ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа №

За позовом          Концерну «Укравтопром-Інвест»;

до                    ДП «Укрнафтогазкомплект»НАК «Нафтогаз України»;

третя особа          ДК «Укргазвидобування»НАК «Нафтогаз України»;

про          стягнення 316 049,59 грн.

Суддя: Мандриченко О.В.

Представники

Від позивача          :          Тищенко А.В., представник, довіреність №14/05-08/01

від 14.05.2008р.;

Від відповідача:          Загурська О.Й., представник, довіреність №814-13 від 14.08.2007 р.;

Череповський Є.В., представник, довіреність №2-10д від 04.12.2007р.;

Від третьої особи:          Атаманчук Д.І., представник, довіреність №2-10д від 04.12.2007 р.

На підставі статті 77 ГПК України справа була відкладена слуханням: з 16.05.2008 р. по 03.06.2008 р., з 03.06.2008 р. по 26.06.2008 р., з 26.06.2008 р. по 17.07.2008 р. з 17.07.2008 р. по 11.09.2008 р., з 11.09.2008 р. по 30.09.2008 р., з 30.09.2008 р. по 21.10.2008 р.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Концерн «Укравтопром-Інвест»звернувся до господарського суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача 316 049,59 грн. заборгованості, 3 251,31 грн. витрат по сплаті держмита та 118,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу з мотивів, вказаних у позовній заяві.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 03.06.2008 р. на підставі ст. 27 ГПК України залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ДК «Укргазвидобування»НАК «Нафтогаз України».

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 17.07.2008 р. на підставі ст. 69 ГПК України, врахувавши подане в засіданні суду представниками позивача та відповідача клопотання про продовження строку вирішення даного спору, продовжено строк вирішення спору у даній справі на невизначений термін.

Представником позивача подано додаткові пояснення до позовної заяви, в яких він підтримав доводи, викладені в позовній заяві та просив суд позов задовольнити.

Відповідач у наданому відзиві на позов просить відмовити Концерну «Укравтопром-Інвест»у задоволенні позовних вимог з підстав того, що третя особа не розрахувалась з відповідачем за поставлену позивачем продукцію, а тому строк виконання зобов’язання з оплати відповідачем вартості поставленої продукції не настав, а, отже, з боку відповідача немає порушення прав позивача.

Представник позивача судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити.

Представник відповідача в засідання суду 21.10.2008 р. не з’явився та не повідомив суд про причини неявки, хоча про час і місце судового засідання був повідомлений належним чином.

Представник третьої особи проти доводів позивача заперечував, просив в позові відмовити.

Розглянувши документи і матеріали, додані до позовної заяви, заслухавши пояснення представників сторін та третьої особи, всебічно і повно з’ясувавши всі обставини справи, оцінивши докази, які мають значення для вирішення спору, господарський суд,—

В С Т А Н О В И В:

Між ДП «Укрнафтогазкомплект»НАК «Нафтогаз України»та Концерном «Укравтопром-Інвест»23.07.2004 р. укладено договір № 290-04, за умовами якого, позивач зобов’язався поставити відповідачу продукцію виробничо-технічного призначення, а відповідач прийняти і оплатити продукцію на умовах, викладених у договорі (п. 1.1 договору).

На виконання умов договору позивач поставив відповідачу узгоджену специфікаціями 1, 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8, 9 та 10 продукцію за видатковими накладними №№ ИсРА-0000595 від 09.08.2004р., ИсРА-0000702 від 16.09.2004р., ИсРА-0000831 від 11.10.2004р., ИсРА-0001137 від 20.12.2004р., ИсРА-0001143 від 22.12.2004р., ИсРА-0001150 від 23.12.2004р., ИсРА-0001151 від 03.01.2005р., ИсРА-0002209 від 16.09.2005р., ИсРА-0002220 від 19.09.2005р., ИсРА-0002222 від 20.09.2005р., ИсРА-0002223 від 20.09.2005р., ИсРА-0002228 від 21.09.2005р., ИсРА-0002231 від 22.09.2005р., ИсРА-0002233 від 23.09.2005р., ИсРА-0002239 від 26.09.2005р., ИсРА-0002240 від 26.09.2005р., ИсРА-0002247 від 27.09.2005р., КсРА-0000353 від 27.09.2005р., ИсРА-0002251 від 27.09.2005р., ИсРА-0002526 від 21.12.2005р., ИсРА-0002548 від 27.12.2005р., ИсРА-0002549 від 27.12.2005р. на загальну суму 3 130 239,84 грн.

В період з 01.07.2004р. по 17.03.2008р. за отриману за договором № 290-04 продукцію відповідач перерахував на поточний рахунок позивача грошові кошти на загальну суму 2 814 190,25 грн., що підтверджується наявними в матеріалах справи банківськими довідками № 34-19-34/1825 та № 16/2-56/372.

Предметом спору стало питання заборгованості відповідача на загальну суму 316 049,59 грн. перед позивачем за поставлену останнім продукцію відповідачу на підставі договору № 290-04 від 23.07.2004р.

Оцінюючи наявні в матеріалах справи документи та досліджені в засіданні суду докази, господарський суд вважає позовні вимоги Концерну «Укравтопром-Інвест»необґрунтованими та такими, що задоволенню не підлягають. При цьому, господарський суд виходить з наведеного нижче.

Відповідно до ст. 173 ГК України господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управлена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Основними видами господарських зобов'язань є майново-господарські зобов'язання та організаційно-господарські зобов'язання.

Господарські зобов’язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать (ст. 174 ГК України).

Згідно ст. 193 ГК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Договір є підставою виникнення цивільних прав і обов’язків (ст. 11, 626 ЦК України), які мають виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до договору (ст. 526 ЦК України), а одностороння відмова від виконання зобов’язання не допускається (ст. 525 ЦК України).

Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов’язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Зобов’язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Пунктом 3.5 договору № 290-04 від 23.07.2004р. передбачено, що остаточні розрахунки за поставлену продукцію здійснюються відповідачем після поставки продукції та підписання акту приймання-передачі продукції на протязі 3-х банківських днів з дня надходження коштів від споживача продукції (ДК «Укргазвидобування», ДК «Укртрансгаз», ВАТ «Укртранснафта»).

Статтею 251 ЦК України встановлено, що строком є певний період у часі, зі спливом якого пов’язана дія чи подія, яка має юридичне значення.

Терміном є певний момент у часі, з настанням якого пов’язана дія чи подія, яка має юридичне значення.

Як вбачається зі ст. 252 ЦК України, строк визначається рокам, місяцями, тижнями, днями або годинами.

Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати.

При цьому, специфіка визначення терміну вказівкою на подію, яка має неминуче настати, полягає в тому, що в момент укладення договору сторони відповідних правовідносин в силу об’єктивних обставин не можуть знати точної дати настання цієї події.

Отже, виходячи з аналізу п. 3.5 договору, сторони визначили строк виконання зобов’язання відповідача щодо оплати отриманої продукції –3 банківських дні, і термін –певний момент у часі, з настанням якого пов’язано виникнення вказаного зобов’язання щодо оплати продукції – день надходження коштів від споживача продукції (третьої особи у справі - ДК «Укргазвидобування»НАК «Нафтогаз України»).

Відповідно до ст. 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень (ст. 33 ГПК України).

Оскільки ДК «Укргазвидобування»НАК «Нафтогаз України»за поставлену позивачем продукцію не розрахувалась (лист відповідача до позивача № 29-13 від 14.01.2008р.), суд вважає, що строк виконання зобов’язання з оплати відповідачем вартості поставленої продукції не настав, а тому відсутнє порушення прав позивача.

Таким чином, оскільки розрахунок відповідачем з позивачем поставлений в залежність від надходження коштів від третьої особи, а кошти від споживача продукції –третьої особи відповідачу не надходили, то вимоги позивача є необґрунтованими, а тому задоволенню не підлягають.

Згідно зі статтею 49 ГПК України, судові витрати покладаються на позивача.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 43, 49, 82-85 ГПК України, господарський суд,—

В И Р І Ш И В:

У позові відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття.

Суддя                                                                                                    О.В.Мандриченко