ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2008 р.

№ 11/167-08

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Кочерової Н.О., - головуючого,

Кузьменка М.В.,

Черкащенка М.М.,

розглянувши матеріали касаційної скарги

ТОВ "ЕПМ-Комплект"

на постанову

та

на рішення

Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 01.09.2008 року

господарського суду Дніпропетровської області від 03.06.2008 року

у справі господарського суду

Дніпропетровської області

за позовом

ПП "Аметист"

до

ТОВ "ЕПМ-Комплект"

про

стягнення 27162,00 грн.,

за участю представників сторін:

від позивача: не з"явився,

від відповідача: не з"явився,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2008 року ПП "Аметист" звернулось до господарського суду з позовом до ТОВ "ЕПМ-Комплект" про стягнення заборгованості у розмірі 27162,00 грн.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 03.06.2008 року позов задоволено. Стягнуто з відповідача 27162,00 грн. основного боргу та 289,62 грн. судових витрат.

Постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 01.09.2008 року рішення місцевого господарського суду від 03.06.2008 року залишено без змін, а апеляційну скаргу –без задоволення.

Не погоджуючись з прийнятими судовими рішеннями, ТОВ "ЕПМ-Комплект" подало касаційну скаргу, в якій просить постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 01.09.2008 року та рішення господарського суду Дніпропетровської області від 03.06.2008 року скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

Доповідач: Черкащенко М.М.

В обґрунтування своїх вимог скаржник посилається на те, що судами не правильно застосовані норми матеріального та процесуального права, що призвело до прийняття незаконних судових рішень.

Судова колегія, розглянувши наявні матеріали, обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи, дослідивши правильність застосування норм матеріального та процесуального права вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судами попередніх інстанцій, 01.09.2004 року між ТОВ "ЕПМ-Комплект" (генпідрядник) та ПП "Аметист" (підрядник) було укладено договір №2409, відповідно до якого підрядник, за дорученням генпідрядника, зобов"язується виконати згідно з договором пуско-налагоджувальні роботи допоміжного електрообладнання і РП 6/0,4; КІП котельні по вул. Семафорній, а генпідрядник зобов"язується прийняти та оплатити виконані роботи.

Згідно з п.3.2 договору, оплата за виконані роботи здійснюються шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок підрядника протягом 20 банківських днів після підписання акта виконаних робіт,складання технічного звіту та виставлення рахунку.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що на виконання умов договору позивач належним чином виконав свої зобов"язання, що підтверджується актами приймання виконаних підрядних робіт № 1 за вересень 2004 року, №1 за листопад 2004 року, № 1 за грудень 2004 року, №1 за березень 2005 року, всього на загальну суму 202275,60 грн. Зазначені акти підписані генпідрядником без будь-яких зауважень та застережень.

В порушення умов договору, відповідач лише частково в сумі 155000,00 грн. (остання оплата на суму 10000,00 грн. здійснена 11.10.2005 року) оплатив вартість виконаних підрядних робіт, в результаті чого утворилась заборгованість, з урахуванням п.3.4 договору, у розмірі 27162,00 грн.

Враховуючи неналежне виконання відповідачем своїх грошових зобов"язань по договору, а також приписи ст.ст. 525, 526 ЦК України, судова колегія погоджується з висновками попередніх інстанцій про наявність правових підстав для задоволення позову.

На підставі вищевикладеного, судова колегія вважає, що оскаржувані судові рішення прийняті при повному, об"єктивному розгляді справи із правильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, а тому відсутні підстави для їх зміни чи скасування.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119, 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 01.09.2008 року та рішення господарського суду Дніпропетровської області від 03.06.2008 року у справі №11/167-08 залишити без змін.

Головуючий Н. Кочерова

Судді М. Кузьменко

М. Черкащенко