ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа № 41/176

30.09.08

За позовом Відкритого акціонерного товариства «Укртелеком»в особі Інформаційно-розрахункового центру Київської міської філії

До Товариства з обмеженою відповідальністю «ЄвроЕнергоГруп»

Про                    стягнення 3 242,09 грн.

Суддя Спичак О.М.

Представники:

від позивача: Сидоренко О.В. –довіреність № 2980 від 08.04.08;

від відповідача: не з’явилися;

Обставини справи :

Відкрите акціонерне товариство “Укртелеком” в особі Інформаційно-розрахункового центру Київської міської філії звернулось в Господарський суд м. Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЄвроЕнергоГруп» про стягнення 3 242,09 грн. заборгованості за договором № K.U.-1964 від 01.12.2005, в тому числі 2 862,70 грн. –основного боргу, 101,77 грн. –пені, 257,30 грн. –збитки від інфляції, 20,32 грн. –3% річних, крім того 102,00 грн. –державного мита та 118, 00 грн. –витрат за інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Ухвалою суду від 11.08.2008 розгляд справи було призначено на 02.09.2008.

02.09.2008 представник відповідача у судове засідання не з”явився, про причини неявки суд не повідомив, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином.

02.09.2008 розгляд справи було відкладено на 30.09.2008.

30.09.2008 представник відповідача повторно в судове засідання не з”явився, про причини неявки суд не повідомив, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав заявлені позовні вимоги повністю.

Згідно до статті 75 Господарського процесуального кодексу України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Відповідно до статті 85 Господарського процесуального кодексу України в судовому засіданні 30.09.2008р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані матеріали справи та заслухавши пояснення представника позивача, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

01.12.2005 року між Відкритим акціонерним товариство “Укртелеком” в особі Інформаційно-розрахункового центру Київської міської філії та Товариством з обмеженою відповідальністю «ЄвроЕнергоГруп»був укладений Договір № K.U.-1964 про надання послуг бізнес-мережі Утел, за умовами якого (п. 1.1) позивач надає відповідачу на території України послуги зв’язку (далі - послуги), а відповідач приймає надані послуги та сплачує їх вартість відповідно до діючих тарифів.

Згідно п. 3.1 Договору не пізніше 10 (десятого) числа місяця, що настає за розрахунковим, позивач виставляє відповідачу рахунок для оплати вартості наданих послуг.

Відповідно до п. 3.3 Договору вартість послуг визначається на підставі встановлених позивачем тарифів, що діяли на момент надання послуг згідно з додатками до цього Договору.

Пунктом 3.2 Договору встановлено, що відповідач повинен оплатити рахунок за послуги протягом десяти календарних днів з моменту його отримання, шляхом перерахування належної до сплати суми на розрахунковий рахунок позивача.

Відповідно до п. 3.3 Договору, вартість послуг визначається на підставі встановлених позивачем тарифів, що діяли на момент надання послуг згідно з додатками до цього Договору.

Статтею 33 ЗУ “Про телекомунікації” встановлений обов’язок споживача своєчасно сплачувати за отримані телекомунікаційні послуги.

Позивач на виконання умов договору надавав відповідачу послуги електрозв’язку, забезпечував працездатність каналу зв’язку, що підтверджується матеріалами справи та документами обліку наданих послуг, проте відповідач належним чином не виконав свої зобов’язання, оскільки за надані позивачем послуги електрозв’язку повністю не розрахувався, заборгувавши останньому, станом на 01.05.2008, суму в розмірі 2 862,70 грн.

26.03.2008 року позивачем на адресу відповідача була направлена претензія № 18-2577 з вимогою сплатити заборгованість за надані послуги. Дана претензія була залишена відповідачем без відповіді та належного реагування.

Оцінюючи подані позивачем докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об’єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав.

Згідно статті 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

З наданих Відкритим акціонерним товариством "Укртелеком" доказів вбачається, що позивач виконав в повному обсязі зобов’язання, покладені на нього договором.

Відповідачем не надано жодних заперечень та доказів на спростування обставин, викладених позивачем у позовній заяві.

Як визначено частиною 1 статті 193 Господарського кодексу України, суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов’язання –відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Частиною 2 статті 193 Господарського кодексу України зазначено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов’язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов’язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до статей 525, 526 Цивільного кодексу України зобов’язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від виконання зобов’язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно частини 1 статті 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Частиною 5 статті 33 Закону України “Про телекомунікації” передбачено, що споживачі телекомунікаційних послуг зобов’язані виконувати умови договору про надання телекомунікаційних послуг у разі його укладення, у тому числі своєчасно оплачувати отримані ними телекомунікаційні послуги.

Таким чином, на день розгляду справи основний борг відповідача у розмірі 2 862,70 грн. документально підтверджений та відповідає обліковим даним позивача, а тому визнаний судом обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Крім того, статтею 546 Цивільного кодексу України передбачено, що виконання зобов’язань може забезпечуватись згідно з договором неустойкою, яку боржник повинен сплатити в разі неналежного виконання зобов’язань.

Відповідно до частин 1, 3 статті 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно частини 2 статті 551 Цивільного кодексу України, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Відповідно до частини 2 статті 36 Закону України “Про телекомунікації” у разі затримки оплати за надані телекомунікаційні послуги споживачі сплачують пеню, яка обчислюється від вартості неоплачених послуг у розмірі облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який нараховується пеня.

Окрім, того п. 4.2 Договору встановлено, що в разі затримки оплати за надані послуги понад встановлені цим Договором терміни, відповідач сплачує позивачу пеню, яка обчислюється від вартості неоплачених послуг у розмірі облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який нараховується пеня, за кожну добу затримки відповідно до Закону України «Про телекомунікації».

Відповідач припустився прострочення платежу, тому на підставі вимог п. 4.2 Договору та частини 2 статті 36 Закону України “Про телекомунікації” позивач просить стягнути з відповідача пеню в розмірі 101,77 грн.

Зважаючи на викладене вище, суд вважає за доцільне стягнути з відповідача пеню в розмірі 101,77 грн., яка нарахована позивачем за прострочення виконання грошового зобов’язання.

За змістом частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних з простроченої суми, якщо законом або договором не встановлений інший розмір процентів. Чинне законодавство не містить обмежень щодо даного виду відповідальності.

Таким чином, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача 257,30 грн. збитків від інфляції та 3% річних у розмірі 20,32 грн. нарахованих позивачем за прострочення виконання зобов’язання підлягають задоволенню.

Судові витрати відповідно до вимог статті 49 ГПК України покладаються на відповідача.

Враховуючи вищевикладене та ст. ст. 32, 33, 34, 44, 49, 75, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, —

В И Р І Ш И В:

1.          Позов задовольнити повністю.

2.          Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ЄвроЕнергоГруп» (01004, м. Київ, вул. Басейна, 6А, ) на користь Відкритого акціонерного товариства “Укртелеком” в особі Інформаційно-розрахункового центру Київської міської філії (02192, м. Київ, вул. Міста Шалетт, 1 ) 2862 (дві тисячі вісімсот шістдесят дві) грн. 70 коп. основного боргу, 101 (сто одна) грн. 77 коп. пені, 257 (двісті п’ятдесят сім) грн. 30 коп. збитків від інфляції, 20 (двадцять) грн. 32 коп. 3% річних, 102 (сто дві) грн. 00 коп. витрат по сплаті державного мита та 118 (сто вісімнадцять) грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття, а у разі, якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення, воно набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя                                                                                  О.М. Спичак

Дата підписання рішення: 11.11.2008 року