СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Постанова

Іменем України

11 квітня 2008 року

Справа № 2-23/11982-2007А

Севастопольський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді                                                  Плута В.М.,

суддів                                                                      Борисової Ю.В.,

Гонтаря В.І.,

секретар судового засідання                                        Наконечний О.В.

за участю представників сторін:

позивача: Ласкова Сергія Геннадійовича, довіреність № 1165/9/10-0 від 05.09.07;

відповідача: Епанова Юрія Вікторовича (повноваження перевірені), голова правління відкритого акціонерного товариства "Кримське підприємство по племінній справі у тваринництві";

відповідача: Сєдюка Валєрія Миколайовича, довіреність № б/н від 02.01.08;

розглянувши апеляційну скаргу відкритого акціонерного товариства "Кримське підприємство по племінній справі у тваринництві" на постанову господарського суду Автономної Республіки Крим (суддя Іщенко Г.М.) від 20.12.2007 у справі № 2-23/11982-2007А

за позовом           Державної податкової інспекції у Білогірському районі в Автономній Республіці Крим (вул. Мира, 1,Білогірськ,97600)

до           відкритого акціонерного товариства "Кримське підприємство по племінній справі у тваринництві" (вул. Лісова, 1-а,Залісся, Сімферопольський р-н,97567); (95000, м. Сімферополь, вул. Севастопольська, 37)

про стягнення 14715,93 грн.

ВСТАНОВИВ:

Державна податкова інспекція в Білогірському районі АР Крим звернулась до господарського суду АР Крим з адміністративним позовом до відкритого акціонерного товариства „Кримське підприємство по племінній справі в тваринництві” про стягнення 14715,93 грн. фіксованого сільськогосподарського податку.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачем не сплачується фіксований сільськогосподарський податок за 2004 рік, самостійно задекларований ним у розрахунку.

Постановою господарського суду АР Крим від 20.12.2007 року у справі № 2-23/11982-2007А позов Державної податкової інспекції в Білогірському районі АР Крим задоволено. Суд стягнув відкритого акціонерного товариства „Кримське підприємство по племінній справі в тваринництві” на користь Державного бюджету України заборгованість з фіксованого сільськогосподарського податку в сумі 14715,93 грн.

При прийнятті постанови, суд першої інстанції прийняв до уваги обов’язок платника податків, закріплений Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами", самостійно обчислювати суму податкового зобов’язання та, дослідивши обставини справи, встановив недодержання відповідачем обов’язку зі сплати фіксованого сільськогосподарського податку за 2004 рік.

Не погодившись з постановою господарського суду АР Крим, відкрите акціонерне товариство „Кримське підприємство по племінній справі в тваринництві” звернулось до Севастопольського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження, постанову суду першої інстанції скасувати, у задоволенні позову Державної податкової інспекції в Білогірському районі АР Крим відмовити.

Ухвалою Севастопольського апеляційного господарського суду від 26.03.2008 року відкритому акціонерному товариству „Кримське підприємство по племінній справі в тваринництві” було поновлено строк на апеляційне оскарження, апеляційну скаргу прийнято до провадження.

Доводи відповідача в апеляційній скарзі полягають у неповному дослідженні судом першої інстанції фактичних обставин справи та невірному висновку суду про наявність заборгованості з фіксованого сільськогосподарського податку. Відповідач посилається на факт перерахування у 2001 році фіксованого сільськогосподарського податку через банк „Україна”, яким, в свою чергу, не було вчасно перераховано грошові кошти. Також позивач посилається на акт позапланової перевірки дотримання ним вимог податкового законодавства, із змісту якого вбачається факт сплати фіксованого сільськогосподарського податку за 2004 рік.

Представник позивача у судовому засіданні з доводами апеляційної скарги не погодився, вважає оскаржувану постанову суду першої інстанції законною та обґрунтованою.

У судовому засіданні оголошувалась перерва з 09 по 11 квітня 2008 року.

Переглянувши постанову суду першої інстанції в порядку статті 195 Кодексу адміністративного судочинства України, вислухавши пояснення присутніх у судовому засіданні представників сторін, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення апеляційної скарги та зміни оскаржуваної постанови суду першої інстанції виходячи з наступного.

06.10.1998 року виконавчим комітетом Сімферопольської міської ради АР Крим зареєстровано відкрите акціонерне товариство „Кримське підприємство по племінній справі в тваринництві” як юридичну особу, про що у журналі обліку реєстраційних справ зроблено запис за № 04055630Ю0010026 (а.с.8).

Відповідно до статті 67 Конституції України, кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Згідно зі статтею 4 Закону України „Про систему оподаткування”», платниками податків і зборів (обов'язкових платежів) є юридичні особи, на яких відповідно до Законів України покладений обов'язок сплачувати податки і збори.

Статтею 9 Закону України „Про систему оподаткування” встановлено, що платники податків зобов'язані сплачувати належні суми податків і зборів (обов'язкових платежів) у встановлені законами терміни.

Пунктом 4.1 статті 4 Закону України „Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” встановлено, що платник податків самостійно обчислює суму податкового зобов'язання, яку вказує у податковій декларації.

Згідно з пунктом 5.3.1 статті 5 Закону України „Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами”, платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом десяти календарних днів, наступних за останнім днем відповідного граничного строку для подання податкової декларації.

Так, із змісту розрахунку фіксованого сільськогосподарського податку за 2004 рік вбачається, що відкрите акціонерне товариство „Кримське підприємство по племінній справі в тваринництві” самостійно, відповідно до вимог Закону України „Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” задекларувало суму фіксованого сільськогосподарського податку за 2004 рік в сумі 14819,44 грн. (а.с.18).

Згідно з частиною 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги і заперечення.

Судом першої інстанції встановлено, що на день розгляду справи за відкритим акціонерним товариством „Кримське підприємство по племінній справі в тваринництві” числиться заборгованість, яка виникла в результаті неперерахування до бюджету фіксованого сільськогосподарського податку.

Частинами 1 та 3 статті 86 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об’єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів в їх сукупності.

Однак, згідно з частиною 2 статті 195 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції може дослідити нові докази, які не досліджувалися у суді першої інстанції, з власної ініціативи або за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до суду першої інстанції або необґрунтованим відхилення їх судом першої інстанції. Суд апеляційної інстанції може дослідити також докази, які досліджувалися судом першої інстанції з порушенням вимог цього Кодексу.

Так, відповідач надаючи до апеляційної скарги додаткові докази посилається на неналежне його сповіщення про факт розгляду господарським судом АР Крим даної справи та, як наслідок зазначає про неможливість участі у судовому засіданні та своєчасної подачі необхідних доказів.

Судова колегія вважає такі доводи обґрунтованими з огляду на те, що відповідач про час та місце судового засідання сповіщався за адресою: м. Сімферополь, вул. Севастопольська, 37.

Однак, з матеріалів справи, а саме Свідоцтва про державну реєстрацію (перереєстрацію) суб’єкта підприємницької діяльності –юридичної особи (а.с.8) вбачається факт внесення 05.11.1999 року у вказане свідоцтво відомостей про зміну місцезнаходження, яким є Сімферопольський район, с. Залісся. Знаходження відповідача саме за такою адресою також вбачається із змісту висновку від 10.08.2007 року „Про фінансовий стан ВАТ „Кримплемпідприємство” (а.с.6).

На підставі викладеного, судова колегія сповіщення відповідача неналежним та вважає поважними причини, з яких відповідачем не було подано необхідні докази до суду першої інстанції.

Частиною 1 статті 69 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Так, із змісту доданого до апеляційної скарги акту від 01.10.2004 року № 109/26-20/00700513 „Про результати позапланової перевірки дотримання вимог податкового законодавства ВАТ „Кримське підприємство по племінній справі в тваринництві” за період з 01.07.2001 року по 01.09.2004 року” вбачається, що Сімферопольською міжрайонною державною податковою інспекцією було проведено позапланову перевірку фінансово-господарської діяльності відповідача з питань дотримання вимог податкового законодавства.

Згідно зі статтею 2 Закону України „Про державну податкову службу в Україні”, однією із задач органів податкової служби є здійснення контролю за дотриманням податкового законодавства, повною і своєчасною сплатою до бюджетів податків і зборів.

В результаті проведеної перевірки податковим органом встановлено, що ВАТ „Кримське підприємство по племінній справі в тваринництві” є платником фіксованого сільськогосподарського податку, для розрахунку якого має земельну ділянку площею 486 га, у тому числі: рілля –374 га, пасовища –112 га. Перевіркою також встановлено факт перерахування відповідачем фіксованого сільськогосподарського податку за 2001 рік у сумі 14289,09 грн., за 2002 рік в сумі 11924,00 грн., за 2003 рік в сумі 13171,88 грн., а також за 2004 рік в сумі 7380,44 грн.

Виходячи з того, що сплаті за 2004 рік підлягав фіксований сільськогосподарський податок в сумі 14819,44 грн., а фактично сплачено 7380,44 грн., суд апеляційної інстанції приходити до висновку про неналежне виконання відповідачем обов’язку, як платника податків.

При цьому, посилання відповідача на платіжні доручення № 413 від 18.07.2001 року та № 419 від 18.07.2001 року судовою колегією не можуть бути прийняти до уваги, оскільки, згідно з частиною 1 статті 70 Кодексу адміністративного судочинства України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які стосується предмету доказування. У даному випадку вказані платіжні доручення, а також матеріали, які свідчать про неперерахування банком „Україна” грошових коштів, підтверджують факт сплати відкритим акціонерним товариством „Кримське підприємство по племінній справі в тваринництві” фіксованого сільськогосподарського податку лише за 2001 рік.

При цьому, доказів сплати фіксованого сільськогосподарського податку у повному обсязі за 2004 рік суду не надано.

За таких обставин справи, позовні вимоги податкового органу про стягнення з Відкритого акціонерного товариства „Кримське підприємство по племінній справі в тваринництві” заборгованості в сумі 14715,79 грн. підлягають частковому задоволенню –в сумі 7438,56 грн.

За таких обставин, судом першої інстанції було неповно з’ясовано обставини справи, а також порушено норми процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи та дані обставини, в силу статті 202 Кодексу адміністративного судочинства України, є підставами для скасування постанови суду першої інстанції та ухвалення нового рішення.

Керуючись статтями 195, 198, 202 п.п.1, 4, 205, 207, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу відкритого акціонерного товариства „Кримське підприємство по племінній справі в тваринництві” задовольнити частково.

2. Постанову господарського суду Автономної Республіки Крим від 20 грудня 2008 року у справі № 2-23/11982-2007А скасувати.

3. Прийняти нову постанову.

4. Позов Державної податкової інспекції в Білогірському районі Автономній республіці Крим задовольнити частково.

5. Стягнути з відкритого акціонерного товариства „Кримське підприємство по племінній справі в тваринництві” у доход Державного бюджету Білогірського району АР Крим (рахунок 0068, банк одержувача: ГУ ДКУ в АР Крим, м. Сімферополь, МФО 824026. код платежу 16040100) заборгованість з фіксованого сільськогосподарського податку в розмірі 7438,56 грн.

6. В іншій частині позовних вимог відмовити.

7. Господарському суду Автономної Республіки Крим видати наказ.

Головуючий суддя                                                  В.М. Плут

Судді                                                                                Ю.В. Борисова

В.І. Гонтар