ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2008 р.

№ 47/157

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючий суддя : Першиков Є.В.

суддів: Данилова Т.Б., Ходаківська І.П.

розглянувши матеріали касаційної скарги

товариства з обмеженою відповідальністю "Фірма "Транзит"

на рішення

господарського суду міста Києва від 01.08.2007р.

у справі

господарського суду

№47/157

міста Києва

за позовом

Київського транспортного прокурора в інтересах держави в особі центрального органу виконавчої влади –Міністерства транспорту та зв'язку України та державного територіально-галузевого об'єднання "Південно-Західна залізниця"

до

товариства з обмеженою відповідальністю "Фірма "Транзит"

про

за участю представників сторін:

прокуратури –

позивача –

відповідача –

стягнення 24 160,00грн.

прокурор відділу Генеральної прокуратури України Баклан Н.Ю посвідчення №7

пр. Недошитко Р.Ю. –дов. №592-НЮ від 19.02.08р.

пр. Лагода О.А. –дов. №1993-НЮ від 23.07.07р.

пр. Чурсіна К.А. –дов. №54 від 30.01.08р.

В С Т А Н О В И В:

У червні 2007 року Київський транспортний прокурор в інтересах держави в особі центрального органу виконавчої влади –Міністерства транспорту та зв'язку України та державного територіально-галузевого об'єднання "Південно-Західна залізниця" звернувся до господарського суду міста Києва з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю"Фірма "Транзит" про стягнення з відповідача на користь державного територіально-галузевого об'єднання "Південно-Західна залізниця" штрафу за неправильне зазначення у накладній коду вантажоодержувача у розмірі 24 160,00грн.

Рішенням господарського суду міста Києва від 01.08.2007р. (суддя Станік С.Р) позовні вимоги задоволено у повному обсязі, посилаючись на те, що відповідачем порушено імперативні вимоги п.2.1 Правил оформлення перевізних документів та пункти 118, 122 Статуту залізниць України, внаслідок чого був неправильно зазначений цифровий код одержувача вантажу, тому позовні вимоги позивача є законними та обґрунтованими і підлягають задоволенню.

В апеляційному порядку справа не переглядалась.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, товариство з обмеженою відповідальністю "Фірма "Транзит" звернулось до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права, просить судове рішення скасувати та прийняти нове, яким в задоволенні позову відмовити.

У відзиві на касаційну скаргу товариство з обмеженою відповідальністю "Фірма "Транзит" посилається на розгляд позову господарським судом міста Києва у відсутності його представника, через те, що відповідач (ТОВ "Фірма "Транзит") не був повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, а порушенням норм матеріального права вважає неправильне застосування п.122 Статуту залізниць України.

Заслухавши пояснення присутніх представників сторін, перевіривши наявні матеріали справи на предмет правильності юридичної оцінки обставин справи та повноти їх встановлення в постанові і доводи касаційної скарги, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, касаційна інстанція на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє застосування судом першої чи апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, що між державним територіально-галузевим об'єднанням "Південно-західна залізниця" та товариством з обмеженою відповідальністю "Омега Мінералз Україна" було укладено Договір про організацію перевезень вантажів і проведення розрахунків за перевезення та надані залізницею послуги №30 від 31.01.2007р. (далі Договір), відповідно до п.1.1 якого ДТГО "Південно-західна залізниця" зобов'язалась надавати відповідачу послуги з перевезення вантажів, а відповідач, як замовник, зобов'язався сплачувати вартість отриманих послуг, на підставі п.п.2.4.2, 3.1 даного Договору.

Згідно п.2.2.1 даного Договору державне територіально-галузеве об'єднання "Південно-західна залізниця" зобов'язалось для централізованих розрахунків відкрити товариству з обмеженою відповідальністю "Омега Мінералз Україна" рахунок №7042096 і код вантажовідправника, одержувача –3943.

29.05.2007р. працівниками залізничної станції Миронівка Південно-західної залізниці було складено акт загальної форми №12 про невідповідність цифрового коду 3934 одержувача вантажу –вищенаведеного ТОВ "Омега Мінералз Україна" коду 3943 зазначеного вантажовідправником у залізничній накладній №49367585 від 25.05.2007р. –на підставі якої відповідачем (Товариством з обмеженою відповідальністю "Фірма "Транзит") було здано до перевезення Донецькій залізниці вантаж (зокрема золу кам'яновугільну у кількості –95 850кг.), на виконання зобов'язань перед товариством з обмеженою відповідальністю "Омега Мінералз Україна" по доставці останньому за адресою Київська область, м. Миронівка, пер. Захарченко, 2 названого вантажу.

Згідно статті 908 ЦК України (зі змінами та доповненнями) умови перевезення вантажу, пасажирів і багажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Згідно пункту 105 Статуту залізниць України залізниці, вантажовідправники, вантажоодержувачі, пасажири, транспортні, експедиторські і посередницькі організації та особи, які виступають від імені вантажовідправника і вантажоодержувача, несуть матеріальну відповідальність за перевезення у межах і розмірах, передбачених цим Статутом та окремими договорами.

Відповідно до пункту 6 Статуту накладна є основним перевізним документом встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов'язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача. Накладна одночасно є договором на заставу вантажу для забезпечення гарантії внесення належної провізної плати та інших платежів за перевезення. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення.

Відповідно до пункту 24 Статуту вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених ним у накладній. Залізниця має право (але не зобов'язана) перевіряти правильність цих відомостей, а також періодично перевіряти кількість та масу вантажу, що зазначаються у накладній.

Згідно п. 2.1 Правил оформлення перевізних документів (Далі Правила) - затверджених Наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000р. №644, вантажовідправником заповнюються (в обов'язковому порядку) визначені цим пунктом графи комплекту перевізних документів, зокрема щодо "Одержувача вантажу", де зазначаються точне й повне найменування установи, підприємства, організації, особи - відправника вантажу та його цифровий код.

Відповідно до п.5.5 Правил оформлення перевізних документів, якщо під час перевезення вантажу або на станції його призначення буде виявлено неправильне зазначення у накладній відомостей про адресу одержувача, його код, назву вантажу, його кількість, то з відправника стягується штраф згідно із пунктом 122 Статуту, а факт неправильного зазначення відправником вказаних відомостей засвідчується актом загальної форм.

Скаржник в касаційній скарзі посилається на те, що розгляд справи в суді першої інстанції проходив без участі його представника, оскільки він не був повідомлений про час та місце розгляду справи, а про існування оскаржуваного рішення скаржник (відповідач по справі) дізнався із постанови ВДВС Подільського районного управління юстиції про відкриття виконавчого провадження №1283/7 від 05.12.2007р.

Колегія суддів Вищого господарського суду України ознайомившись з матеріалами справи та касаційної скарги вважає, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню, а справа передачі на новий розгляд, оскільки судом першої інстанції було порушено вимоги Інструкції з діловодства в господарських судах України, а саме п.3.5.1 вказаної Інструкції, яким передбачено, що ухвала про порушення провадження у справі і призначення її до розгляду надсилається службою діловодства в день її прийняття всім учасникам процесу з повідомленням про вручення, а в матеріалах справи таке повідомлення відсутнє, що свідчить про не належне повідомлення сторони по справі про час та місце розгляду справи.

Відповідно до п.2 ч.2 ст.11110 Господарського процесуального кодексу України порушення норм процесуального права є в будь-якому випадку підставою для скасування рішення місцевого або постанови апеляційного господарського суду, якщо справу розглянуто судом за відсутності будь-якої із сторін, не повідомленої належним чином про час і місце засідання суду.

Статтею 1117 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, касаційна інстанція на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази.

Враховуючи наведене, та керуючись ст.ст.1115, 1117, 1119, 11110, 11111, 11112 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України, -

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Фірма "Транзит" задовольнити частково.

Рішення господарського суду міста Києва від 01.08.2007р. у справі №47/157 скасувати, а справу передати на новий розгляд до господарського суду міста Києва.

Головуючий           Є. Першиков

Судді           Т. Данилова

І. Ходаківська