ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

19.11.08 р.                     Справа № 18/162

за позовом: Приватного підприємства „Вестмет” м. Київ

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю „Дон-Рос” м. Краматорськ, Донецької області

про стягнення 86792,00грн.

Суддя господарського суду Донецької області О.В.Овсяннікова

розглянув у відкритому судовому засіданні господарського суду справу за участю представників сторін:

від позивача: Літвіненко О.В.-дов.

від відповідача:          не з’явився

Приватне підприємство „Вестмет” м. Київ звернулось з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю „Дон-Рос” м. Краматорськ, Донецької області про стягнення 86792,00грн. боргу

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що внаслідок неякісно виконаних відповідачем робіт, він поніс витрати, пов’язані з усуненням недоліків.

Відповідач відзива по справі не подав, його представник у судові засідання не з’явився. Про час і місце судових засідань він був повідомлений належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення, тому справа розглядається за наявними в ней матеріалами на підставі ст. 75 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши доводи та пояснення представника позивача, суд встановив наступне.

08.06.2007 року сторонами був укладений договір № 2/6, згідно з яким позивач (Замовник) доручив, а відповідач (Підрядник) зобов’язався виконати капітальний ремонт вузлів станка мод. КЖ 1836 ( у подальшому –обладнання).

26.06.2007 року сторонами був підписаний акт здачи-прийомки виконаних робіт за договором, згідно з яким Підрядник здав, а Замовник прийняв виконані роботи.

Відремонтоване обладнання було передано ПП „Толедо” (у подальшому –Підприємство).

20.08.2007 року Підприємство звернулось до позивача з листом № 25, в якому повідомило про виявлені дефекти у відремонтованому обладнанні і запросило його представника для участі в актуванні.

22.08.2007 року позивач листом № 33/08 надіслав відповідачу аналогічне повідомлення.

Повідомлення надсилались відповідачу ще двічі : 03.09.2007 року № 35/09 та 05.09.2007 року № 37/09.

Листом № 1/09-07 від 06.09.2007 року відповідач надав відповідь на всі отримані від позивача повідомлення, в якій зазначив, що його представник готов прийняти участь в огляді та актуванні обладнання.

Листом від 07.09.2007 року № 07/09/1 позивач звернувся до відповідача з проханням відрядити фахівця в м. Запоріжжя для усунення недоліків у 3-денний термін, але відповіді на запрошення не отримав, представник відповідача для актування не з’явився.

17.09.2007 року комісією у складі представників позивача та Підприємства був складений акт –рекламація, в якому зазначені дефекти, виявлені у відремонтованому відповідачем обладнанні.

В акті-рекламації позивач взяв на себе зобов’язання оплатити рахунок ПП „Толедо” за усунення недоліків.

Згідно з актом здачі-прийомки робіт від 02.09.2008 року позивачем були прийняті роботи по усуненню недоліків відремонтованого обладнання, вартість яких становила 86792,00грн.

Зазначена сума була перерахована позивачем Підприємству платіжним дорученням № 162 від 22.09.2008 року.

Таким чином позивач вважає, що сплачена ним сума за усунення недоліків має бути сплачена відповідачем як борг.

Проте з такою вимогою суд не може погодитися виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з умовами договору, оплата робіт є обов’язком позивача, а не відповідача, тому боргові зобов’язання у відповідача відсутні.

Фактично позивачем були понесені витрати пов’язані з усуненням недоліків у відремонтованому відповідачем обладнанні, що є його прямими збитками, але вимога щодо їх відшкодування позивачем не заявлена.

Відповідно до п.2 ст. 224 Господарського кодексу України під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управлена сторона одержала б у разі належного виконання зобов’язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Беручи до уваги, що факт наявності у відповідача боргу позивачем не доведений, правових підстав для задоволення позову не має.

Керуючись ст. ст. 33, 43, 49, 82, 84-85 Господарського процесуального кодексу України, на підставі ст.ст. 526 Цивільного кодексу України, суд. -

В И Р І Ш И В :

Приватному підприємству „Вестмет” м. Київ у позові до Товариства з обмеженою відповідальністю „Дон-Рос” м. Краматорськ, Донецької області про стягнення 86792,00грн. боргу .– відмовити.

Рішення оголошено 19.11.2008 року і набуває законної сили після закінчення десятиденного строку на його оскарження.

Суддя