ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.03.08 Справа № 11/54

Суддя Сало І.А.

При секретарі судового засідання Боржієвській Л.А.

По справі:

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю торгово-виробничої групи „Ценртбуд”, м.Львів

До відповідача: Приватного підприємства „Моноліт”, м.Кам”янка-Бузька Львівської області

Про стягнення 675,24грн.

У відкритому судовому засіданні взяли участь представники:

Від позивача: не з’явився

Від відповідача: не з’явився

Суть позову:

Розглядається справа за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю торгово-виробничої групи „Ценртбуд” про стягнення із Приватного підприємства „Моноліт” 673,03грн.основного боргу та 2,21грн. річних.

Ухвалою господарського суду від 28.02.2008року порушено провадження у справі та призначено до розгляду на 20.03.2008року.

Представники сторін в судове засідання не з’явилися.

Відповідно до статті 75 ГПК України, суд вважає за можливе розглянути справу при відсутності сторін, за наявними у справі матеріалами, яких достатньо для встановлення обставин і вирішення спору по суті.

В процесі розгляду справи суд встановив наступне:

06.11.2006року позивач здійснив поставку товарних цінностей відповідачу, на суму 673,03грн., що підтверджується накладною № 06-0100118 від 06.11.06р.

Враховуючи те, що оплата за поставлений товар не була здійснена, позивач звернувся до суду із позовом про стягнення заборгованої суми в розмірі 673,03грн. На суму заборгованості позивачем нараховано 2,21грн. річних відповідно п.2 ст. 625 ЦК України.

Таким чином, загальна сума позову складає 675,24грн.

Дослідивши представлені суду докази, суд вважає позовні вимоги підтвердженими матеріалами справи та такими що підлягають до задоволенню частково з огляду на наступне:

Позивачем поставлено товар відповідачу на підставі накладної № 06-0100118 від 06.11.06р. Дані правовідносини за своєю суттю є разовим договором поставки, оскільки однією із сторін угоди виступає постачальник (продавець), другою –отримувач (покупець); Відповідно до ч.1 ст.263 Господарського кодексу України, господарсько-торгівельною діяльністю є діяльність, що здійснюється суб”єктами господарювання у сфері товарного обігу, спрямована на реалізацію продукції виробничо-технічного призначення і виробів народного споживання, а також допоміжна діяльність, яка забезпечує їх реалізацію шляхом надання відповідних послуг. Ч.1 ст. 264 зазначає, що матеріально-технічне постачання та збут продукції виробничо-технічного призначення і виробів народного споживання як власного так і придбаних у інших суб»єктів господарювання, здійснюється суб»єктами господарювання шляхом поставки, а у випадках, передбачених цим кодексом, також на основі договорів купівлі-продажу. Укладення разового договору поставки підтверджується розхідною накладною № 06-0100118 від 06.11.06р. Згідно приписів ч.1 ст. 665 ЦК України одна сторона (продавець) передає або зобов”язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов”язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму в розмірі, встановленому домовленістю, відповідно до ст. 632 ЦКУ. Моментом виконання обов”язку продавця передати товар покупцеві є накладна, яка є і доказом отримання останнім товару. Ст. 692 ЦК України покладає на покупця обов”язок оплатити товар після його прийняття. У разі прострочення оплати товару продавець має право вимагати оплату товару. Ціна товару вказана у видатковій накладній і становить 673,03грн.

Згідно частини 2 ст.509 ЦК України, зобов’язання виникають з підстав, вказаних у ст.. 11 ЦК України, у тому числі з угод, передбачених законом, а також із угод, хоча і не передбачених законом, але не суперечних йому. Виникнення прав та обов’язків пов’язано з юридичними фактами, які підтверджують виникнення між сторонами правовідносин. Таким чином, між сторонами виникли правовідносини, у силу яких Товариство з обмеженою відповідальністю торгово-виробнича група „Ценртбуд” виконало постачання товару, а Приватне підприємство „Моноліт” зобов’язалось провести оплату, при цьому строк оплати сторонами визначений не був.

Ст. 530 ЦК України передбачає, що якщо строк (термін) виконання боржником обов”язку не встановлений або визначений момент пред”явлення вимоги, вредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати обов"язок у семиденний строк від дня пред”явлення вимоги, якщо обов”язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

10.01.2008року позивачем надіслано відповідачу лист-вимогу № 18/ЦБ-ЮР від 28.12.2007року, яка була залишена останнім без реагування та задоволення.

Відповідно ч.5 ст. 7 ГПК України підприємства та організації, що одержавши претензію, зобов’язані задовольнити обґрунтовані вимоги заявника.

Крім суми основної заборгованості позивачем правомірно нараховано у відповідності до п.2 ст. 625 ЦК України 3% річних за користування чужими коштами, що складає 2,21грн., які сплачує боржник на вимогу кредитора у випадку прострочення виконання зобов’язання.

В судове засідання позивачем подано докази сплати суми основної заборгованості в розмірі 673,03грн., що підтверджено банківською випискою від 04.03.2008року.

Таким чином, су припиняє провадження у справі в частині стягнення основного боргу.

Судові витрати слід покласти на відповідача, оскільки спір виник з його вини.

Керуючись ст. 49, п.1.1 ст.80, ст.ст. 82-84, 116 ГПК України,

суд,-

в и р і ш и в :

Позов задоволити частково.

Стягнути з Приватного підприємства „Моноліт”, вул. Незалежності, 27, м.Кам”янка-Бузька Львівської області () на користь Товариства з обмеженою відповідальністю торгово-виробничої групи „Ценртбуд”, вул.Зелена, 147, м.Львів () 2,21грн. річних, 102,00грн. держмита та 118грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

В частині стягнення суми основного боргу провадження у справі припинити.

Наказ видати відповідно до ст. 116 ГПК України.

Суддя                                                                                           Сало І.А.