КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.06.2008                                                                                           № 46/479

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:          Пантелієнка В.О.

суддів:           Іваненко Я.Л.

Гарник Л.Л.

при секретарі:           Семеник Т.В.

За участю представників:

від позивача - Брагіна Н.О. – дов. №8 від 16.01.2008р.,

від відповідача -

від третьої особи -

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Підприємство з іноземними інвестиціями "Лукойл-Україна"

на рішення Господарського суду м.Києва від 20.02.2008

у справі № 46/479 (Шабунін С.В.)

за позовом                               Підприємство з іноземними інвестиціями "Лукойл-Україна"

до                                                   Дочірнє підприємство з іноземними інвестиціями "Юрол"

третя особа відповідача           Представництво Івеко Фіат С.П.А.

третя особа позивача

про                                                  стягнення 198943,42 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду м.Києва від 20.02.2008 року у справі №46/479 у задоволенні позовних вимог ПІІ „Лукойл-Україна” відмовлено повністю, оскільки відсутні будь-які докази наявності у відповідача зобов’язань проводити безкоштовне гарантійне обслуговування належних позивачу автомобілів.

В апеляційній скарзі ПІІ „Лукойл-Україна” просить вказане рішення суду скасувати, оскільки на підставі договору № ОА 01-04 від 19.03.2004 р., укладеним з Закритим акціонерним товариством (далі – ЗАТ) „Івеко Україна”, відповідач є ділером, який підтримує постійний господарський зв'язок з ЗАТ „Івеко Україна”, і реалізує по узгодженим цінам у певному регіоні України продукцію та має сервіс Івеко.

У відзиві на апеляційну скаргу ДПІІ „Юрол” просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги, вважаючи рішення законним та обґрунтованим.

Відзив на апеляційну скаргу Представництво Івеко Фіат С.П.А. не надало, хоча про слухання справи повідомлялося належним чином.

Представники відповідача і третьої особи в судове засідання не з’явились, але за наведених вище обставин колегія суддів ухвалила розглянути справу за їхньої відсутності.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, Київський апеляційний господарський суд вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до контракту від 04.10.2005р. №UKR60/05/26 ПІІ „Лукойл-Україна” придбало у компанії „Aradonia United S.A.” (Британські Віргінські острови) автомобілі Івеко.

На підставі договору № DA 01-04 від 19.03.2004 р., укладеним з ЗАТ „Івеко Україна” відповідач є ділером, тобто самостійним суб'єктом господарської діяльності, який підтримує постійний господарський зв'язок з ЗАТ „Івеко Україна” і реалізує по узгодженим цінам у певному регіоні України продукцію та має сервіс Івеко, який за домовленістю з ЗАТ „Івеко Україна” одержує комплекс прав та обов'язків щодо здійснення продажу продукції, організації сервісу та не ексклюзивне право здійснювати післяпродажне обслуговування Івеко та території, обумовленій у додатку 1 до цього договору без права ексклюзивності. Суд вірно встановив, що для цілей даної угоди під автомобілями Івеко слід розуміти будь-які автомобілі, що розповсюджуються Івеко Україна.

14.08.2006р. ДПІІ „Юрол” (виконавець) та ПІІ „Лукойл-Україна” (замовник) укладено договір №060601/06/1900 (далі – договір), за умовами якого (п.1 договору) виконавець зобов'язався за заявками замовника виконувати ремонт та технічне обслуговування автомобілів замовника, а останній зобов'язується вчасно оплачувати виконаний ремонт на умовах, визначених даним договором (а.с.14-18, т.1).

Відповідно до п.2.1 вказаного договору ремонт виконується відповідно до попередньої заявки замовника.

За умовами даного договору виконавець має право не повертати автомобіль замовникові до повної оплати вартості зробленого ремонту, а замовник зобов'язаний вчасно у повному обсязі оплачувати виконаний ремонт.

З листа ДПІІ „Юрол” № 02048/2-087 від 04.02.2008 р.(а.с.13, т.2) вбачається, що відповідачем проводився гарантійний ремонт та заміна запасних частин на автомобілях позивача у 2006 році на суму 74 204 грн., у 2007 році — на суму 182 853 грн., які були оплачені ЗАТ „Івеко Україна”, тобто мало місце надання послуг на платній основі.

Господарський суд м.Києва законно відмовив у задоволенні позовних вимог в частині стягнення з ДПІІ „Юрол” грошових коштів по первинній заміні несправних насос-форсунків, оскільки таке рішення цілком відповідає п.1 договору між сторонами і місцевий суд правильно на нього послався. В цій частині апеляційна скарга є необґрунтованою.

Але пунктом 4.2.5 договору передбачено, що відповідач зобов’язаний гарантувати якість виконаного ремонту й виконувати гарантійні зобов’язання. Тобто у випадку виявлення недоліків виконаного ремонту протягом встановленого гарантійного строку, відповідач зобов’язаний був усунути ці недоліки за власний рахунок.

У випадку виявлення недоліків (дефектів) виконаного ремонту протягом встановленого гарантійного строку, виконавець зобов'язаний усунути ці недоліки (дефекти) за власний рахунок, за умови, що такі недоліки (дефекти) виникли із причин неякісного виконання ремонту або якщо виконавцем були застосовані неякісні складові частин матеріали або деталі. Усунення недоліків (дефектів) здійснюється в погоджений сторонами строк.

З матеріалів справи вбачається, що у листопаді 2006 року у зв'язку з виходом із ладу на двох автомобілях Iveko насос-форсунок позивач звернувся до відповідача на предмет виконання гарантійного ремонту, який відповідач виконав, тобто, безкоштовно замінив насос-форсунки. У грудні 2006 року зважаючи на поломку насос-форсунок на двох інших автомобілях, позивач знову звернувся до відповідача для здійснення

гарантійного ремонту, за наслідками чого в одному автомобілі відповідач замінив насос-форсунки, а по іншому — відмовився здійснювати це по гарантії, в зв'язку з цим, позивач змушений був зробити заміну на платній основі.

Інститутом проблем матеріалознавства Національної академії наук України їм. І.М. Францевича на замовлення позивача проведено аналіз поверхні деталей насос-форсунок та встановлено, що швидкий вихід з ладу плунжера пов'язаний з незадовільною підготовкою зразка сталі перед нанесенням покриття (а.с.51-57, т.1). Також компанією Бюро Верітас Україна на замовлення позивача було проведено дослідження дизельного пального, що ним використовується. За наслідками такого дослідження було встановлено відповідність пального ДСТУ 3868-99 „Паливо дизельне. Технічні умови” (а.с.61-63, т.1).

Тому в цій частині рішення господарського суд м.Києва слід скасувати, стягнувши з ДПІІ „Юрол” грошові кошти по повторній заміні несправних насос-форсунків в розмірі 93239,17 грн., що доводиться копіями актів №№72148, 71037, 72401, 72495 (а.с.29, 35, 38, 44 т.1)

Пропорційно до задоволеної суми позовних вимог слід стягнути з ДПІІ „Юрол” 1398,59 грн. в порядку повернення сплаченого державного мита і 55,30 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

В решті апеляційну скаргу позивача необхідно залишити без задоволення, а оскаржуване рішення суду – без змін.

Керуючись ст.ст.99, 101, 103, 105 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ПІІ „Лукойл-Україна” задовольнити частково.

Рішення господарського суду м.Києва від 20.02.2008 року у справі №46/479 скасувати частково, позовні вимоги позивачу задовольнити частково, стягнувши з ДПІІ „Юрол” (03191, м.Київ, вул. Маршала Якубовського, 2, п/р 04 в ЗАТ „Прокредит банк”, МФО 320984, ) на користь ПІІ „Лукойл-Україна” (01032, м.Київ, вул.Комінтерну,14, п/р 0019 в АКБ „Сітібанк (Україна), МФО 300584, ) 93239,17 грн. сплачуються за повторну заміну насос-форсунок, 1398,59 грн. в порядку повернення сплаченого державного мита і 55,30 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

В іншій частині апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення суду - без змін.

Справу №46/479 повернути до господарського суду м.Києва, який зобов’язати видати наказ.

Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого господарського суду України протягом одного місяця з дня її прийняття.

Головуючий суддя                                                                      Пантелієнко В.О.

Судді                                                                                          Іваненко Я.Л.

Гарник Л.Л.

02.07.08 (відправлено)