ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2008 р.

№ 29/334

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Головуючого:

суддів:

Добролюбової Т.В.

Гоголь Т.Г., Швеця В.О.

розглянувши матеріали касаційної скарги

Закритого акціонерного товариства "А.Е.С. "Київобленерго"

на постанову

Київського апеляційного господарського суду від 29.09.2007

у справі

№ 29/334

за позовом

Закритого акціонерного товариства "А.Е.С. "Київобленерго"

до

третя особа

за участю

Головного управління державного казначейства в Київській області

Державна податкова адміністрація в Київській області

Генеральної прокуратури України

про

стягнення 70 218,00 грн.

В судовому засіданні взяли участь представники:

від позивача: Довжик Д.В., Букуєва О.О., Бужор А.М. –за дов. від 18.05.07;

від відповідача: Гамарник Р.І. –за дов. від 12.02.08;

від третьої особи: Діанов О.І. –за дов. від 11.01.08;

від прокуратури: Баклан Н.Ю. –прокурор Генеральної прокуратури України, посв. №7.

Закритим акціонерним товариством "А.Е.С. "Київобленерго" у травні 2007 року заявлений позов про стягнення з Головного управління державного казначейства в Київській області 70 218,00 грн майнової шкоди. Обґрунтовуючи свої вимоги позивач вказував на те, що Державною податковою адміністрацією було прийнято ряд податкових повідомлень – рішень, які визнані недійсними у судовому порядку, у зв’язку з чим, позивачеві

доповідач: Добролюбова Т.В.

заподіяна майнова шкода у вигляді витрат, понесених ним через укладення

договору №2-1/24-2004 з ТОВ "КМ Партнери" про надання консультаційних послуг. При цьому, позивач посилався на приписи статей 56 Конституції України, статті 1173 Цивільного кодексу України, статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини".

Рішенням господарського суду міста Києва від 01.08.07, ухваленим суддею Усатенко І.В., відмовлено у задоволенні позовних вимог. Вмотивовуючи рішення суд встановив, що договір №2-1/24-2004 укладений до дати складання Державною податковою адміністрацією в Київській області Акта документальної перевірки позивача та прийняття оспорених в адміністративному та судовому порядку податкових повідомлень - рішень. Суд дійшов висновку про недоведеність позивачем причинного зв’язку між протиправною поведінкою третьої особи і шкодою. Водночас, місцевий суд зазначив, що заявлена позивачем вимога не відповідає матеріально –правовому способу захисту права. Позивач не визначив чим саме порушив його права та охоронювані законом інтереси відповідач. Рішення обґрунтоване приписами статей 1166, 1173 Цивільного кодексу України, пункту 13 статті 13 Закону України "Про державну податкову службу України", статей 23, 25, 48, 50 Бюджетного кодексу України.

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: Коваленка В.М. –головуючого, Вербицької О.В., Гарник Л.Л., постановою від 29.09.07, перевірене рішення суду першої інстанції залишив без змін з тих же підстав, а апеляційну скаргу Закритого акціонерного товариства "А.Е.С. "Київобленерго" –без задоволення.

Закрите акціонерне товариство "А.Е.С. "Київобленерго" звернулось до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить судові рішення у справі скасувати та прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог. Обґрунтовуючи свої вимоги скаржник наголошує на тому, що судами попередніх інстанцій порушено приписи статей 1166, 1173, 1192 Цивільного кодексу України, пункт 3 статті 13 Закону України „Про державну податкову службу України". Заявник вважає, що суди дійшли хибного висновку про відсутність причинно-наслідкового зв’язку між діями Державної податкової адміністрації в Київській області та заподіяною шкодою, адже, у разі не прийняття останнім незаконних податкових повідомлень-рішень, у нього не виникнуло б майнової шкоди. Водночас, на думку заявника, місцевий господарський суд, встановивши неправомірність пред’явлення позову до Головного управління державного казначейства в Київській області, всупереч приписам пункту 1 статті 65, частини 1 статті 24 Господарського процесуального кодексу України не здійснив заміну первісного відповідача на належного.

Від Головного управління державного казначейства в Київській області

Державна податкова адміністрація в Київській області відзивів на касаційну скаргу не отримано.

Вищий Господарський суд України заслухавши доповідь судді Добролюбової Т.В. і пояснення представників сторін, переглянувши матеріали справи та доводи касаційної скарги, перевіривши правильність застосування господарськими судами приписів чинного законодавства, відзначає наступне.

Відповідно до частини 1 статті 1117 Господарського процесуального кодексу України касаційна інстанція на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє застосування судами норм матеріального і процесуального права.

Господарськими судами попередніх інстанцій установлено та підтверджено матеріалами справи, що 28.05.04 за наслідками комплексної документальної перевірки позивача ДПА в Київській області складений Акт про результати планової документальної перевірки дотримання вимог податкового та валютного законодавства. На підставі цього Акта ДПА в Київській області були прийняті податкові –повідомлення рішення, якими позивачеві донараховано податкові зобов‘язання. Прийняті податкові повідомлення –рішення оскаржені позивачем у судовому порядку та визнані недійсними. Судами установлено, що 21.05.04 ЗАТ "А.Е.С. Київобленерго", уклало з ТОВ «КМ Партнери», договір №2-1/24-2004 про надання консультацій, за умовами якого останній зобов‘язався надавати позивачеві платні консультації з юридичних та податкових питань, представляти інтереси позивача в процедурі оскарження податкових повідомлень - рішень податкової адміністрації. Сторони узгодили, що вартість наданих послуг становить 70 218,00 грн. Судами установлено, що сплата позивачем вказаних коштів, підтверджується рахунками–фактур, специфікаціями виконаних робіт, платіжними дорученнями на оплату послуг. Предметом позову у даній справі є вимога Закритого акціонерного товариства "А.Е.С. "Київобленерго" про стягнення з Головного управління державного казначейства в Київській області 70 218,00 грн майнової шкоди у вигляді витрат, понесених ним на укладення договору №2-1/24-2004 через оскарження незаконних рішень податкової інспекції. Приписами статті 1166 Цивільного кодексу України передбачені загальні підстави відповідальності за завдану шкоду згідно з якими майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до приписів статті 1173 Цивільного кодексу України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади або органом місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів. Під шкодою розуміється зменшення або втрата певного особистого чи майнового блага. Згідно зі статтею 1192 Цивільного кодексу України існує два способи відшкодування шкоди, завданої майну потерпілого: відшкодування майнової шкоди в натурі або у вигляді збитків. Відповідно до статті 22 Цивільного кодексу України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Необхідною підставою для настання цивільно-правової відповідальності за заподіяння шкоди є наявність складу правопорушення, що включає в себе певні елементи, а саме: протиправної поведінки (дії чи бездіяльності) особи; шкідливого результату такої поведінки (шкоди); причинного зв’язку між протиправною поведінкою і шкодою. Наявність цих елементів правопорушення є необхідною вимогою для притягнення до відповідальності і відсутність хоча б одного елемента складу правопорушення виключає настання відповідальності, передбаченої статтею 1173 Цивільного кодексу України. Судом установлено, що позивачем не надано, і відповідно матеріали справи не містять, доказів наявності причинного зв‘язку між протиправною поведінкою Державної податкової адміністрації у Київській області і шкодою та заподіяння шкоди ВАТ "А.Е.С. "Київобленерго" діями третьої особи. З огляду на те, що судами попередніх інстанцій не встановлено наявності усіх складових елементів правопорушення, колегія суддів визнає висновок судів про відсутність підстав для стягнення майнової шкоди, правомірним. Наведені обставини унеможливлюють висновок про наявність правових підстав для стягнення 70218,00 грн з органу Державного казначейства, Головного управління державного казначейства в Київській області. Отже, довід скаржника про те, що місцевий господарський суд мав залучити до участі у справі в якості належного відповідача - Державну податкову адміністрацію в Київській області є необгрунтованим. Посилання скаржника на порушення судом першої інстанції приписів статті 24 Господарського процесуального кодексу України не може бути підставою для скасування судових рішень, з огляду на наступне. Відповідно до приписів статті 24 названого Кодексу господарський суд за наявністю достатніх підстав має право до прийняття рішення залучити за клопотанням сторони або за своєю ініціативою до участі у справі іншого відповідача. Господарський суд, встановивши до прийняття рішення, що позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, може за згодою позивача, не припиняючи провадження у справі, допустити заміну первісного відповідача належним відповідачем. Питання про достатність підстав для вчинення відповідної процесуальної дії вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням усіх обставин та матеріалів справи і з огляду на те, чи сприятиме залучення іншого відповідача з‘ясуванню всіх обставин, що входять до предмету доказування у справі, встановленню наявності або відсутності правопорушення. Оскільки судом першої інстанції при розгляді спору не встановлено наявності складу правопорушення в діях Державної податкової адміністрації в Київській області, колегія суддів визнає довід скаржника про необхідність залучення іншого відповідача або заміну неналежного відповідача належним безпідставним. Відповідно до частини 2 статті 1117 Господарського процесуального кодексу України касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти їх.

Разом з цим, колегія суддів зазначає, що обґрунтовуючи, касаційну скаргу, скаржник не навів інших підстав для задоволення своїх вимог, ніж ті , які розглянуті у апеляційному провадженні, а відтак доводи касаційної скарги не спростовують встановленого судом апеляційної інстанції.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 1115, 1117 , 1118, 1119, 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України, -

ПОСТАНОВИВ:

Постанову Київського апеляційного господарського суду від 29.09.07 у справі №29/334 залишити без змін.

Касаційну скаргу Закритого акціонерного товариства "А.Е.С. "Київобленерго" залишити без задоволення.

Головуючий, суддя                                                             Т.Добролюбова

Судді                                                             Т.Гоголь

В.Швець