ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

24 листопада 2008 р.

№ 2-1/4664-2008

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого судді

Шаргала В.І.,

суддів:

Мачульського Г.М.,

Рогач Л.І.

розглянувши матеріали

касаційної скарги

Фонду державного майна України

на постанову

Севастопольського апеляційного господарського суду від 15.09.2008р.

у справі

№2-1/4664-2008 Автономної Республіки Крим

за позовом

Спільного українсько-російського підприємства у формі акціонерного товариства закритого типу "Джемієт"

до

1.          Закритого акціонерного товариства "Джемієт"

2.          Фонду державного майна України

3-ті особи

1. ТОВ "Солюкс"

2. ВАТ "Біопрепарат"

3.АТ "Шаркон-Інко"

4.КП "Ялтинське бюро технічної інвентаризації"

5. Фонду майна Автономної Республіки Крим

про

Визнання права власності

ВСТАНОВИВ:

Касаційна скарга Фонду державного майна України на постанову Севастопольського апеляційного господарського суду від 15.09.2008р. справі №2-1/4664-2008 подана до Вищого господарського суду України з порушенням вимог розділу ХІІ1 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з частиною 4 статті 111 Господарського процесуального кодексу України до скарги, зокрема, додаються докази сплати державного мита. Поряд з цим статтею 46 названого Кодексу визначено, що державне мито сплачується в доход державного бюджету України в порядку і розмірі встановленому Законодавством.

Порядок і розміри сплати Державного мита регулюються Декретом Кабінету Міністрів України “Про державне мито” від 21.01.1993 р. №7-93.

За змістом підпункту г) пункту 2 статті 3 зазначеного Декрету державне мито з апеляційних і касаційних скарг на рішення та постанови господарських судів справляється у розмірі 50 відсотків ставки, що підлягає сплаті у разі подання для розгляду спору в першій інстанції, а із спорів майнового характеру - 50 відсотків ставки, обчисленої виходячи з оспорюваної суми.

Пунктом 35 ст. 4 названого Декрету встановлено, що від сплати державного мита звільняються державні органи приватизації - за позовами, з якими вони звертаються до суду та господарського суду, в усіх справах, пов'язаних із захистом майнових інтересів держави, та за вчинення нотаріусами виконавчих написів про стягнення заборгованості з орендної плати, а також за проведення аукціонів, за операції з цінними паперами.

В даному випадку орган приватизації - Фонд державного майна України є відповідачем у справі, тому не може скористатися вищезазначеною пільгою і повинен сплатити мито за подання касаційної скарги у встановленому законом порядку і розмірі.

До касаційної скарги ФДМУ докази сплати держаного мита не надані, що є підставою для повернення поданої касаційної скарги відповідно до пункту 4 частини першої статті 1113 Господарського процесуального кодексу України.

Поряд із наведеним касаційна інстанція зауважує на тому, що відповідно до приписів частини 3 статті 1113 Господарського процесуального кодексу України після усунення обставин, зазначених у пунктах 1, 2, 3, 4, 6 частини першої цієї статті, сторона у справі має право повторно подати касаційну скаргу у загальному порядку з урахуванням вимог статтей 53, 110, 111 цього Кодексу.

Тобто, повторно звертаючись до касаційної інстанції після виправлення недоліків зазначених у даній ухвалі та дотримавшись при цьому порядку подання касаційної скарги визначеному ст. 109 Кодексу та всіх приписів статті 111 Господарського процесуального кодексу України щодо форми і змісту скарги, скаржник повинен подати клопотання про відновлення пропущеного строку, встановленого для подання касаційного скарги, із зазначенням причин пропуску цього строку.

Керуючись статтями 86, 111, пунктом 4 частини 1 статті 1113 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Фонду державного майна України на постанову Севастопольського апеляційного господарського суду від 15.09.2008р. справі №2-1/4664-2008 повернути скаржнику без розгляду.

Головуючий суддя

Шаргало В.І.

Суддя

Мачульський Г.М.

Суддя

Рогач Л.І.