірянні акту обстеження об'єкта
незавершеного будівництва станом на 12.03.01 та матеріалів продажу об'єкту зі
звітом про незалежну оцінку державного майна -об'єкта незавершеного будівництва
станом на 30.06.07 комісія регіонального відділення з питань повернення в
державну власність об'єкту незавершеного будівництва визначила, що перекриття
між підвалом та першим поверхом та над першим поверхом виконані з
залізобетонних плит, частка плит відсутня; крівля-шиферна, частка (приблизно
10-15 %) листів відсутня; внутрішні стіни та перегородки, а також стіни та
перегородки підвалу частково не санкціоновано розібрані; одноповерховий
господарський блок (його наявність передбачена планом забудови ОНБ) в складі
літньої кухні та гаража -розібраний повністю.

Позивач
у позовній заяві зазначив про те, що ступінь будівельної готовності об'єкту
незавершеного будівництва під час підготовки його до продажу складала 72 %, а
ступінь будівельної готовності об'єкту згідно з матеріалами незалежної оцінки
об'єкта незавершеного будівництва станом на 30.06.07 склала тільки 59%.

У
зв'язку з вищевикладеним, комісія відділення на своєму засіданні, яке відбулося
27.03.08, прийшла до висновку, що відповідачем під час володіння предметом
договору купівлі-продажу державі завдані збитки.

Позивач
визначив розмір збитків відповідно до п. 2 Порядку визначення розміру збитків
від розкрадання, нестачі, знищення (псування) матеріальних цінностей,
затвердженому Постановою Кабінету Міністрів України від 22.01.96 № 116, згідно
якого розмір збитків від розкрадання, нестачі, знищення (псування) матеріальних
цінностей визначається за балансовою вартістю цих цінностей (з вирахуванням
амортизаційних відрахувань), але не нижче 50 відсотків від балансової вартості
на момент встановлення такого факту з урахуванням індексів інфляції, які
щомісячно визначає Мінстат, відповідного розміру податку на добавлену вартість
та розміру акцизного збору за формулою: Рз = [(Бв - А) х Iінф. + ПДВ + Азб] х
2. Розмір збитків склав 21361 грн. 00 коп.

Місцевий
господарський суд визнав доведеним факт спричинення відповідачем збитків та
обґрунтованості нарахування вищезазначеної суми збитків, що суперечить
фактичним обставинам справи.

Відповідно
до ст. 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд
оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному,
повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

Ніякі
докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Визнання
однією стороною фактичних даних і обставин, якими інша сторона обґрунтовує свої
вимоги або заперечення, для господарського суду не є обов'язковим.

Суд
першої інстанції безпідставно прийняв до уваги як доказ відомості про ступень
будівельної готовності об'єкту - Інформацію про об'єкт незавершеного
будівництва (а. с. 6), Перелік об'єктів, що підлягають приватизації у 2000 році
(а. с. 91-92), оскільки:

-
вказана Інформація складена балансоутримувачем - ДВАТ „Краснолуцька автобаза”
ДП ДХК „Донбасантрацит” без участі сторін, не містить дати та мети складання;

-
Перелік об'єктів, що підлягають приватизації у 2000 році, також не містить дати
його складання та відомостей щодо особи, яка його підписала;

-
виходячи із назви документу, відповідний Перелік був складений до 2000 року, а
купівля-продаж об'єкта відбулась 14.06.01;

- у
договорі купівлі-продажу спірного об'єкту, укладеного між сторонами 14.06.01
(а. с. 84-87), та акті приймання-передачі об'єкта від 14.06.01 (а. с. 88)
відсутні відомості про ступень готовності об'єкта незавершеного будівництва.

У
протоколі засідання комісії з питань повернення в державну власність об'єкта
незавершеного будівництва від 27.03.08 (а. с. 14) зазначено, що для звіряння
результатів оцінок об'єкта незавершеного будівництва, складених відповідно під
час підготовки об'єкта незавершеного будівництва до продажу та на день набрання
чинності рішення суду щодо повернення об'єкта незавершеного будівництва до
державної власності, комісія розглянула наступні матеріали:

1.
акт обстеження будівельного майданчика та технічного стану ОНБ від 12.03.01
-двоповерхового двоквартирного житлового будинку, розташованого за адресою:
АДРЕСА_1, складений начальником відділу приватизації об'єктів групи Д
Скородумовим  В.І.. та представником
балансоутримувача ОНБ головним інженером ДВАТ „Краснолуцька автобаза” Дроздом
О.Г.

2.акт
оцінки вартості ОНБ, складений начальником відділу приватизації об'єктів групи
Д Скородумовим  В.І.. станом на 31.03.01;

3.
звіт про незалежну оцінку державного майна об'єкта незавершеного будівництва,
складений ТОВ Агентство по нерухомості „ДІСКОНТ” станом на 30.06.07.

4.
матеріали продажу об'єкта незавершеного будівництва.

Також
зазначено про зрівняння документів, складених у 2001 році та 2007 році і
виявлення зниження ступені готовності об'єкту до 52%.

Але
зазначені в п. 1 та п. 2 протоколу від 27.03.08 документи в матеріалах справи
були відсутні, але подані позивачем на вимогу суду апеляційної інстанції.

При
аналізі зазначених документів суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те,
що вони також не містять відомостей про те, що на момент приватизації об'єкту
та укладання договору купівлі-продажу ступінь будівельної готовності цього
об'єкту не була визначена.

Так,
акт обстеження будівельного майданчика та технічного стану об'єкта
незавершеного будівництва - двоповерховий двоквартирний будинок АДРЕСА_1, від
12.03.01 не містить відомостей про ступінь готовності об'єкта незавершеного
будівництва (що така ступінь готовності дорівнює 72%); у акті оцінки вартості
спірного об'єкта також відсутні відомості щодо ступеню будівельної готовності
об'єкта, а вартість об'єкта за актом визначена в 1 гривню.

Суд
апеляційної інстанції звертає увагу на те, що за договором купівлі-продажу
об'єкта від 14.06.01 у власність позивачу переданий об'єкт незавершеного
будівництва - двоповерховий двоквартирний житловий будинок з площею забудови
157 кв. м., а за документами, що передували приватизації спірного об'єкта та
були складені позивачем після розірвання договору купівлі-продажу об'єкта
(Інформація про об'єкт незавершеного будівництва, протокол засідання комісії з
питань повернення в державну власність об'єкта незавершеного будівництва та
звіт про незалежну оцінку державного майна об'єкта незавершеного будівництва),
до складу об'єкту віднесені як сам двоповерховий двоквартирний житловий
будинок, так і господарський блок, при цьому:

- у
Інформації про об'єкт незавершеного будівництва (а. с. 6) зазначена площа
об'єкта -157 кв. м. (п. 10), при цьому склад об'єкту (п. 3) визначений як
житловий будинок (п. п. 3.1) та господарський блок (кухня, гараж, п. п. 3.2);

- у
звіті про незалежну оцінку об'єкта (а. с. 63) вказані зовсім інші площі:
„загальна площа об'єкта зазначена 177 кв. м. (включно з площею господарського
блоку 45,8 кв. м.)” та „230,7 кв. м. (включно з площею підвалу 12 кв. м.)”.

Отже
є сумнівними відомості позивача щодо складу об'єкта незавершеного будівництва
та його площі. Також викликає сумніви достовірність стану та складу об'єкта,
зазначені у звіті про незалежну оцінку (висновок), оскільки оцінка проводилась
на дату 30.06.07, а об'єкт оглядався 27.11.07, тобто існує вірогідність того,
що 30.06.07 об'єкт незавершеного будівництва знаходився в іншому стані.

Крім
того, спірний об'єкт був оглянутий оперуповноваженим ВКР Краснолуцького МВ УМВС
України в Луганській області лейтенантом міліції Пляшковим І.М. по заяві
відповідача про викрадання будівельних матеріалів, результати огляду
зафіксовані у постанові про відмову у порушенні кримінальної справи від
19.04.08. За вказаним протоколом об'єктом є двоповерхова двоквартирна будівля;
плити перекриття на цокольному поверсі між поверхами присутні у повному обсязі.
В той же час у протоколі засідання комісії з питань повернення в державну
власність об'єкта незавершеного будівництва від 27.03.08 вказано, що перекриття
між підвалом та першим поверхом та над першим поверхом частково відсутні.

Як
обґрунтовано зазначає відповідач у апеляційній скарзі, саме відсутність плит
перекриття впливає на величину ступеню готовності об'єкту незавершеного
будівництва, тому у звіті про незалежну оцінку містяться недостовірні дані, у
зв'язку з чим його неможливо приймати до уваги.

Таким
чином, судова колегія дійшла висновку про задоволення апеляційної скарги
відповідача та скасування судового рішення від 24.06.08 з прийняттям нового
рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Відповідно
до п. 35 та п. 18 ст. 4 Декрету Кабінету Міністрів України „Про державне мито”
позивач та відповідач звільненні від сплати державного мита, тому питання
розподілу судових витрати судом апеляційної інстанції не вирішується.

Керуючись
ст. ст. 43, 81 1, 85, 99, 101, п. 2 ст. 103, п. 3 ч. 1 ст. 104, ст.
105 Господарського процесуального кодексу України, Луганський апеляційний
господарський суд у складі колегії суддів

П О С Т А Н О В И В:

1.
Апеляційну скаргу громадянина України ОСОБА_1, м. Красний Луч Луганської
області б/н від 10.07.08 на рішення господарського суду Луганської області від
24.06.08 по справі № 11/70 задовольнити.

2.
Рішення господарського суду Луганської області від 24.06.08 у справі № 11/70 скасувати.

3.
Прийняти нове рішення.

4. У
задоволенні позову відмовити.

Згідно
з ч. ч. 3, 4 ст. 105 Господарського процесуального кодексу України постанова
набирає законної сили з дня її прийняття та надсилається сторонам у справі в
п'ятиденний строк з дня її прийняття.

Головуючий
суддя                                                            І.В.
Семендяєва

Суддя
Л.І. Журавльова

Суддя
Т.Ф. Парамонова