ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

04.11.08                                                                                           Справа № 01/45-91

Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії:

головуючого-судді Мельник Г.І.

суддів: Новосад Д.Ф.

Михалюк О.В.

розглянувши апеляційне подання прокурора м. Луцька за № 5/з-вих. від 19.09.2008 року

на рішення господарського суду Волинської області від 11.09.2008 року

у справі № 01/45-91

за позовом: прокурора м. Луцька в інтересах держави та територіальної громади м. Луцька в особі Відділу майна міської комунальної власності Департаменту економіки Луцької міської ради

до відповідача: Приватної промислово-торговельної фірми "ЮСІ", м. Харків

про розірвання договору купівлі-продажу від 17.10.2005 року, зобов’язання повернути приміщення,

За участю представників:

від прокуратури: Макогон Ю.І. –прокурор відділу (посвідчення № 28 від 12.03.2007 року);

від позивача: не з’явився;

від відповідача: не з’явився;

ВС Т А Н О В И В :

Рішенням господарського суду Волинської області (суддя І.О. Якушева) від 11.09.2008 року у справі № 01/45-91 у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Прокурор м. Луцька з постановленим рішенням не погодився, вніс апеляційне подання, в якому просить його скасувати та прийняти нове, яким позовні вимоги задоволити, оскільки вважає дане рішення незаконним, необґрунтованим і таким, що прийняте з неправильним застосуванням норм матеріального права та за невідповідності висновків, викладених у рішенні місцевого господарського суду, обставинам справи. При цьому покликається на те, що проведеною прокуратурою м. Луцька перевіркою встановлено, що відповідачем всупереч п. 5.2 договору купівлі-продажу, укладеного 17.10.2005 року між Відділом обліку майна міської комунальної власності та Приватною промислово-торгівельною фірмою «ЮСІ», не забезпечуються зобов’язання щодо дотримання експлуатаційних, екологічних, санітарних і протипожежних норм, а навпаки, чиняться перешкоди іншим співвласникам в користуванні належним їм майном шляхом недопущення користування сходовими клітками. Доказом вказаних порушень, на думку скаржника, є висновок МВ ГУ МНС України у Волинській області № 1076 від 02.07.2008 року, в якому зазначено про порушення відповідачем вимог ДБН В.1.1-7-2002 п. 5.13, оскільки останнім закрито сходову клітку в межах першого поверху, чим перекрито шлях евакуації з другого та третього поверхів. Посилається також на те, що тривалий час підприємець Дмитрук Р.С. не міг виконати взяті на себе за договором купівлі-продажу нежитлових приміщень загальною площею 186,7 м2 за адресою: м. Луцьк, вул. Лесі Українки, 33 (другий та третій поверхи) від 21.04.2006 року, інвестиційні зобов’язання щодо реконструкції придбаних приміщень, в тому числі виконання проектних робіт з капітального ремонту вказаних приміщень та облаштування окремого входу, тому що працівники фірми «ЮСІ»не допускали фахівців проектно-вишукувального інституту до обстеження будівлі для здійснення проектування робіт, що підтверджується листом інституту від 29.12.2006 року. Враховуючи вищенаведене, скаржник вважає, що у зв’язку з істотним порушенням Приватною промислово-торгівельною фірмою «ЮСІ»умов договору, укладеного з позивачем, зазначений договір необхідно розірвати в судовому порядку та зобов’язати відповідача повернути придбані ним згідно договору купівлі-продажу від 17.10.2005 року приміщення.

Відповідач –Приватна промислово-торговельна фірма «ЮСІ»у відзиві на апеляційне подання (№ 57-юр. від 24.10.2008 року) зазначає, що відповідно до ч. 3 ст. 23 Закону України «Про приватизацію невеликих державних підприємств»до договору включаються зобов’язання сторін, які були визначені умовами аукціону, конкурсу чи викупу, відповідальність та правові наслідки їх невиконання, а згідно рішення Луцької міської ради № 26/27 від 20.01.2006 року та умов конкурсу, що були опубліковані в газеті «Волинь»за № 8 від 24.01.2006 року переможець конкурсу, яким став підприємець Дмитрук Р.С., був зобов’язаний облаштувати окремий вхід до придбаних приміщень. Вважає необґрунтованим покликання позивача на порушення Приватною промислово-торгівельною фірмою «ЮСІ» умов договору купівлі-продажу від 17.10.2005 року, оскільки за весь період володіння придбаними приміщеннями контролюючими органами не було зроблено жодних зауважень щодо дотримання відповідачем експлуатаційних, екологічних, санітарних та протипожежних норм. Крім того, зазначає, що приміщення, які знаходяться за адресою: вул. Лесі Українки, 33 у м. Луцьку (2-3 поверхи), перебувають в аварійному стані, ніким не експлуатуються, а відповідач нікому не чинить перешкоди у проведенні ремонтних робіт. На підставі наведеного просить в задоволенні апеляційного подання відмовити, а рішення господарського суду Волинської області від 11.09.2008 року у справі № 01/45-91 залишити без змін.

Сторони явку уповноважених представників в судове засідання не забезпечили, причини неявки суду не повідомили, клопотань про відкладення розгляду справи не подавали, хоча були належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, про що свідчать повідомлення про вручення поштових відправлень № 366111 та № 366113, тому колегія вирішила розглянути справу без участі їх представників за наявними у справі матеріалами у відповідності до вимог ст. 75 ГПК України.

Прокурор в судовому засіданні доводи апеляційного подання підтримав з підстав, викладених у ньому, просив апеляційне подання задоволити, а рішенням господарського суду Волинської області від 11.09.2008 року у справі № 01/45-91 скасувати та прийняти нове, яким позовні вимоги задоволити.

Розглянувши апеляційне подання та відзив на нього, вивчивши матеріали справи, наявні в ній докази, заслухавши пояснення прокурора, колегія Львівського апеляційного господарського суду вважає, що у задоволенні апеляційного подання слід відмовити, а рішенням господарського суду Волинської області від 11.09.2008 року у справі № 01/45-91 –залишити без змін.

При цьому колегія виходила з наступного.

Аналізом матеріалів справи колегією встановлено, що 10.12.2004 року між Житлово-комунальним підприємством № 1 та Приватною промислово-торгівельною фірмою «ЮСІ»було укладено договір оренди нежитлових приміщень комунальної власності № 205, згідно умов якого відповідач прийняв в оренду приміщення 1-го поверху будинку, розташованого в м. Луцьку по вул. Лесі Українки, 33, загальною площею 211,3 кв. м.

Рішенням Луцької міської ради № 23/17 від 18.04.2005 року «Про перелік об’єктів, які підлягають приватизації»нежитлове приміщення за адресою: м. Луцьк, вул. Лесі Українки, 33 площею 74,6 кв. м. включено до переліку об’єктів, що підлягають приватизації за конкурсом.

17.10.2005 року між Відділом обліку майна міської комунальної власності (Продавець) та Приватною промислово-торгівельна фірмою «ЮСІ»(Покупець) було укладено договір купівлі-продажу, згідно умов якого Продавець передав, а Покупець купив нежитлове приміщення загальною площею 74,6 кв. м, в тому числі приміщення № І 1-го поверху площею 10,8 кв. м., приміщення № II 2-го поверху площею 19,3 кв. м., 1, 2, 3, 4 площею 25,2 кв. м., приміщення № ІІІ 3-го поверху площею 19,3 кв. м., що знаходиться за адресою: м. Луцьк вул. Лесі Українки, 33.

21.04.2006 року між Відділом обліку майна міської комунальної власності (Продавець) та підприємцем Дмитруком Р.С. (Покупець) укладено договір купівлі-продажу нежитлових приміщень (2-3 поверхи) загальною площею 186,7 кв. м., що знаходяться за адресою: м. Луцьк, вул. Лесі Українки, 33.

З матеріалів справи вбачається, що підставою звернення прокурора м. Луцька в інтересах держави та територіальної громади м. Луцька в особі Відділу майна міської комунальної власності департаменту економіки Луцької міської ради до господарського суду Волинської області з позовною заявою про розірвання договору купівлі-продажу від 17.10.2005 року та зобов’язання Приватну промислово-торгівельну фірму «ЮСІ» повернути придбані нею за цим договором приміщення було невиконання відповідачем зобов’язань щодо дотримання експлуатаційних, екологічних, санітарних і протипожежних норм, передбачених законодавчими актами України, здійснення перешкод іншим співвласникам, в тому числі підприємцю Дмитруку Р.С., в користуванні належним їм майном шляхом недопущення їх до користування сходовими клітками спільного користування.

Проаналізувавши документальні докази у справі та вимоги чинного законодавства, що регулює дані правовідносини, колегія вважає обґрунтованим та таким, що відповідає дійсним обставинам справи, висновок місцевого господарського суду про відмову у задоволенні позовних вимог з огляду на наступне.

Пунктом 5.2 договору купівлі-продажу від 17.10.2005 року передбачено, що обов’язковим при експлуатації об’єкта будівлі (споруди, приміщення) і земельної ділянки, що до нього прилягає, є дотримання експлуатаційних, екологічних, санітарних і протипожежних норм, передбачених законодавчими і нормативними актами України та розпорядженнями місцевої влади, регулярно проводити прибирання закріпленої за ним території та під’їзних шляхів до неї.

В апеляційній скарзі апелянт покликається на те, що висновком Луцького МВ ГУ МНС України у Волинській області № 1076 від 02.07.2008 року встановлено порушення відповідачем вимог ДБН В.1.1-7-2002 п. 5.13, оскільки останнім закрито сходову клітку в межах першого поверху, чим перекрито шлях евакуації з другого та третього поверхів.

З’ясуванням доказів у справі колегією встановлено, що рішенням виконавчого комітету Луцької міської ради від 25.11.2004 року № 460 «Про заселення вільних квартир та виведення житлових приміщень зі складу гуртожитків»квартири № 1-6, розташовані в будинку № 33 по вул. Лесі Українки в м. Луцьку, у зв'язку з пожежею виведені зі складу житлового фонду. Сходова клітка на 1-му поверсі в будинку по вул. Лесі Українки, 33 у м. Луцьку згідно договору купівлі-продажу від 17.10.2005 року належить на праві приватної власності ППТФ «ЮСІ». В матеріалах справи відсутні відомості про притягнення відповідача до відповідальності за порушення, про які йдеться в листі Луцького МВ ГУ МНС України у Волинській області № 1076 від 02.07.2008 року. Крім того, доказів того, що 2-3 поверхи будинку № 33 по вул. Лесі Українки в м. Луцьку на момент проведення прокурорської перевірки та в процесі розгляду даної справи судом першої інстанції кимось експлуатувалися або в них хтось проживав матеріали справи не містять і в суді апеляційної інстанції дана обставина скаржником також не доведена. Враховуючи наведене, колегія погоджується з висновком місцевого господарського суду про безпідставність доводів прокурора про те, що вищевказана сходова клітка є у спільному користуванні, забезпечує можливість евакуації людей з будинку на випадок пожежі чи іншої надзвичайної ситуації, тобто виконує функцію евакуаційних шляхів виходів. Інших доказів, які б свідчили про порушення відповідачем експлуатаційних, екологічних, санітарних і протипожежних норм матеріали справи не містять і скаржником колегії такі не надано.

Пунктами 4.4 та 5.4.4. договору купівлі-продажу від 21.04.2006 року передбачено інвестиційні зобов'язання підприємця Дмитрука Р.С., зокрема, щодо проведення капітального ремонту придбаного приміщення в термін до 31.12.2007 року, обладнання окремого входу придбаних приміщень відповідно до умов конкурсу та заборону перепродажу об'єкта до виконання цих інвестиційних зобов'язань. В матеріалах справи знаходиться витяг з газети «Волинь»за № 8 від 24.01.2006 року, в якій опубліковано умови приватизаційного конкурсу з продажу нежитлових приміщень, зокрема, 2-3 поверхів будинку за адресою: м. Луцьк, вул. Лесі Українки, 33, переможцем якого став підприємець Дмитрук Р.С.. Згідно умов конкурсу покупець зобов’язаний облаштувати окремий вхід до придбаних приміщень.

В процесі розгляду даної справи місцевим господарським судом встановлено і перевірено колегією, що в грудні 2007 року до працівників магазину ППТФ «ЮСІ», розташованого на 1-му поверсі будівлі по вул. Л.Українки, 33, зверталися працівники Волинської філії «НДІ «Проектреконструкція»з проханням допуску їх до підвального приміщення магазину з метою обстеження та підготовки технічного заключення про можливість подальшого використання під житло згорівшого приміщення. Після узгодження питання допуску до підвального приміщення магазину з керівником підрозділу ППТФ «ЮСІ», працівниками інституту було обстежено підвальне приміщення, за замовленням Дмитрука Р.С. виготовлено передпроектну пропозицію реконструкції будинку, яку передано на розгляд ППТФ «ЮСІ».

Враховуючи вищенаведене, покликання скаржника на те, що тривалий час підприємець Дмитрук Р.С. не міг виконати взяті на себе за договором купівлі-продажу від 21.04.2006 року інвестиційні зобов’язання, зокрема, щодо виконання проектних робіт з капітального ремонту вказаних приміщень та облаштування окремого входу, тому що працівники фірми «ЮСІ»не допускали фахівців проектно-вишукувального інституту до обстеження будівлі для здійснення проектування робіт, не приймаються колегією до уваги як такі, що не ґрунтуються на доказах у справі. Поряд з цим, скаржником не подано колегії доказів, які б свідчили про здійснення відповідачем перешкод іншим співвласникам в користуванні належним їм майном шляхом недопущення їх до користування сходовими клітками спільного користування.

Відповідно до ч. 8 ст. 23 Закону України «Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)»органи приватизації здійснюють контроль за виконанням покупцем умов договору купівлі-продажу, а в разі невиконання застосовують санкції, передбачені чинним законодавством, та можуть у встановленому порядку порушувати питання про розірвання договору.

Згідно ч. 1 ст. 651 Цивільного кодексу України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Пунктом 7.7 договору купівлі-продажу від 17.10.2005 року передбачено, що при невиконанні Покупцем умов цього договору продавець має право розірвати його в установленому законодавством порядку.

У відповідності до вимог ч. 3-5 статті 188 Господарського кодексу України сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором. Сторона договору, яка одержала пропозицію про зміну чи розірвання договору, у двадцятиденний строк після одержання пропозиції повідомляє другу сторону про результати її розгляду. У разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду. З матеріалів справи вбачається, що позивач не звертався до відповідача з пропозицією про розірвання договору купівлі-продажу від 17.10.2005 року, як це передбачено вищенаведеними вимогами закону. Водночас, колегія вважає вірним висновок місцевого господарського суду про те, що недотримання позивачем вимог ч. 2 ст. 188 ГК України щодо обов’язку надіслання іншій стороні пропозицій про розірвання договору не позбавляє позивача права звертатися до суду за захистом порушеного права шляхом вчинення прямого позову про розірвання договору.

Поряд з цим, згідно ч. 2 ст. 651 Цивільного кодексу України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Однак, скаржником у справі не обґрунтовано та не доведено належним чином в чому полягало істотне порушення відповідачем умов договору купівлі-продажу від 17.10.2005 року та якої шкоди було завдано Відділу майна міської комунальної власності департаменту економіки Луцької міської ради внаслідок такого порушення.

Відтак, колегія прийшла до висновку про відсутність встановлених чинним законодавством підстав для розірвання договору купівлі-продажу від 17.10.2005 року, укладеного між сторонами у даній справі, в судовому порядку, а також застосування наслідків розірвання такого договору, передбачених ст. 653 ЦК України, та повернення відповідачем нежитлового приміщення загальною площею 74,6 кв. м, в тому числі приміщення № І 1-го поверху площею 10,8 кв. м., приміщення № II 2-го поверху площею 19,3 кв. м., 1, 2, 3, 4 площею 25,2 кв. м., приміщення № ІІІ 3-го поверху площею 19,3 кв. м., що знаходиться за адресою: м. Луцьк вул. Лесі Українки, 33.

Отже, з огляду на викладене вище, колегія Львівського апеляційного господарського суду вважає, що рішення господарського суду Волинської області від 11.09.2008 року відповідає матеріалам справи, ґрунтується на чинному законодавстві і підстав для його скасування немає, зазначені в апеляційному поданні, інші доводи скаржника не відповідають матеріалам справи, документально необґрунтовані, не базуються на законодавстві, що регулює дані правовідносини, а тому не визнаються такими, що можуть бути підставою згідно ст. 104 ГПК України для скасування чи зміни оскаржуваного рішення.

Керуючись ст. ст. 99,101,103,105 ГПК України, Львівський апеляційний господарський суд –

ПОСТАНОВИВ:

1. В задоволенні апеляційного подання прокурора м. Луцька за № 5/з-вих. від 19.09.2008 року –відмовити.

2. Рішення господарського суду Волинської області від 11.09.2008 року у справі № 01/45-91 залишити без змін.

3. Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку.

4. Матеріали справи скеровуються в господарський суд Волинської області.

Головуючий-суддя Мельник Г.І.

Суддя Новосад Д.Ф.

Суддя Михалюк О.В.