ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2008 р.

№ 16/39

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Плюшка І.А. - головуючого,

Разводової С.С.,

Самусенко С.С.

розглянувши у відкритому

судовому засіданні касаційну

скаргу           Відкритого акціонерного товариства Торгівельно-фінансовий банк "Контракт"

на постанову          Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 02.08.2007 року

у справі          № 16/39

господарського суду          Полтавської області

за позовом          Відкритого акціонерного товариства Торгівельно-фінансовий банк "Контракт"

до          Закритого акціонерного товариства "Лубенський ремонтний завод"

про          стягнення заборгованості в сумі 261 008, 68 грн.

та за зустрічним позовом          Закритого акціонерного товариства "Лубенський ремонтний завод"

до          Відкритого акціонерного товариства Торгівельно-фінансовий банк "Контракт"

за участю представників:

позивача –          Мельник І.В.

відповідача -           Биховченко Р.І.

У судовому засіданні 25.03.2008 року оголошувалась перерва до 01.04.2008 року

ВСТАНОВИВ:

У січні 2007 року Відкрите акціонерне товариство Торгівельно-фінансовий банк "Контракт" звернулося до господарського суду Полтавської області з позовом до Закритого акціонерного товариства "Лубенський ремонтний завод" про стягнення заборгованості в сумі 261 008, 68 грн.

Закрите акціонерне товариство "Лубенський ремонтний завод" звернулося до господарського суду Полтавської області з зустрічним позовом до Відкритого акціонерного товариства Торгівельно-фінансовий банк "Контракт" про визнання іпотечного договору від 12.03.2004 року припиненим.

Рішенням господарського суду Полтавської області від 10.05.2007 року у даній справі (суддя Тимощенко О.М.) задоволенні первісні позовні вимоги, стягнуто з Закритого акціонерного товариства "Лубенський ремонтний завод" на користь Відкритого акціонерного товариства Торгівельно-фінансовий банк "Контракт" заборгованість у розмірі 261 008,68 грн., за рахунок звернення стягнення на предмет іпотеки –нерухомого майна –комплексу (будівлі та споруди Лубенського ремонтного заводу та в задоволені зустрічних позовних вимог відмовлено.

Постановою Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 02.08.2007 року (судді: Ткаченко Б.О., Лобань О.І., Федорчук Р.В.) рішення господарського суду Полтавської області від 10.05.2007 року скасовано, прийнято нове рішення яким у задоволенні первісного позову Відкритому акціонерному товариству Торгівельно-фінансовий банк "Контракт" відмовлено повністю; зустрічний позов Закритого акціонерного товариства "Лубенський ремонтний завод" до Відкритого акціонерного товариства Торгівельно-фінансовий банк "Контракт" про визнання іпотечного договору від 12.03.2004 року припиненим задоволено; визнано іпотечний договір від 12.03.2004 року, укладений між Відкритим акціонерним товариством "Акціонерний комерційний банк розвитку малого та середнього бізнесу "Антарес" та Закритим акціонерним товариством "Лубенський ремонтний завод", припиненим з 25.12.2006 року.

Не погоджуючись з постановою Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 02.08.2007 року Відкрите акціонерне товариство Торгівельно-фінансовий банк "Контракт" звернулось до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить скасувати постанову          Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 02.08.2007 року у справі № 16/39, а рішення господарського суду Полтавської області від 10.05.2007 року у даній справі залишити без змін.

Відповідачем по первісному позову надано письмові пояснення (відзив на касаційну скаргу) в яких Закрите акціонерне товариство "Лубенський ремонтний завод" просить постанову Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 02.08.2007 року у справі № 16/39 залишити без змін, а касаційну скаргу Відкритого акціонерного товариства Торгівельно-фінансовий банк "Контракт" без задоволення.

Колегія суддів, обговоривши доводи касаційної скарги, заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування господарськими судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п. 1 ст. 1119 ГПК України касаційна інстанція за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити рішення першої інстанції або постанову апеляційної інстанції без змін, а скаргу –без задоволення. Касаційна скарга залишається без задоволення, якщо суд визнає, що рішення або постанова господарського суду прийняті з дотриманням вимог матеріального та процесуального права.

Як встановлено апеляційним господарським судом та вбачається з матеріалів справи, що між Відкритим акціонерним товариством "Акціонерний комерційний банк розвитку малого та середнього бізнесу "Антарес" та Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю "Кропів'янське" був укладений кредитний договір № 38/04 від 02.03.2004 року.

У п. 3.9. договору визначено, що забезпеченням кредиту є фінансова порука Гораєвського Ігоря Леонідовича, Гораєвського Леоніда Юліксовича, Відкритого акціонерного товариства "Південбудмеханізація", Суб'єкта підприємницької діяльності Ропай М.М. та майнова порука Закритого акціонерного товариства "Лубенський ремонтний завод", Закритого акціонерного товариства "Прилуктваринмаш-Холдінг", застава майбутнього врожаю озимих культур.

12.03.2004 року між Відкритим акціонерним товариством "Акціонерний комерційний банк розвитку малого та середнього бізнесу "Антарес" (іпотекодержатель) та Закритим акціонерним товариством "Лубенський ремонтний завод" (іпотекодавець-майновий поручитель) укладено іпотечний договір.

У відповідності до п. 1.2. договору предметом іпотеки є комплекс (будівлі та споруди Лубенського ремонтного заводу)

Ст. 1 Закону України "Про іпотеку" визначила, що іпотека –вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до ст. 11 Закону України "Про іпотеку" майновий поручитель несе відповідальність перед іпотекодержателем за невиконання боржником основного зобов'язання виключно в межах вартості предмета іпотеки.

Відповідно до довідки Відкритого акціонерного товариства Торгівельно-фінансовий банк "Контракт" (який є правонаступником Відкритого акціонерного товариства "Акціонерний комерційний банк розвитку малого та середнього бізнесу "Антарес") №02/07-3454 від 12.01.2007 року зобов'язання Закритого акціонерного товариства "Лубенський ремонтний завод" за відсотками, комісією та пенею за Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю "Кропів'янське" складають 261008,68 грн.

Ухвалою господарського суду Вінницької області від 12.12.2006 року у справі №5/65-06 ліквідоване Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю "Кропів'янське".

Ухвалою господарського суду Вінницької області від 25.12.2006 року у справі №5/65-06 роз'яснено, що суми непогашених грошових вимог, не задоволених за недостатністю майна боржника, а саме: ВАТ Торгівельно-фінансовий банк "Контракт" –686800 грн. (перша черга), 2404675,42 грн. (четверта черга), 499290,78 грн. (шоста черга) вважаються погашеними.

Відповідно до ч. 6 ст. 31 Закону України про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" вимоги, не задоволені за недостатністю майна, вважаються погашеними.

У відповідності до ст. 609 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється ліквідацією юридичної особи (боржника або кредитора), крім випадків, коли законом або іншими нормативно-правовими актами виконання зобов'язання ліквідованої юридичної особи покладається на іншу юридичну особу, зокрема за зобов'язаннями про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю.

Оскільки основне зобов'язання СТОВ "Кропів'янське" по кредитному договору № 38/04 від 02.03.2004 року припинено у зв'язку з визнанням підприємства банкрутом та ліквідацією підприємства, а грошові вимоги ВАТ Торгівельно-фінансовий банк "Контракт" згідно ухвали господарського суду Вінницької області від 25.12.2006 року по справі №5/65-06 є погашеними, колегія Вищого господарського суду приходить до висновку про безпідставність первісних позовних вимог.

Стосовно зустрічних позовних вимог необхідно зазначити наступне, ч.2 п. 7 ст. 16 Цивільного кодексу України визначено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є припинення правовідношення.

У відповідності з п. п. 7.3. іпотечного договору від 12.03.2004 року договір діє до повного виконання зобов'язань позичальником або до припинення права іпотеки у випадках, що прямо передбаченні чинним законодавством.

У п. 1 ст. 17 Закону України "Про іпотеку" зазначено, що іпотека припиняється у разі припинення основного зобов'язання або закінчення строку дії іпотечного договору.

У ч. 1 ст. 559 Цивільного кодексу України визначено, що порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності.

Враховуючи викладене вище та визнання СТОВ "Кропів'янське" банкрутом і ліквідацією останнього, а грошові вимоги кредитора згідно ухвали господарського суду Вінницької області від 25.12.2006 року у справі №5/65-06 є погашеними апеляційний суд прийшов до висновку та колегія суддів Вищого господарського суду з ним погодилась щодо правомірності зустрічної позовної вимоги про визнання іпотечного договору від 12.03.2004 року припиненим з моменту припинення основного зобов'язання, а саме з 25.12.2006 року.

Крім того, у матеріалах справи є рішення господарського суду міста Києва від 04.01.2006 року у справі № 26/637, яке набрало законної сили, яким у задоволенні позовних вимог Закритому акціонерному товариству "Лубенський ремонтний завод" про визнання іпотечного договору від 12.03.2004 року недійсним відмовлено, зустрічні позовні вимоги ВАТ Торгівельно-фінансовий банк "Контракт" про звернення стягнення на предмет іпотеки в сумі 2191650,76 грн. задоволено.

Однак апеляційна інстанція не прийняла до уваги посилання позивача на ухвалу господарського суду м Києва від 22.01.2007 року по справі №26/637, оскільки в даному випадку мова йде про погашення грошових вимог ВАТ Торгівельно-фінансовий банк "Контракт" згідно ухвали господарського суду Вінницької області від 25.12.2006 року по справі №5/65-06.

У відповідності до ст. 101 ГПК України, апеляційним судом повторно було розглянуто справу та перевірено законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції.

З даними висновками апеляційного суду повністю погоджується судова колегія Вищого господарського суду України, оскільки вони відповідають матеріалам справи, встановленим судом обставинам та вимогам закону.

Інші твердження скаржника про порушення і неправильне застосування господарським судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного рішення не знайшли свого підтвердження, в зв’язку з чим підстав для зміни чи скасування законного та обґрунтованого судового акту колегія суддів не вбачає.

Враховуючи те, що у касаційній інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи у суді першої інстанції за винятком процесуальних дій, пов'язаних із встановленням обставин справи та їх доказуванням, прийнята постанова відповідає нормам чинного законодавства та підстав для її скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119, 11111 Господарського процесуального кодексу України Вищий господарський суд України, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Касаційну Відкритого акціонерного товариства Торгівельно-фінансовий банк "Контракт"залишити без задоволення.

2. Постанову Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 02.08.2007 року у справі № 16/39 залишити без змін.

Головуючий                                                                                 І. А. Плюшко

Судді                                                                                                    С. С. Разводова

С. С.Самусенко