ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

14.03.08 Справа №10/9/08

Колегія суддів Запорізького апеляційного господарського суду у складі:

Головуючий суддя Кагітіна Л.П. судді Кагітіна Л.П. , Колодій Н.А. , Юхименко О.В.

при секретарі: Пересаді О.В..,

за участю представників:

позивача: Немерюк О.А. – довіреність б/н від 14.03.2008 року;

відповідача: Салімонов Р.Є. – довіреність № 05 від 08.01.2008 року;

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Закритого акціонерного товариства «Металургмонтаж-203», м. Запоріжжя на рішення господарського суду Запорізької області від 21.01.2008 р. у справі № 10/9/08

за позовом: Закритого акціонерного товариства «Металургмонтаж-203», м. Запоріжжя

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Авто-М», м. Запоріжжя

про зобов’язання повернути акт прийому-передачі об’єкта нерухомості

Закрите акціонерне товариство «Металургмонтаж-203» звернулося до господарського суду Запорізької області з позовом про зобов’язання Товариство з обмеженою відповідальністю «Авто-М» повернути Закритому акціонерному товариству «Металургмонтаж-203» акт приймання-передачі об’єкта нерухомості від 15.12.2004 року, переданий на виконання умов договору купівлі-продажу від 01.12.2004 року.

Рішенням господарського суду Запорізької області від 21.01.2008 року у справі № 10/9/08 (суддя Алейнікова Т.Г.) у задоволенні позову відмовлено.

Закрите акціонерне товариство «Металургмонтаж-203» не погодилося з висновками господарського суду першої інстанції та звернулося з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати повністю рішення господарського суду Запорізької області від 21.01.2008 р. у справі № 10/9/08 і прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Вважає, що оскаржуване судове рішення прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, висновки суду, викладені в рішенні, не відповідають дійсним обставинам справи. Посилається на те, що господарським судом першої інстанції не враховано, що єдиними належними та допустимими доказами безпідставності вимог позивача є наявність (дослідження з боку суду) оригіналу примірника акту, або інші документи, які б свідчили про передачу чи направлення поштою акту на адресу Закритого акціонерного товариства «Металургмонтаж-203» з боку відповідача, або підготовка та підписання сторонами цього акту в судовому засіданні. Посилається на те, що підготовка примірників актів приймання-передачі відповідно до кількості сторін правовідносин та повернення акту іншій стороні після підписання вимагає і звичай ділового обороту, до вимог якого, відповідно до ст. 7 Цивільного кодексу України врегульовуються і господарські відносини. Вважає, що при оцінці доказів по справі було порушено ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, оскільки судові рішення та інші документи, на які посилається суд в оскаржуваному судовому рішенні, не доводять факт повернення відповідачем позивачу акту приймання-передачі, чи знаходження цього акту у позивача.

Ухвалою Запорізького апеляційного господарського суду від 13.02.2008 року у справі № 810/9/08 апеляційний розгляд справи призначено на 14.03.2008 року.

Розпорядженням голови Запорізького апеляційного господарського суду № 476 від 13.03.2008 року справу № 10/9/08 передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючий: Кагітіна Л.П. (доповідач), судді: Колодій Н.А., Юхименко О.В., якою апеляційна скарга прийнята до розгляду.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Авто-М» у відзиві на апеляційну скаргу просить апеляційну скаргу Закритого акціонерного товариства «Металургмонтаж-203», м. Запоріжжя залишити без задоволення, а рішення господарського суду Запорізької області від 21.01.2008 р. у справі № 10/9/08 – без змін. Посилається на те, що в позовній заяві не зазначено нормативне обґрунтування позовних вимог, а в апеляційній скарзі не зазначено підстави, з яких порушено питання про перегляд рішення. Зазначає, що умовами договору купівлі-продажу від 01.12.2004 року не визначений механізм підписання та передачі сторонами акту приймання-передачі. Посилається на те, що акт приймання-передачі об’єкту нерухомості складено та підписано сторонами в момент передачі об’єкту нерухомості – 15.12.2004 року, і позивач має оформлений належним чином екземпляр акту, який він надавав суду при розгляді справ, рішення по яким набрали законної сили. Вважає, що наданими суду доказами підтверджено виконання позивачем та відповідачем вимог ст. 193 Господарського кодексу України при виконанні п. 6 договору купівлі-продажу від 01.12.2004 року.

В судовому засіданні 14.03.2008 року представники сторін підтримали свої доводи та заперечення.

За заявою представників сторін, апеляційний розгляд справи здійснювався без застосування технічних засобів запису судового процесу.

По закінченні судового засідання, за згодою представників сторін, оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Відповідно до ст. 99 Господарського процесуального кодексу України, в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у цьому розділі.

Згідно ст.101 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд не зв’язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Вислухавши присутніх представників сторін, розглянувши матеріали справи та апеляційної скарги, Запорізький апеляційний господарський суд

ВСТАНОВИВ:

01 грудня 2004 року між Закритим акціонерним товариством «Металургмонтаж-203» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Авто-М» укладено договір купівлі-продажу об’єктів нерухомості, посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Білою Т.С. та зареєстрований у реєстрі за № 2836.

Згідно п. 1 договору, Закрите акціонерне товариство «Металургмонтаж-203» передало, а Товариство з обмеженою відповідальністю «Авто-М» прийняло у власність належний продавцю на праві колективної власності об’єкт нерухомості – інв. № 0009, 0040, загальною площею – 770,4 кв.м., «К» - будівля центрального складу інв. № 0040, цегляна, загальною площею – 232,4 кв.м.

Пунктом 6 договору купівлі-продажу від 01.12.2004 року передбачено, що продавець зобов’язаний до п’ятнадцятого грудня 2004 року передати, а покупець прийняти зазначений в п. 1 договору об’єкт нерухомості, про що складається акт прийому-передачі.

Зобов’язання Товариства з обмеженою відповідальністю «Авто-М» повернути Закритому акціонерному товариству «Металургмонтаж-203» акт приймання-передачі об’єкта нерухомості від 15.12.2004 року, переданий на виконання умов договору купівлі-продажу від 01.12.2004 року, було предметом судового позову у цій справі.

Колегія суддів, заслухавши присутніх представників сторін, розглянувши матеріали справи та апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи, застосування норм матеріального та процесуального права при винесені оскаржуваного рішення, знаходить апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню в силу наступного:

Так, в обґрунтування заявлених позовних вимог, Закрите акціонерне товариство «Металургмонтаж-203» посилається на те, що виконуючи п. 6 договору, позивач підготував та передав для підписання через уповноважену від Товариства з обмеженою відповідальністю «Авто-М» на їх відібрання особу, два екземпляри акту прийому-передачі об’єкта нерухомого майна, і до теперішнього часу екземпляр акта Закритого акціонерного товариства «Металургмонтаж-203» не повернуто. Вважає, що з вини Товариства з обмеженою відповідальністю «Авто-М» не виконане зобов’язання щодо оформлення передачі об’єкту нерухомості актом прийому-передачі, у зв’язку з чим, не має можливості зняти передані за договором об’єкти з балансу підприємства. Позовні вимоги заявлені на підставі ст. 193 Господарського кодексу України, ст. 7 Цивільного кодексу України та ст. 1 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до ст.1 Господарського процесуального кодексу України, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб’єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Згідно ст. 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов’язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Статтею 7 Цивільного кодексу України передбачено, що цивільні відносини можуть регулюватися звичаєм, зокрема звичаєм ділового обороту.

Позивач вказує на те, що акти приймання-передачі складаються в тій кількості екземплярів, скількі сторін його підписують, для кожної із сторін, при цьому кожний екземпляр має однакову юридичну силу та підписується всіма сторонами.

Колегія суддів вважає вимоги позивача необґрунтованими, неправомірними та такими, що не підлягають задоволенню, в силу наступного:

Згідно п. 6 договору купівлі-продажу від 01.12.2004 року передбачено, що продавець зобов’язаний до п’ятнадцятого грудня 2004 року передати, а покупець прийняти зазначений в п. 1 договору об’єкт нерухомості, про що складається акт прийому-передачі.

Механізм підписання та передачі сторонами акту приймання-передачі договором не встановлений.

Як свідчать матеріали справи, сторонами виконані вимоги п. 6 договору, позивач передав, а відповідач прийняв об’єкт нерухомості, про що складено акт прийому-передачі, оригінал якого, наданий в судовому засіданні представником відповідача, був досліджений колегією суддів.

Згідно ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Позивачем не доведено належними доказами порушення його прав з боку відповідача у справі, не підтверджено факт відсутності у позивача акта приймання-передачі саме з вини відповідача у справі.

Відповідно до ст.35 Господарського процесуального кодексу України, факти, встановлені рішенням господарського суду (іншого органу, який вирішує господарські спори) під час розгляду однієї справи, не доводяться знову при вирішенні інших спорів, в яких беруть участь ті самі сторони.

Як встановлено колегією суддів, в провадженні господарського суду Запорізької області знаходилася справа №7/102-26/170/06-9/187/06-26/278/06-16/47/07 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Авто–М», м. Запоріжжя до Закритого акціонерного товариства «Металургмонтаж-203», м. Запоріжжя про стягнення 123256грн.00коп. Рішенням господарського суду Запорізької області від 23.04.2007 року в задоволенні позовних вимог відмовлено. Постановою Запорізького апеляційного господарського суду зазначене рішення залишено без змін. Згідно змісту вказаної постанови апеляційної інстанції: «Як встановлено господарським судом і підтверджено матеріалами справи, 15.12.2004 був складений відповідний акт прийому - передачі між ЗАТ «Металургмонтаж-203» та ТОВ «Авто-М», підписаний представниками сторін та скріплений печатками, зі змісту якого випливає, що відповідач передав, а позивач прийняв адміністративну будівлю з побутовими, складськими приміщеннями і трансформаторною підстанцією, інв. №0009 загальною площею 447кв.м та будівлю центрального складу інв.№0040 загальною площею 232,4кв.м, розташованих за адресою: м. Запоріжжя, вул. Південне шосе, 71 (копія Акту міститься в матеріалах справи, том 3, а.с.95). В процесі розгляду справи, в тому числі в суді апеляційної інстанції позивач не заперечував проти існування наведеного акту. Отже, Акт прийому-передачі свідчить про виконання відповідачем обов’язку, визначеного у пункті 6 договору купівлі –продажу щодо передачі об’єктів нерухомості у власність позивача –ТОВ «Авто-М».

Постановою Запорізького апеляційного господарського суду від 31.07.2007 року та у постанові Вищого господарського суду від 29.11.2007 року у справі № 9/18/07 за позовом Закритого акціонерного товариства «Металургмонтаж-203», м. Запоріжжя до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Авто-М», м. Запоріжжя про повернення безпідставно отриманого майна також встановлено: «На виконання умов договору від 01.12.2004р. сторонами 15.12.2004р. було підписано акт прийому –передачі об’єкту нерухомості, а саме: адміністративну будівлю з побутовими і складськими приміщеннями та трансформаторною підстанцією інв. № 0009, загальною площею 447,0кв.м., розташованої за адресою: м.Запоріжжя, вул.Південне шосе, 71; будівлю центрального складу інв. № 0040, загальною площею 232,4кв.м., розташованої за адресою: м.Запоріжжя, вул.Південне шосе, 71 (а.с114). Також 15.12.2004р. сторонами був підписаний акт приймання-передачі технічної документації, зокрема і технічний паспорт БТІ на об’єкти нерухомості, які знаходяться за адресою: м.Запоріжжя, вул.. Південне шосе,71- у кількості 2 одиниць(а.с115).»

Факти, встановлені вищезазначеними судовими актами мають преюдиціальне значення для даної справи.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується із висновком господарського суду першої інстанції щодо необґрунтованості позовних вимог.

Доводи заявника апеляційної скарги спростовуються вищевикладеним та наступним:

Так, твердження позивача про неповернення відповідачем оформленого екземпляра акту спростовуються копіями позовних заяв Закритого акціонерного товариства «Металург монтаж-203» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Авто-М» «Про усунення перешкод в користуванні приміщеннями» (справа № 20/593/07) та «Про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою» (справа № 22/442/07), до яких позивачем було додано «акт приймання-передачі об’єкта нерухомості від 15.12.2004 року», а також іншими письмовими документами позивача.

Щодо посилань позивача щодо того, що єдиним належним та допустимим доказом безпідставності вимог позивача є підготовка та підписання сторонами спірного акту приймання-передачі в судовому засіданні слід зазначити, що даний спосіб захисту не відповідає встановленим законом способам захисту порушеного права, до того ж підписання відповідного акту приймання-передачі на сьогоднішній день, буде свідчити про передачу та приймання об’єкту нерухомості та виконання умов договору саме з дати його підписання.

Таким чином, колегія суддів вважає, що господарським судом з’ясовані всі обставини справи, висновки суду відповідають фактичним обставинам справи, рішення господарського суду прийнято з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Апеляційна скарга позивача не підлягає задоволенню.

Судові витрати за позовом та апеляційною скаргою залишаються за позивачем.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 99, 101, п. 1 ст. 103, ст. 105 Господарського процесуального кодексу України, Запорізький апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Закритого акціонерного товариства «Металургмонтаж-203», м. Запоріжжя залишити без задоволення, а рішення господарського суду Запорізької області від 21.01.2008 р. у справі № 10/9/08 – без змін.

Постанову складено у повному обсязі та підписано 17.03.2008 року.

Головуючий суддя Кагітіна Л.П.

судді Кагітіна Л.П.

Колодій Н.А. Юхименко О.В.