ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________
У Х В А Л А

про
повернення позовної заяви

10
грудня 2008 р.
Справа № 2/34-08-02-2а

Суддя господарського суду   ,
розглянувши матеріали

за
позовом:
Комунального підприємства "Бершадське житлово - комунальне господарство",
Вінницька область, м.Бершадь, вул.Картвелішвілі, 44, 24400

до: Приватного підприємця ОСОБА_1,
АДРЕСА_1

про
розірвання договору та примусове стягнення коштів, 36 500 грн.

ВСТАНОВИВ
:

До
господарського суду Вінницької області надійшла позовна заява Комунального
підприємства «Бершадське житлово-комунальне господарство» до Приватного
підприємця

ОСОБА_1
про розірвання договору ФО №53 від 08.11.07 р. купівлі-продажу  та про стягнення 36500 грн. та 2500 грн.
неустойки за прострочення виконання зобов'язань.

Розглянувши
дану заяву суд дійшов висновку, що вона підлягає поверненню без розгляду
виходячи з наступного.

Не
подано доказів сплати державного мита у встановленому  розмірі та порядку.

При
поданні позову в якому об'єднано майнові і немайнові позовні вимоги  державне мито має бути сплачено з майнових
вимог (в розмірі 1% від суми позову , але не менше 6 неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян і не більше 1500 неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян, тобто не менше 102 і не більше 25500 грн.) та немайнових вимог (в
розмірі 85 грн.).

Якщо
в одній позовній заяві об'єднані вимоги майнового та немайнового характеру,
державне мито підлягає оплаті як за ставками, встановленими для позовів
майнового, так і немайнового характеру (пункт 36 Інструкції Головної державної
податкової інспекції України від 22 квітня 1993 року N 15 ( z0050-93 )
"Про порядок обчислення та справляння державного мита").

Позивачем
подано позовну заяву в якій ставляться вимоги про розірвання договору ФО №53
від 08.11.07 р. купівлі-продажу  та про
стягнення 36500 грн. та 2500 грн. неустойки за прострочення виконання
зобов'язань.

Як
доказ сплати державного мита  позивачем
надано копію платіжного доручення № 880 від 04.12.2008 року , якою сплачено
державне мито в сумі 365,00 грн. - 1% від
загальної суми стягнення грошових коштів по договору купівлі-продажу
автомобіля, тоді як з даного позову розмір мита має  складати 365+85 = 450  грн.

Таким
чином, вимоги про розірвання договору ФО №53 від 08.11.07 р. купівлі-продажу,
які є немайновими вимогами  - залишились
не оплаченими.

Поряд
з тим, відповідно до ч. 2 ст. 36 ГПК України,
письмові докази подаються в оригіналі або  в
належним  чином засвідченій копії.
Письмовими доказами є документи і матеріали, які містять дані про обставини, що
мають значення для правильного вирішення спору. Оригінали документів подаються,
коли обставини справи відповідно до законодавства мають бути засвідчені тільки
такими документами.

Всупереч
викладеному, до позовної заяви додано ксерокопії платіжних доручень про сплату
державного мита та інформаційних послуг та неналежним чином завірену копію
фіскального чеку від 05.12.08 р., як доказ відправки копії позовної заяви
відповідачу.

Також,
суд звертає увагу на те, що відповідно до п. 14 Інструкції “Про порядок
обчислення та справляння державного мита” на зворотній стороні платіжного
документа має бути запис такого змісту:” Зараховано в доход бюджету _____ грн.
(дата)”. Цей запис скріплюється першим і другим підписами посадових осіб
кредитної установи ( керівником та головним бухгалтером).

Позивачем
дані вимоги не було дотримано, тому позовна заява підлягає поверненню.

Керуючись
п. 4 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України, суд,-

УХВАЛИВ
:

Позовну заяву №б/н  від 01.12.08
разом з матеріалами   повернути
позивачу.

Ухвалу
надіслати сторонам  рекомендованим  листом.

Суддя

віддрук. прим.:

1 - позивачу

2 - відповідачу

3 - в наряд