ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" лютого 2008 р. Справа № 33/206-07

вх. № 7558/3-33

Суддя господарського суду Лаврова Л.С.

при секретарі судового засідання Шаршакова Н.А.

за участю представників сторін:

позивача - не з*явився відповідача - не з*явився

розглянувши справу за позовом ДП "Газ-тепло" НАК "Нафтогаз України", м. Київ

до Борівське підприємство теплових мереж, смт. Борова

про стягнення 1081472,00 грн.

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Дочірнє підприємство "Газ-тепло" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" у позовній заяві просить суд стягнути з відповідача, Борівського підприємства теплових мереж заборгованість в сумі 1081472,59 грн, а також покласти на відповідача витрати по сплаті державного мита та за інформаційно-технічне забезпечення судового процесу. Свої вимоги позивач обгрунтовує неналежним виконанням з боку відповідача умов договору комісії № 12/05-452 від 01.10.05р.

Представник позивача у судових засіданнях підтримує позовні вимоги в повному обсязі.

Представник відповідача у відзиві на позов проти позовних вимоги заперечує. Свої заперечення обгунтовує тим, що сума боргу вважається погашеною на підставі заяви про залік зустрічних однорідних вимог, яку відповідач направив позивачу 14.03.07р.

У запереченні на відзив відповідача позивач посилається на п 5.3. вищезазначеного договору, в якому зазначена, що комісійна плата здійснюється позивачем при умові 100% оплати вартості "теплової енергії". Так як відповідач не розрахувався повністю по вищевказаному договору комісії, то у позивача не настав строк виконання своїх грошових зобов*язань (що є однією з умов проведення заліку). Крім того, позивач зазначив, що відповідно до ст. 601 ЦК України аргументи відповідача щодо проведення зарахування зустрічних однорідних вимог є необгрунтованими, так як вимоги не є однорідними. Комісійна винагорода - це оплата послуг за продаж "теплової енергії". Крім того, умовою проведення заліку є зустрічність вимог. Отже, сторони повинні брати участь у двох зобов*язаннях, і при цьому кредитор за одним зобов*язанням є боржником за іншим зобов*язанням. Крім того, позивач посилається на те, що відповідно до п.9.4 договору про надання послуг з переробки природного газу та транспортування теплової енергії передбачено зарахування зустрічних вимог лише за згодою обох сторін.

У судовому засіданні оголошувалася перерва з 15.08.07р. до 17.08.07р. до 14:00 год., з 18.12.07р. до 20.12.07р. до 10:00., з 20.12.2007 року до 14.01.2008р. о 10.00год., з 14.01.2008 року до 01.02.2008 р. о 10.00 год.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін по справі, дослідивши їх доводи судом встановлено, що між позивачем та відповідачем було укладено договір комісії № 12/05-452 від 01.10.2005р. (а.с. 9-14). Предметом цього договору була – теплова енергія, вироблена відповідно до договору про надання послуг з переробки природного газу та транспортування теплової енергії № 17/05-451 від 01.10.05р., укладеного між позивачем (Комітентом) та відповідачем (Комісіонером). Вся теплова енергія, що реалізувалась відповідачем за договором, є власністю позивача (п. 1.1. договору). Відповідно до умов даного договору позивач доручав, а відповідач зобов’язувався укласти від свого імені правочини з реалізації теплової енергії відповідно до умов договору зі споживачами за рахунок позивача (п. 2.1. договору комісії ).

У відповідності до п.4.1. договору позивач був зобов’язаний оформити факт передачі відповідачу теплової енергії, а відповідач повинен був цей обсяг теплової енергії прийняти, шляхом складання актів приймання –передачі. Відповідно до п.4.7. договору загальний обсяг теплової енергії, реалізованої відповідачем Споживачам, повинен відповідати обсягу Теплової енергії, отриманому від Комітента (позивача).

Відповідно до п.4.8. договору, відповідач повинен був забезпечити своєчасну оплату Теплової енергії спожитої Споживачами за спожиту теплову енергію по Угодам, укладеним на виконання умов цього договору.

Згідно до п. 4.9. договору відповідач прийняв на себе поруку (делькредере) перед позивачем за виконання Споживачами своїх зобов'язань по Угодах.

У відповідності до п.5.1. договору оплата за реалізовану відповідачем теплову енергію здійснюється Споживачами на зазначений в договорі рахунок позивача грошовими коштами.

Також сторони домовились, що умови цього договору також регулюють відносини, що склалися між позивачем та відповідачем за договором про надання послуг з переробки природного газу та транспортування теплової енергії № 17/05-451 від 01.10.05р.

Комісійна винагорода становить 0,1% від вартості фактично реалізованої в межах договору теплової енергії, а додаткова комісійна винагорода (за умов делькредере) становить 0,1% від вартості фактично реалізованої теплової енергії. Всього комісійна винагорода фактично становить 0,2% від вартості реалізованої теплової енергії (п. 5.2. договору комісії ). Також відповідно до п. 5.3. договору комісії сторони домовились, що сплата позивачем комісійної винагороди здійснюється на рахунок відповідача шляхом перерахування відповідних сум із грошових коштів, отриманих позивачем від споживачів на рахунок, зазначений в п. 5.1. договору. Сплата позивачем комісійної винагороди здійснюється не пізніше 15-го числа місяця, наступного за звітним при умові 100% оплати вартості тепалової енергії за такий звітний місяць.

Як видно з матеріалів справи, в період з жовтня 2005р. по квітень 2006р., на виконання умов договору, позивач передав відповідачеві теплову енергію в кількості 16162,931 гігакалорій на загальну суму 2230734,43 грн., у свою чергу, відповідач прийняв обумовлену у договорах теплову енергію та реалізував її кінцевим споживачам. Факт приймання –передачі теплової енергії підтверджується актами приймання-передачі (а.с. 24-30) та звітом комісіонера (а.с. 31-37).

Матеріалами справи встановлено, відповідач частково сплатив за теплову енергію в розмірі 1149261,84 грн., у зв’язку чим заборгованість відповідача за теплову енергію склала 1081472,59 грн.

Умовами договору комісії строк виконання зобов’язань не був визначений, у зв’язку з чим в порядку ст. 530 ЦК України позивач направив відповідачу повідомлення–вимогу № 54/11-752-1697 від 25.04.2007р. про погашення заборгованості за договором комісії на суму 1081472,59 грн., в якій повідомив його про наявність боргу та вимагав оплатити заборгованість за поставлену теплову енергію, відповідно до зобов’язань, які відповідач взяв на себе згідно з умовами договору (а.с. 73), але відповідач заборгованість зазначену в вимозі не сплатив.

Також між ДП «Газ- тепло» та Борівським підприємством теплових мереж було укладено 01.10.2005р. договір № 17/05-451 про надання послуг з переробки природного газу та транспортування теплової енергії. Умова договору було визначено, що з метою виконання умов договору позивач зобов’язувався забезпечувати відповідача природним газом, а відповідач зобов’язувався на свій ризик виконувати певну роботу, а саме: здійснювати послуги з переробки природного газу в готову продукцію відповідно до технічних умов і передати її позивачу, а позивач зобов’язувався прийняти готову продукцію та оплатити відповідачу послуги з переробки. Природній газ, що є сировиною для вироблення готової продукції та сама готова продукція є власністю позивача (п. 1.1 договору).

Відповідно до додатку №4 до договору №17/05-451 від 01.10.2005 р. –протоколу про погодження витрат на виробництво готової продукції сторони погодили певний порядок розподілу грошових коштів, що надходять на поточний рахунок ДП „Газ-тепло” на виконання п. 5.1. договору комісії №12/05-452 від 01.10.2005 р.

Відповідно до акту звірки взаєморозрахунків станом на 31.12.2006р. відповідач стверджував, що у позивача перед ним за договором № 17/05-451 від 01.10.2005р. за переробку природного газу утворилась заборгованість у розмірі 952059,62 грн. та заборгованість за договором № 12/05-452 від 01.10.2005р. по комісійній винагороді у розмірі 1081472,59 грн. (т.1 а.с. 92).

При розгляді матеріалів справи встановлено, що 14.03.2007 р. відповідач надіслав на адресу позивача заяву про залік зустрічних однорідних вимог на суму 1472829,83 грн., в яку були включені зобов’язання позивача перед відповідачем за договорами про надання послуг з переробки природного газу та транспортування теплової енергії №17/04-301 від 01.10.04р. на суму 462845,91 грн., № 17/05-451 від 01.10.05р. на суму 952059,62 грн., № 17/06-886 від 29.09.06р. на суму 50400,28 грн. та за договорами комісії по комісійній винагороді № 12/04-302 від 01.10.04р. на суму 2830,50 грн., № 12/05-452 від 01.10.05р. на суму 4461,47 грн., № 12/06-887 від 29.09.06р. на суму 232,05 грн. відповідно до ст. 601 ЦК України. Дана заява не була акцептована позивачем.

Відповідно до ст. 601 ЦК України зобов'язання припиняється зарахуванням зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав, а також вимог, строк виконання яких не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги. Зарахування зустрічних вимог може здійснюватися за заявою однієї із сторін.

Відповідно до ч.1 ст.202 Господарського кодексу України, господарське зобов'язання припиняється : - виконанням, проведеним належним чином;

- зарахуванням зустрічної однорідної вимоги або страхового зобов'язання;

- у разі поєднання уравненої та зобов'язаної сторін в одній особі;

- за згодою сторін; через неможливість виконання та в інших випадках, передбачених цим Кодексом або іншими законами, а також відповідно частини 2 цієї ж статті, у разі його розірвання або визнання недійсним за рішенням суду.

Суд прийшов до висновку, що вимоги відповідача та позивача один до одного є однорідними, вимоги є грошовими, а термін виконання зобов'язання щодо сплати комісійної винагороди відповідачу настав, а тому визнає припиненими зобов'язання відповідача по сплаті позивачу 1081472,59 грн. зарахуванням зустрічних однорідних вимог.

Керуючись ст. 33, 45-49, 82-85 ГПК України, ст.601 ЦК України, ст.202 ГК України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити.

Суддя Лаврова Л.С.