ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2008 р.

№ 5020-8/180-11/137

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Остапенка М.І. (головуючий),

Харченка В.М.,

Борденюк Є.М.

розглянувши у відкритому

судовому засіданні у м. Києві

касаційну скаргу

Відкритого акціонерного товариства "Балаклавське рудоуправління ім. О.М.Горького"

на постанову

від 11.06.2008

Севастопольського апеляційного

господарського суду

у справі

№ 5020-8/180-11/137

господарського суду

міста Севастополя

за позовом

Відкритого акціонерного товариства "Балаклавське рудоуправління ім. О.М.Горького"

до

Відділу капітального будівництва Управління комунального господарства Севастопольської міської державної адміністрації

про

зобов’язання до виконання умов договору

Представники сторін в судове засідання не з’явилися, про час і місце слухання справи сторони були повідомлені належним чином.

ВСТАНОВИВ:

У липні 2003 року відкрите акціонерне товариство "Балаклавське рудоуправління ім. О.М.Горького" звернулося з позовом до відділу капітального будівництва Управління комунального господарства Севастопольської міської державної адміністрації про зобов’язання відповідача виконати умови договору про спільну діяльність від 25.11.1994 № 31/5.

Ухвалою господарського суду м. Севастополя від 15.08.2003 у справі № 20-8/180 було замінено відповідача - Відділ капітального будівництва управління комунального господарства Севастопольської державної міської адміністрації на Управління капітального будівництва Севастопольської державної міської адміністрації.

Ухвалою від 01.09.2003 господарський суд м. Севастополя скасував власну ухвалу від 15.08.2003 про заміну відповідача у справі.

Рішенням господарського суду міста Севастополя від 22.09.2003 у справі № 20-8/180 позов задоволено. Зобов’язано Відділ капітального будівництва Управління комунального господарства Севастопольської міської державної адміністрації виконати умови договору про спільну діяльність від 25.11.1994 № 31/5 шляхом передачі ВАТ "Балаклавське рудоуправління ім. О.М.Горького" одної двокімнатної і одної трьохкімнатної квартир в 99-ти квартирному житловому домі корпус № 7, який знаходиться у мікрорайоні Куликова поля міста Севастополя.

Ухвалою господарського суду міста Севастополя від 18.01.2005 замінено Відділ капітального будівництва Управління комунального господарства Севастопольської міської державної адміністрації як сторону у виконавчому провадженні по примусовому виконанню наказу господарського суду м. Севастополя на його правонаступника - Управління комунального будівництва Севастопольської міської державної адміністрації.

Ухвалою господарського суду міста Севастополя від 17.04.2008 у справі № 20-8/180-11/137 задоволено заяву ВАТ "Балаклавське рудоуправління ім. О.М. Горького" про зміну порядку та способу виконання вказаного рішення господарського суду м. Севастополя шляхом стягнення з Управління капітального будівництва Севастопольської міської державної адміністрації на користь позивача 1013040,00 грн., що дорівнює вартості однієї двокімнатної та однієї трикімнатної квартири в 99-ти поверховому житловому будинку корпус № 7, який знаходиться у мікрорайоні Куликова поля м. Севастополя.

Ухвалою господарського суду міста Севастополя від 17.04.2008 відмовлено Управлінню капітального будівництва Севастопольської міської державної адміністрації у задоволенні заяви про перегляд за нововиявленими обставинами рішення господарського суду м. Севастополя від 22.09.2003 у справі № 20-8/180.

Постановою Севастопольського апеляційного господарського суду від 11.06.2008, за тією ж справою, ухвалу господарського суду міста Севастополя від 17.04.2008 про зміну порядку та способу виконання рішення господарського суду м. Севастополя від 22.09.2003 скасовано. У задоволенні заяви ВАТ "Балаклавське рудоуправління ім. О.М. Горького" про зміну порядку та способу виконання рішення господарського суду м. Севастополя від 22.09.2003 шляхом стягнення з Управління капітального будівництва Севастопольської міської державної адміністрації на користь позивача 1013040,00 грн. вартості однієї двокімнатної та однієї трикімнатної квартири в 99-ти поверховому житловому будинку корпус № 7, який знаходиться у мікрорайоні Куликова поля м. Севастополя відмовлено. Ухвалу господарського суду міста Севастополя від 17.04.2008 про відмову у задоволенні заяви про перегляд за нововиявленими обставинами рішення господарського суду м. Севастополя від 22.09.2003 скасовано. Рішення господарського суду м. Севастополя від 22.09.2003 скасовано. Провадження у справі № 5020-8/180-11/137 припинено.

У касаційній скарзі позивач просить скасувати постанову апеляційного суду від 11.06.2008, а ухвалу господарського суду міста Севастополя від 17.04.2008 про зміну порядку та способу виконання рішення господарського суду м. Севастополя від 22.09.2003 та ухвалу господарського суду міста Севастополя від 17.04.2008 про відмову у задоволенні заяви про перегляд за нововиявленими обставинами рішення господарського суду м. Севастополя від 22.09.2003 залишити без змін. Скарга мотивована тим, що постанова апеляційного суду прийнята з порушенням норм процесуального та матеріального права, зокрема, ст.ст. 80, 112, 114 ГПК України, ст. 33 Закону України "Про виконавче провадження".

Відзиву на касаційну скаргу відповідач до Вищого господарського суду України не надіслав.

Заслухавши доповідача, перевіривши правильність застосування апеляційним судом норм процесуального та матеріального права, колегія суддів Вищого господарського суду України знаходить касаційну скаргу такою, що підлягає задоволенню частково.

До такого висновку суд дійшов на підставі наступного.

Скасовуючи ухвалу господарського суду про зміну порядку і способу виконання рішення та відмовляючи у задоволенні відповідної заяви позивача, апеляційний суд виходив з того, що суд першої інстанції фактично змінив суть прийнятого рішення від 22.09.2003, оскільки не звернув увагу на те, що, згідно пункту 5.1 договору про спільну діяльність від 25.11.1994, договір діє до повного виконання сторонами своїх зобов’язань, тобто, є діючим і у встановленому порядку не розірваний, а умовами договору не передбачено виконання зобов’язань відповідачем шляхом сплати вартості квартир.

Такий висновок апеляційного суду повністю відповідає фактичним обставинам справи і не суперечить вимогам чинного законодавства, а отже прийнята ним постанова, в зазначеній частині, є правильною.

В той же час, як вбачається з наявних матеріалів справи, у березні 2008 року Управління капітального будівництва Севастопольської міської державної адміністрації звернулось із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами рішення господарського суду м. Севастополя від 22.09.2003, посилаючись на довідку Управління статистики у місті Севастополі від 18.03.2008, відповідно до якої відділ капітального будівництва Управління комунального та водного господарства Севастопольської міської державної адміністрації не є і не був юридичною особою.

Ухвалою господарського суду від 17.04.2008 відмовлено Управлінню капітального будівництва Севастопольської міської державної адміністрації у задоволенні вищенаведеної заяви у зв’язку з відсутністю обставин, які слід вважати нововиявленими стосовно прийнятого господарським судом м. Севастополя 22.09.2003 рішення.

Як вбачається із змісту оскаржуваного судового рішення, апеляційний суд, скасовуючи рішення суду першої інстанції за нововиявленими обставинами, виходив з того, що позов було заявлено до відділу капітального будівництва Управління комунального господарства Севастопольської міської державної адміністрації, який станом на 22.09.2003 не мав статусу юридичної особи.

У цьому зв’язку, висновки суду апеляційної інстанції про наявність підстав для скасування ухвали господарського суду від 17.04.2008 про відмову Управлінню капітального будівництва Севастопольської міської державної адміністрації у задоволенні заяви про перегляд за нововиявленими обставинами рішення господарського суду м. Севастополя від 22.09.2003, а отже і висновки цього ж суду про наявність підстав для скасування зазначеного рішення за нововиявленими обставинами, є обґрунтованими.

Разом з тим, на думку Вищого господарського суду, не можна погодитись з правильністю цієї ж постанови в частині припинення провадження у справі.

Як вбачається із змісту оскаржуваного судового рішення, підстави для припинення провадження у справі апеляційний суд вбачав у тому, що спір не підлягає вирішенню в господарських судах.

Такий висновок апеляційного суду не відповідає фактичним обставинам справи із змісту яких вбачається, що цей спір, як за суб’єктним складом сторін, так і за суттю правовідносин, що склалися, підвідомчі господарському суду.

Відповідно до ст. 24 ГПК України, господарський суд за наявністю достатніх підстав має право до прийняття рішення залучити за клопотанням сторони або за своєю ініціативою до участі у справі іншого відповідача. Господарський суд, встановивши до прийняття рішення, що позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, може за згодою позивача, не припиняючи провадження у справі, допустити заміну первісного відповідача належним відповідачем.

Згідно зі ст. 99 ГПК України, в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у цьому розділі. Апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Таким чином, встановивши, що позов пред’явлено не до тієї особи, апеляційний суд не зазначив які саме обставини, відповідно до ст. 24 ГПК України, не дають йому можливості за своєю ініціативою залучити до участі у справі іншого відповідача, або допустити заміну первісного відповідача належним.

Стаття 1 ГПК України визначає, що підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб’єкта підприємницької діяльності, мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Таким чином, апеляційний господарський суд, виходячи з наданих йому повноважень та покладених на нього законодавством України завдань, скасувавши рішення суду першої інстанції за нововиявленими обставинами, повинен був при розгляді даної справи залучити до участі належного відповідача та розглянути спір по суті.

Оскільки цього зроблено не було, постанова Севастопольського апеляційного господарського суду від 11.06.2008 в частині припинення провадження підлягає скасуванню як така, що прийнята з порушенням норм процесуального права.

Вищий господарський суд України, виходячи з наданих ГПК України повноважень, не наділений правом щодо залучення до участі у справі іншого відповідача, у зв’язку з чим дана справа має бути передана на новий розгляд до господарського суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119, 11111, 11112 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Відкритого акціонерного товариства "Балаклавське рудоуправління ім. О.М.Горького" задовольнити частково.

Постанову Севастопольського апеляційного господарського суду від 11.06.2008 у справі № 5020-8/180-11/137 скасувати в частині припинення провадження у справі.

Справу направити до господарського суду міста Севастополя на новий розгляд в іншому складі суддів.

В іншій частині постанову Севастопольського апеляційного господарського суду від 11.06.2008 у справі № 5020-8/180-11/137 залишити без змін.

Головуючий           Остапенко М.І.

Суддя           Харченко В.М.

Суддя           Борденюк Є.М.