Харківський апеляційний
господарський суд
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21  жовтня 2008 року                    Справа № Б-39/100-08

Харківський апеляційний господарський суд у
складі колегії суддів: головуючого
судді     Олійника В.Ф.,

судді     Гончар Т.В.,

судді     Кравець Т.В.

при секретарі -Бігун О.В.

за участю представників сторін:

акціонера  - ОСОБА_1

ЗАТ «Садко» -Дубкова В.І.(дов.
№ 18 від 11.03.08 р.), Чумака В.А. (дов. № 16 від 04.03.08р.)

розглянувши  апеляційну  скаргу
акціонера, ОСОБА_1 (вх. № 2317 Х/2-5)
на ухвалу
господарського   суду   Харківської
області   від  04.09.2008 р.   по
справі № Б-39/100-08

за заявою: ОСОБА_1, м.
Харків

по визнання банкрутом та ліквідацію Закритого
акціонерного товариства «Садко»,  м.
Харків

в с т а н о в и л а:

Ухвалою   господарського   суду
Харківської   області   від
04.09.2008 р. повернуто заяву ОСОБА_1 про визнання банкрутом та
ліквідацію Закритого акціонерного товариства «Садко»без розгляду з підстав,
передбачених ст. 62 ГПК України з тих мотивів, що заява не підлягає розгляду в
господарських судах України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 порушує питання про скасування
зазначеної ухвали та передачу справи до розгляду суду першої інстанції,
посилаючись на неправильне застосування судом норм процесуального права,
зокрема ст. 62 ГПК України та порушеннями при цьому ст. 16 ГПК України, згідно
якої справи у спорах між господарським товариством та його акціонером,
пов'язаних із створенням, діяльністю, управлінням та припиненням діяльності
цього товариства розглядаються господарським судом. Також судом не
застосована  ст. 4 ГПК України, оскільки
спір вирішувався без врахування підстав, передбачених ч. 3 ст. 155 ЦК України
щодо ліквідації товариства, якщо вартість його активів стає меншою від
мінімального розміру статутного капіталу, встановленого законом.

Закрите акціонерне товариство «Садко»в поясненнях від 21.10.08р.  просить оскаржувану ухвалу залишити без змін,
апеляційну скаргу - без задоволення, вважає її безпідставною, необґрунтованою
та незаконною, оскільки апелянт не є стороною у справі про визнання банкрутом
та ліквідацію ЗАТ «Садко».

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги в межах
вимог, передбачених ст.101 ГПК України на предмет  правильності застосування господарським судом
норм процесуального права, колегія суддів приходить до висновку про залишення  апеляційної скарги без задоволення з
наступних підстав.

Як вбачається із матеріалів справи та встановлено судом
апеляційної інстанції 01.09.2008 року до господарського суду Харківської
області надійшла заява про визнання банкрутом та ліквідацію ЗАТ „Садко”, яку
подано та підписано акціонером ЗАТ „Садко” ОСОБА_1, що останній підтверджує
наданою до заяви копією виписки з реєстру власників іменних цінних паперів №
34/305  від 17.10.07р. (а.с. 9).

Повертаючи скаржнику заяву та додані до неї документи місцевий
господарський суд виходив з того, що заяву про
визнання банкрутом та ліквідацію ЗАТ „Садко” подано та підписано
акціонером ЗАТ „Садко” ОСОБА_1, який не є ані кредитором ані боржником.

Відповідно до ч.1 ст.7 Закону України "Про відновлення
платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (далі -Закон)
заява про порушення справи про банкрутство подається боржником або кредитором у
письмовій формі, підписується керівником боржника чи кредитора (іншою особою,
повноваження якої визначені законодавством або установчими документами). Згідно
ст. 1 вищезазначеного Закону: боржник -СПД, не спроможний виконати свої грошові
зобов'язання перед кредиторами протягом трьох місяців після настання
встановленого строку їх сплати. Кредитор -юридична або фізична особа, яка має
вимоги щодо грошових зобов'язань до боржника.

Справа про банкрутство порушується господарським судом згідно п. З
ст.6 Закону, якщо безспірні вимоги кредитора (кредиторів) до боржника сукупно
складають не менше трьохсот мінімальних розмірів заробітної плати, які не були
задоволені боржником протягом трьох місяців після встановленого для їх
погашення строку, якщо інше не передбачене цим Законом.

На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку відмовити у
прийнятті та повернути заяву про визнання банкрутом та ліквідацію ЗАТ „Садко” та
додані до неї документи без розгляду.

З такими висновками місцевого господарського суду погоджується
колегія суддів апеляційної інстанції, зазначивши наступне.

Згідно зі статтею 4-1 ГПК України господарські суди розглядають
справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому ГПК України, з
урахуванням особливостей, встановлених Законом. Отже, господарські суди,
розглядаючи справи про банкрутство, повинні керуватися Законом і застосовувати
лише ті статті або відповідні частини статей ГПК України, які мають
універсальний характер для будь-якої форми судового процесу.

Згідно ст. 2 ГПК України господарський суд порушує справи про
банкрутство за письмовою заявою будь-кого з кредиторів, боржника.

Провадження у справах про банкрутство, згідно ст. 5 Закону
регулюється  цим Законом. Отже цим
законом встановлено певний порядок
звернення та розгляду питання стосовно банкрутства. Статтею 7 Закону
передбачено, що заява про порушення справи про банкрутство подається боржником
або кредитором. Статтею 1 Закону визначено, що
кредитор - це юридична або фізична особа, яка має у встановленому
порядку підтверджені документами вимоги щодо зобов'язання боржника заплатити
кредитору певну грошову суму відповідно до
цивільно-правового договору та інших підстав, передбачених цивільним
законодавством України.

Таким чином, за правилами зазначених вище статей підстави для
подання особою заяви про порушення
справи про банкрутство ЗАТ «Садко»настають у разі наявності ознак,
передбачених вищевказаними статтями, вразі їх сукупності.

Як підтверджують матеріали справи і вірно встановлено судом першої
інстанції між ЗАТ «Садко»та ОСОБА_1 не існує ніяких грошових зобов'язань, у
зв*язку  з чим ОСОБА_1  не є кредитором ЗАТ «Садко»та не має  законних підстав для звернення до суду з заявою
про визнання банкрутом та ліквідацію ЗАТ «Садко».

При цьому посилання ОСОБА_1 на лист Харківського територіального
управління Державної комісії з цінних паперів та фондового ринку  № 2393 від 14.12.07р. (а.с. 6) в якому
зазначено, що наявність пакету акцій ЗАТ «Садко»надає право вимагати скликання
загальних зборів акціонерів для вирішення питання про ліквідацію товариства,
або звернутися до господарського суду з позовом про визнання товариства
банкрутом, не може вважатися таким, що ґрунтується на законі у разі такого
звернення з ініціативи саме акціонера.

А посиланням в апеляційній скарзі на ст. 16 ГПК України і те, що
справи між  господарським товариством та
його акціонером, які пов'язані із створенням, діяльністю та припиненням
діяльності цього товариства розглядаються господарським судом, надана власна
оцінка з довільним тлумаченням норм законодавства і спростовуються
вищезазначеними нормами чинного законодавства.

Дійсно, відповідно до ст. 12 ГПК України господарським судам  підвідомчі справи, що виникають з
корпоративних відносин у спорах між
господарським товариством та його учасником (засновником, акціонером) у
тому числі учасником, який вибув, а також між учасниками (засновниками,
акціонерами) господарських товариств, що пов'язані із створенням, діяльністю,
управлінням та припиненням діяльності цього товариства, крім трудових спорів.

Під корпоративними відносинами в розумінні ч. 3 ст. 167 ГК України
маються на увазі відносини, що виникають, змінюються та припиняються щодо
корпоративних прав.

Однак, ОСОБА_1 звернувся із заявою до господарського суду
Харківської області з іншим предметом
вимог - визнати банкрутом та ліквідувати ЗАТ „Садко”, що регулюється
Законом.

В силу ст. 61 ГПК України питання про прийняття позовної заяви
вирішується суддею.

При надходженні заяви про порушення справи про банкрутство суддя
зобов'язаний розглянути заяву в 5-тиденний термін і відповідно до п.1 ст.8
Закону прийняти цю заяву, якщо вона належним чином оформлена, тобто подана з
дотриманням вимог цього Закону  та ГПК України.

Отже при розгляді заяви про порушення справи про банкрутство
обов'язок судді полягає в перевірці відповідності заяви вимогам Закону та ГПК
України. Невідповідність заяви імперативним вимогам п.1 ст.7 Закону тягне за
собою повернення заяви в обов*язковому порядку.

Невідповідність підстав вимог заяви про порушення справи про
банкрутство вимогам Закону тягне за собою наслідки, передбачені п. 1 ст. 62 ГПК
України. Так, суд відмовляє у прийнятті позовної заяви, якщо вона не підлягає
розгляду в господарських судах України і повертає її заявнику разом з доданими
позовними матеріалами

На думку колегії суддів, господарський суд Харківської області
при  винесенні оскаржуваної ухвали
правомірно керувався приписами  норм
Закону та ст. 62 ГПК України, оскільки заява ОСОБА_1 про порушення справи про
банкрутство ЗАТ «Садко»не містить викладених обставин щодо правомірності його
звернення до господарського суду з вимогою визнати банкрутом та ліквідувати ЗАТ
«Садко»і доказів в обґрунтування цього заявником не надано.

Але, дійшовши обґрунтованого висновку відмовити у прийнятті заяви,
оскільки  заява не підлягає розгляду в
господарських судах України, суд повернув заяву і додані документи без
розгляду, що не відповідає його висновку.

Враховуючи викладене, колегія суддів апеляційного господарського
суду дійшла висновку, що ухвала господарського суду Харківської області від
04.09.2008 р. по справі № Б-39/100-08 підлягає уточненню-зміні, а апеляційна
скарга -залишенню без задоволення.

На підставі вищезазначеного та керуючись 63,  99, 101, 102, п. 4 ст. 103, ст. ст. 105, 106
Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів апеляційного
господарського суду, -

постановила:

Апеляційну скаргу
ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду Харківської області від 04.09.2008 р.
по  справі № Б-39/100-08 змінити,
виклавши резолютивну частину ухвали в наступній редакції: відмовити заявнику у
прийнятті  заяви та повернути заяву про
визнання банкрутом ЗАТ «Садко»заявнику разом з доданими позовними матеріалами.

Головуючий суддя
В.Ф.Олійник

Суддя                                                    Т.В. Гончар

Суддя
Т.В. Кравець

Постанова
підписана  23.10.2008 р.