КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.11.2008                                                                                           № 16/229

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:          Сотнікова С.В.

суддів:           Дикунської С.Я.

Дзюбка П.О.

при секретарі:

За участю представників:

від позивача - Тертичний Ю.І. (дов. від 30.10.2007р.);

від відповідача - Погрібняк Ю.Ф. (дов. № 5-1/10438 від 18.07.2008р.);

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Об"єднання співвласників багатоквартирного будинку "Політех"

на рішення Господарського суду м.Києва від 29.08.2008

у справі № 16/229 (Ярмак О.М.)

за позовом                               Об"єднання співвласників багатоквартирного будинку "Політех"

до                                                   ДП "Український державний центр радіочастот"

про                                                  стягнення 234000,00 грн.

Відповідно до ст. 77 Господарського процесуального кодексу України 14.10.2008р., 21.10.2008р., 04.11.2008р., 11.11.2008р. в судовому засіданні оголошувалась перерва.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 29.08.2008р. у справі №16/229 в позові відмовлено повністю.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, Об’єднання співвласників багатоквартирного будинку “Політех” звернулось з апеляційною скаргою, в якій просить рішення місцевого суду скасувати, прийняти нове, яким позов задовольнити з підстав невідповідності висновків суду обставинам справи, неповного з’ясування обставин, що мають значення для справи.

Відповідачем надано відзив та пояснення, в якому він заперечив доводи апеляційної скарги та просив залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції – без змін.

Колегія суддів, розглянувши доводи апеляційної скарги позивача, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши наявні матеріали справи, вважає, що скарга задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач – Об’єднання співвласників багатоквартирного будинку “Політех”, яке знаходиться в м. Києві по вул. Борщагівській, 145, є неприбутковою організацією згідно рішення ДПІ у Солом’янському районі м. Києва № 68 від 22.08.2005р. та здійснює свою діяльність на підставі Статуту та Закону України “Про об’єднання співвласників багатоквартирного будинку”.

Відповідач на підставі інвестиційного договору № 15-04.02 від 05.04.2002р. придбав нежитлове приміщення в будинку по вул. Бощагівській, 145.

Відповідно до п. 1.1 інвестиційного договору № 15-04.02 від 05.04.2002р. Державне підприємство “Український державний центр радіочастот” (“Інвестор”) інвестує свої кошти в будівництво багатоквартирного житлового будинку в м. Києві по вул. Борщагівській, 145 в обсягах та на умовах, визначених цим договором, а Науково-виробниче колективне підприємство “МІТІС” (“Підприємство”), після завершення будівництва і приймання будинку Державною комісією, передає Інвестору зареєстроване у відповідних органах виконавчої влади нежитлове приміщення в будинку по вул. Борщагівській, 145 загальною площею 94 кв.м та обладнаним над вказаним приміщенням дахом для подальшого розміщення технологічного обладнання Інвестора.

Згідно п. 2.1.3 інвестиційного договору № 15-04.02 від 05.04.2002р. Підприємство зобовязується передати Інвестору до 30 квітня 2002 року нежитлове приміщення загальною площею 94 кв.м, обладнаний над вказаним приміщенням та ліфтовою шахтою дах, та надає право розміщення на ньому технологічного обладнання Інвестора.

Згідно Свідоцтва про право власності від 01.12.2004р. нежитлове приміщення № 122-офіс площею 92,10 кв.м, яке розташоване в м. Києві по вул. Борщагівська № 145 (літера А) дійсно належить державі Україна та враховується на балансі Державного підприємства “Український державний центр радіочастот” на праві державної власності.

Як вбачається з пояснень сторін, відповідач користується частиною даху над нежитловим приміщенням, яке знаходиться на його балансі згідно Свідоцтва про право власності від 01.12.2004р., для розміщення технологічного обладнання.

15.08.2005р. позивач (Управитель) та відповідач (власник) уклали договір № 18 відносин власника нежитлового приміщення та ОСББ “Політех”.

Відповідно до умов зазначеного договору, його предметом є: залучення осіб для надання послуг власнику нежитлового приміщення з управління неподільним та загальним майном житлового комплексу, забезпечення належної його експлуатації, якісне та своєчасне наданя житлово-комунальних послуг, забезпечення відповідних умов користування неподільним та загальним майном власника. Власник бере участь у витратах на виконання зазначених робіт пропорційно розміру площі належного йому приміщення.

На виконання умов зазначеного договору відповідачем перераховувались щомісячні платежі на рахунок позивача, що не заперечується сторонами.

01.01.2006р. сторони уклали Додаткову угоду № 1 до договору № 18 від 15.08.2005р., відповідно до п. 1 погодили, що з метою забезпечення належного користування неподільним та загальним майном співвласників багатоповерхового будинку, власник нежитлового приміщення (відповідач) перераховує щомісячні добровільні внески у розмірі 6000 грн. на розрахунковий рахунок управителя.

Протоколом № 21 від 15.01.2006р. позивач надав погодження розташування технологічного обладнання відповідача на даху 3 секції житлового будинку по вул. Борщагівській, 145 орієнтовною площею 60 кв.м з 01.01.2006р.

05.03.2007р. та 27.04.2007р. відповідач перерахував на розрахунковий рахунок позивача добровільні внески на загальну суму 72000 грн. (платіжні доручення № 168 від 05.03.2007р., № 449 від 27.04.2007р.).

Протоколом від 20.12.2007р. позивач надав погодження розташування технологічного обладнання відповідача на даху 3 секції житлового будинку по вул. Борщагівській, 145 площею 300 кв.м з 01.01.2008р.

07.02.2008 р. позивачем прийнято рішення про зобов'язання відповідача звільнити займаний дах 3 секції будинку (протокол № 7 від 07.02.08) та направлено відповідачу лист № 11/02/08 від 11.02.2008р. з вимогою звільнити дах в термін до 25 лютого 2008 p.

1 березня 2008 р. позивачем було укладено договір оренди №1/08 з ТОВ “Татра– Україна” про передачу даху 3 секції будинку № 145 в оренду.

Відповідач станом на день розгляду справи в суді продовжує користуватись дахом 3 секції житлового будинку по вул. Борщагівській, 145, що не заперечується сторонами.

На думку позивача, відповідачем завдано збитки у вигляді неодержаного прибутку (втраченої вигоди) у зв’язку з бездіяльністю відповідача, яка полягала у невиконанні вимог позивача щодо звільнення даху будинку, що унеможливило виконання позивачем зобов’язання за договором №1/08 від 01.03.2008р., який було розірвано.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є:

1) договори та інші правочини;

2) створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності;

3) завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі;

4) інші юридичні факти.

Цивільні права та обов'язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства.

Статтею 174 Господарського кодексу України передбачено, що господарські зобов'язання можуть виникати:

безпосередньо із закону або іншого нормативно-правового акта, що регулює господарську діяльність;

з акту управління господарською діяльністю;

з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать;

внаслідок заподіяння шкоди суб'єкту або суб'єктом господарювання, придбання або збереження майна суб'єкта або суб'єктом господарювання за рахунок іншої особи без достатніх на те підстав;

у результаті створення об'єктів інтелектуальної власності та інших дій суб'єктів, а також внаслідок подій, з якими закон пов’язує настання правових наслідків у сфері господарювання.

Відповідно до ст. 623 Цивільного кодексу України боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Розмір збитків, завданих порушенням зобов’язання, доказується кредитором.

Згідно ст. 224 Господарського кодексу України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту, права або законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Статтею 225 ГК України встановлено, що до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включається неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов’язання другою стороною.

Колегія суддів відзначає, що позивачем не надано беззаперечних доказів на підтвердження виникнення будь-якого господарського зобов’язання між позивачем та відповідачем, невиконання якого надавало б право позивачу вимагати відшкодування завданих збитків. Наявність двосторонніх договірних правовідносин позивача з третіми особами не може породжувати будь-яких зобов’язань для відповідача.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про необґрунтованість та недоведеність позовних вимог, у зв’язку з чим вони задоволенню не підлягають.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Апелянтом не надано беззаперечних доказів на підтвердження тих доводів, на які він посилається в апеляційній скарзі та позовній заяві.

Згідно ст. 101 ГПК України апеляційний господарський суд не зв’язаний доводами апеляційної скарги (подання) і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що рішення Господарського суду міста Києва від 29.08.2008р. у даній справі відповідає фактичним обставинам та матеріалам справи, прийнято з правильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, підстав для його скасування або зміни не вбачається.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103, 105 ГПК України Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Об’єднання співвласників багатоквартирного будинку “Політех” залишити без задоволення, а рішення Господарського суду міста Києва від 29.08.2008р. у справі № 16/229 – без змін.

Матеріали справи № 16/229 повернути Господарському суду міста Києва.

Головуючий суддя                                                                      Сотніков С.В.

Судді                                                                                          Дикунська С.Я.

Дзюбко П.О.

20.11.08 (відправлено)