КИЇВСЬКИЙ МІЖОБЛАСНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
____________________________________________
П О С Т А Н О В А

09.10.08 р.                                                                                          № 01/2779

Київський міжобласний апеляційний господарський суд у складі колегії:

головуючого судді:                    Міщенко П. К. (доповідач по справі),

суддів:

Шкурдової Л. М.

Яковлева М, Л,

при секретарі судового засідання: Олійник О.Л.

розглянувши апеляційну скаргу арбітражного керуючого Лагутіна В.М. на ухвалу Господарського суду Черкаської області від 04.08.2008 року по справі № 01/2779 (суддя Чевгуз О.В.),

за заявою Державної податкової інспекції в Драбівському районі

до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Драбівське»

про визнання банкрутом

за участю представників:

від ДПІ в Драбівському р-ні: Масло О.В. (дов. №1412/10-020 від 02.04.2008р.)

ліквідатор:                      Лагутін В.М.

від ліквідатора:                       Козюра В.М. (дов. б/н від 01.07.2005р.)

арбітражний керуючий: Донков С.В.

ВСТАНОВИВ:

Постановою Господарського суду Черкаської області від 24.12.2004 року Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «Драбівське» визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру, ліквідатором банкрута призначено арбітражного керуючого Лагутіна В.М.

Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 04.08.2008 року задоволено клопотання голови комітету кредиторів Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Драбівське»про заміну ліквідатора банкрута; припинено повноваження ліквідатора Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Драбівське» Лагутіна Віктора Михайловича; призначено ліквідатором Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Драбівське»арбітражного керуючого Донкова Сергія Вікторовича; зобов’язано арбітражного керуючого Лагутіна В.М. протягом 15 днів передати ліквідатору Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Драбівське»арбітражному керуючому Донкову Сергію Вікторовичу печатки, штампи, бухгалтерську документацію та матеріальні цінності підприємства - банкрута.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою Господарського суду Черкаської області, арбітражний керуючий Лагутін В.М. звернувся до Київського міжобласного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу суду першої інстанції від 04.08.2008 року по справі № 01/2779 скасувати, посилаючись на те, що судом не повно з’ясовано обставини, які мають значення для справи, порушено та неправильно застосовано норми матеріального і процесуального права.

Ухвалою Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 22.09.2008 року прийнято до провадження апеляційну скаргу арбітражного керуючого (ліквідатора) Лагутіна В.М., розгляд якої призначено на 09.10.2008 року.

Відповідно до Розпорядження Першого заступника Голови Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 07.10.2008 року змінено склад колегії суддів по розгляду апеляційної скарги у справі № 01/2779, здійснено заміну судді Ільєнок Т.В. на суддю Яковлєва М.Л.

Заявник апеляційної скарги та його представник в засіданні суду апеляційної інстанції вимоги скарги підтримали, просили скасувати оскаржувану ухвалу суду першої інстанції, наголосивши на тому, що твердження суду стосовно того, що арбітражний керуючий (ліквідатор) Лагутін В.М. жодного разу не звітувався перед комітетом кредиторів з приводу витрат понесених в процедурі ліквідації не відповідає дійсності та вимогам Закону, так як в кожному протоколі зборів комітету кредиторів затверджувався звіт, затверджувався порядок денний зборів комітету кредиторів, робота арбітражного керуючого завжди визнавалася задовільною, рішення комітетом кредиторів приймалися вільним волевиявленням, за час проведення ліквідаційної процедури арбітражним керуючим жодним чином не порушено вимог Закону, всі дії вчинені з урахуванням інтересів боржника і кредиторів, а тому підстави для усунення Лагутіна В.М. від виконання обов’язків ліквідатора товариства вважають надуманими та такими, що не відповідають дійсним обставинам справи.

Представник ініціюючого кредитора та арбітражний керуючий          Донков С.В. усно заперечили проти вимог заявника апеляційної скарги та його представника, просили апеляційну скаргу арбітражного керуючого Лагутіна В.М. залишити без задоволення, ухвалу Господарського суду Черкаської області від 04.08.2008 року по справі № 01/2779 - залишити без змін.

Інші учасники провадження у справі про банкрутство у засідання суду апеляційної інстанції не з’явилися, своїх представників не направили, про поважність причин неявки суд не повідомили, про дату, час і місце розгляду апеляційної скарги повідомлялися належним чином, направленою за їх місцезнаходженням ухвалою суду.

Відповідно до ст. 106 ГПК України апеляційні скарги на ухвали місцевого господарського суду розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення місцевого господарського суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», провадження у справах про банкрутство регулюється вищезазначеним Законом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законодавчими актами України.

Заслухавши суддю доповідача, пояснення представників учасників провадження у справі про банкрутство та обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі встановлених в ній фактичних обставин правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального і процесуального права, апеляційний господарський суд встановив, що апеляційна скарга арбітражного керуючого Лагутіна В.М. задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

При проведенні процедур банкрутства інтереси всіх кредиторів у справі представляють збори кредиторів або обраний ними комітет кредиторів (ч. 9 ст. 7 Закону).

До компетенції комітету кредиторів належить прийняття рішення про вибори голови комітету; скликання зборів кредиторів; підготовку та укладення мирової угоди; внесення пропозицій господарському суду щодо продовження або скорочення строку процедур розпорядження майном боржника чи санації боржника; звернення до господарського суду з клопотанням про відкриття процедури санації, визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, припинення повноважень арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) та про призначення нового арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора), надання згоди на укладення арбітражним керуючим значних угод боржника чи угод боржника, щодо яких є заінтересованість; інші питання, передбачені цим Законом. (ч. 8 ст. 16 Закону).

Ухвала господарського суду першої інстанції мотивована тим, що голова комітету кредиторів на виконання рішення комітету кредиторів від 20.03.2008 року звернувся із клопотанням про припинення повноважень ліквідатора Лагутіна В.М. та призначення нового; відповідно до копії протоколу № 4 зборів комітету кредиторів від 20.03.2008 року визнано роботу ліквідатора незадовільною, оскільки ліквідатор не надає належної фінансової звітності, а саме доказів понесених витрат, понад 3 роки триває процедура ліквідації, внаслідок чого збільшуються поточні вимоги кредиторів; із наданих суду копій звітів та фінансових звітів ліквідатора, за час виконання своїх обов’язків з грудня 2004 року ліквідатором продано майно на суму 200 170, 00 грн., станом на 14.09.2007 року витрати ліквідатора склали 195 010, 52 грн.; ліквідатор самостійно використовує отримані від продажу майна кошти і не подає комітету кредиторів на затвердження звіти про витрати із відповідними доказами реально понесених витрат; протягом процедури ліквідації, яка триває понад три роки, ні комітет кредиторів, ні господарський суд звітів про відшкодування витрат ліквідатора не затверджували; діяльність ліквідатора з повернення майна банкрута полягає у переписці з правоохоронними органами та поданням позовів до судів, у зв’язку з чим витрачаються кошти на сплату судових витрат, однак із поданих до суду звітів не вбачається, що наслідками такої його діяльності на протязі трьох років ліквідаційної процедури є задоволення вимог кредиторів.

Вищезазначені факти підтверджуються матеріалами справи, а саме, як вбачається із наданих ліквідатором суду копій звітів та фінансових звітів, за час виконання своїх обов'язків з початку ліквідаційної процедури ліквідатором продано майно на суму 200170, 00 грн., а станом на 30.06.2008 року витрати з наростаючим підсумком склали 204 941, 83 грн. При цьому, в порушення вимог Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» ліквідатором не виконано вимог комітету кредиторів щодо надання відповідних доказів реально понесених ним витрат, в матеріалах справи такі докази також відсутні, вимоги кредиторів, не лише не задоволені, а і збільшуються.

Відповідно до п. 9 ст. 31 вищезазначеного Закону невиконання або неналежне виконання обов'язків, покладених на арбітражного керуючого згідно з цим Законом, за відсутності наслідків, передбачених цією статтею, може бути підставою для усунення арбітражного керуючого від виконання ним своїх обов'язків, про що господарський суд виносить ухвалу.

Таким чином, господарський суд першої інстанції, належним чином дослідивши обставини справи, давши належну оцінку зібраним по справі та дослідженим судом доказам, дійшов обґрунтованого висновку, що клопотання голови комітету кредиторів Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Драбівське»щодо припинення повноважень ліквідатора Лагутіна В.М. у зв'язку з неналежним виконання ним своїх обов'язків підлягає задоволенню.

У відповідності до п. 4 частини третьої ст. 129 Конституції України, та ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ст. 43 ГПК України наявні докази підлягають оцінці у їх сукупності, і жодний доказ не має для господарського суду заздалегідь встановленої сили. (Роз‘яснення ВАСУ від 10.12.1996 р. № 02-5/422 “Про судове рішення”).

Стаття 32 ГПК України визначає, що доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до Роз‘яснень Пленуму Верховного суду України, викладених у п.1 постанови від 29.12.1976 року № 11 «Про судове рішення»зі змінами і доповненнями, рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, викладених в оскаржуваному судовому акті.

За таких обставин, колегія суддів прийшла до висновку, що ухвала Господарського суду Черкаської області від 04.08.2008 року по справі № 01/2779 відповідає вимогам закону та фактичним обставинам справи і підстав для її скасування не вбачається.

Керуючись п. 8 ч. 2 ст. 129 Конституції України, ст.ст. 4-1, 4-5, 99, 101, 103, 105, 106 ГПК України, Київський міжобласний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу арбітражного керуючого Лагутіна В.М. на ухвалу Господарського суду Черкаської області від 04.08.2008 року у справі № 01/2779 залишити без задоволення.

Ухвалу Господарського суду Черкаської області від 04.08.2008 року по справі № 01/2779 залишити без змін.

Копії постанови апеляційного господарського суду надіслати учасникам провадження.

Матеріали справи № 01/2779 повернути до Господарського суду Черкаської області для подальшого її розгляду.

Головуючий суддя:                                                                      Міщенко П. К.

Судді:

Шкурдова Л. М.

Яковлєв М. Л.

Повний текст постанови виготовлено та підписано 15.10.2008 року

Дата відправки 17.10.08