ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

17.01.08р.

Справа № А11/514-07

За позовом Дніпропетровського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів, м. Дніпропетровськ

до товариства з обмеженою відповідальністю магазин №272 "Гастроном", м. Дніпропетровськ

про стягнення 2 794, 93 грн.

Суддя Мельниченко І.Ф.

Представники сторін:

Від позивача: Петренко Н.В., довіреність №03-06/060 від 15.01.08р., головний спеціаліст

Від відповідача: Свирида М.Т., довіреність №7 від 17.01.08р., представник

СУТЬ СПОРУ:

Дніпропетровське обласне відділення Фонду соціального захисту інвалідів, м. Дніпропетровськ звернулось з позовом до суду про стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю магазин №272 "Гастроном", м. Дніпропетровськ 2 626, 66 грн. господарської санкції, 168, 27 грн. пені.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на підприємстві відповідача яке використовує найману працю, середньооблікова чисельність працюючих інвалідів в 2006р. була менша, ніж установлено нормативом, передбаченим статтею 19 Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні", в зв'язку з чим останній відповідно до ст. 20 цього Закону повинен сплатити адміністративно-господарські санкції та пеню за порушення термінів сплати адміністративно-господарських санкції.

Відповідач проти позову заперечує посилаючись на те, що згідно Постанови Кабінету Міністрів України №1767 від 28.12.01р. із змінами та доповненнями штраф для роботодавців з чисельністю робітників до 15 чоловік - включно складає половину середньої річної зарплати за кожне нестворене для інвалідів місце, який у розмірі 2 626, 67 грн. було сплачено позивачем 30.01.07р.

У судовому засіданні 18.12.2007р. оголошувалась перерва до 17.01.2008р.

В судовому засіданні оголошені вступна та резолютивна частини постанови (ст. 167 Кодексу адміністративного судочинства України).

Дослідивши матеріали справи, заслухавши представників сторін, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до звіту відповідача про зайнятість та працевлаштування інвалідів за формою 10-ПІ за 2006 рік, що залучено позивачем до матеріалів справи, середньооблікова кількість штатних працівників відповідача становила 15 працівників, у зв’язку з чим норматив робочих місць для працевлаштування інвалідів у відповідності до ст.19 Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні" від 21 березня 1991 року №875-ХІІ (далі - Закон) становить 1 робоче місце, тоді як фактично робоче місце не було зайнято.

Згідно ст.19 Закону для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій, громадських організацій інвалідів, фізичних осіб, які використовують найману працю, установлюється норматив робочих місць для працевлаштування інвалідів у розмірі чотирьох відсотків середньооблікової чисельності штатних працівників облікового складу за рік, а якщо працює від 8 до 25 осіб, - у кількості одного робочого місця.

Відповідно ст. 20 Закону підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій інвалідів, фізичні особи, які використовують найману працю, де середньооблікова чисельність працюючих інвалідів менша, ніж установлено нормативом, передбаченим статтею 19 цього Закону, щороку сплачують відповідним відділенням Фонду соціального захисту інвалідів адміністративно-господарські санкції, сума яких визначається в розмірі середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, установі, організації, у тому числі підприємстві, організації громадських організацій інвалідів, фізичної особи, яка використовує найману працю, за кожне робоче місце, призначене для працевлаштування інваліда і не зайняте інвалідом. Для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій інвалідів, фізичних осіб, на яких працює від 8 до 15 осіб, розмір адміністративно-господарських санкцій за робоче місце, призначене для працевлаштування інваліда і не зайняте інвалідом, визначається в розмірі половини середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, в установі, організації, у тому числі підприємстві, організації громадських організацій інвалідів, у фізичної особи, яка використовує найману працю.

Адміністративно-господарські санкції розраховуються та сплачуються підприємствами, установами, організаціями, у тому числі підприємствами, організаціями громадських організацій інвалідів, фізичними особами, зазначеними в частині першій цієї статті, самостійно в строк до 15 квітня року, наступного за роком, в якому відбулося порушення нормативу, встановленого частиною першою статті 19 цього Закону.

Як вбачається із матеріалів справи відповідач самостійно у визначені Законом строки сплатив адміністративно-господарські санкції за порушення нормативу встановленого ч.1 ст. 19 зазначеного вище Закону, (за одне нестворене в 2006р. робоче місце для інвалідів), в підтвердження чого відповідачем залучено платіжне доручення №95 від 30.01.07р.

Із вказаного платіжного доручення вбачається, що останнім сплачено 2 626, 67 грн., що складає половину середньої річної заробітної плати на підприємстві відповідача, оскільки як вже було зазначено вище на підприємстві останнього середньооблікова кількість працівників становила 15 працівників.

З огляду на викладене позовні вимоги щодо стягнення адміністративно-господарської санкції та пені задоволенню не підлягають.

Керуючись Законом України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні", ст.ст. 94, 121, 160-163, 167, 186, 254, п.6 Розділу VІІ Прикінцевих та перехідних положень Кодексу Адміністративного судочинства України, господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У позові відмовити.

Постанова набирає законної сили відповідно до ст.254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена у порядку та строки, встановлені ст.186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя

І.Ф. Мельниченко