ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
РІШЕННЯ

Іменем України

21.10.2008

Справа №2-22/8822-2008

21 жовтня 2008 року                     Справа №2-22/8822-2008

За позовом           Державногопідприємства «Придніпровська залізниця» (49600, м. Дніпропетровськ, пр.К.Маркса, 108)

до           Державного підприємства «Керченський морський торговельний порт (98312, м.Керч, вул.Кірова, 28)

про           стягнення 30784 грн.

Суддя: Калініченко А.А.

Представники сторін:

Позивача :          Мотова С.П. – представник, дов. № 43 від 01.02.2008 р.

Відповідача:          Гаврилюк Л.А. – представник, дов.у справі.

Позивач - Державне підприємство «Придніпровська залізниця» - звернувся до Господарського суду АР Крим із позовною заявою, у якій просить стягнути з відповідача - Державного підприємства «Керченський морський торговельний порт – штраф за невиконання плану вивантаження у лютому 2008 р. у сумі 30748 грн.

Представник позивача у судовому засіданні підтримав позовні вимоги у повному обсязі.

Відповідач проти позову заперечував з тих підстав, що сторонами не був узгоджений змінно-добовий план у деякі дні лютого 2008 р., і саме в ці дня залізниця подавала надмірну кількість вагонів, яка перевищувала середньодобову норму, тобто 125 вагонів, залізницею всупереч умовам договору допускалось згущене приймання вантажів до перевезення без додержання погоджених календарних графіків. Таким чином залізниця внаслідок одностороннього добового планування, без погодження з портом, замість 3422 вагонів спланувала подачу 5320 вагонів і фактично подала 5048 вагонів, тобто спланувала на 1898 вагонів більше і подала більше на 1626 вагонів, тому підстави для нарахування штрафу відсутні.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані сторонами документи, вислухавши пояснення представника позивача та відповідача, суд

встановив:

Між ДП «Придніпровська залізниця» та ДП «Керченський морський торговельний порт» укладено договір про організацію перевезення вантажу і проведення розрахунків за перевезення та надання залізницею послуг №ПР/4ТХ-02-451/НЮ-1417п від 14.11.2002 р. (з доповненнями від 18.07.03, 22.03.04, 09.04.04, 25.06.04, протоколом розбіжностей від 05.06.04) та договором про обробку вагонів №ПР/МД-м4/2-04/НЮ-3679дч від 15.06.2004 р. з протоколом узгодження розбіжностей від 30.07.2004 р., протоколом узгодження розбіжностей від 21.02.2005 р. та рішенням суду щодо врегулювання розбіжностей від 08-22.02.2005 р.

Главою 64 ЦК України «Перевезення» визначено, що загальні умови перевезення визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них; умови перевезення вантажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюється договором, якщо інше не встановлено цим кодексом, іншими законами (статутами) іншими нормативно-правовими актами, що видаються відповідно до них.

Статтею 17 Статуту залізниць України, затвердженного постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998р. № 457 передбачено, що перевезення вантажу залізничним транспортом організовується на договірних засадах.

Умови та порядок організації перевезення в усіх видах сполучення визначаються Правилами.

Правилами обслуговування залізничних підґїздних колій, затвердженних наказом Мінтрансу України від 21.11.2000 №644, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 24.11.2000 р. за №875/5096, передбачено примірний договір між залізницею і морським (річковим) портом про обробку вагонів з вантажами (Додаток 3 до Правил). Цим договором передбачено порядок визначення відповідальності залізниці і порту за невиконання погодженої між ними добової норми вивантаження вагонів.

Укладеним між Портом і Залізницею договором про обробку вагонів №ПР/4ТХ-02-451/НЮ-1417п від 14.11.2002 р. (з доповненнями від 18.07.03, 22.03.04, 09.04.04, 25.06.04, протоколом розбіжностей від 05.06.04) та договором про обробку вагонів №ПР/МД-м4/2-04/НЮ-3679дч від 15.06.2004 р. з протоколом узгодження розбіжностей від 30.07.2004 р., протоколом узгодження розбіжностей від 21.02.2005 р. та рішенням суду щодо врегулювання розбіжностей від 08-22.02.2005 р. сторони домовилися, що за невиконання норми вивантаження, встановленої добовим планом, Порт і Залізниця несуть матеріальну відповідальність (п.7.3. договору). Розмір матеріальної відповідальності за невиконання плану вивантаження вагонів визначається згідно статті 106 Статуту залізниць України - дві добові ставки плати за користування вагонами за кожен неподаний (з вини Залізниці), невивантажений (з вини Порту) вагон (п.7.3. договору).

Пунктом 3.10 Правил перевезення вантажів у прямому змішаному залізнично-водному сполученні, затверджених наказом Мінтрансу України від 28.05.2002 р. №334, та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 08.07.2002 р. за №566/6854 та пунктом 7.3. вищевказаного договору передбачено, що начальники станцій і портів ведуть облік виконання місячного плану перевалки вантажів. Облік обсягів перевалки ведеться за обліковими картками (додаток 4 до вказаних Правил), які складаються у двох примірниках і підписуються обома сторонами.

Порядок ведення облікових карток виконання норм вивантаження встановлено телеграфним розпорядженням Міністерства транспорту та зв’язку України №1/Т/ЦМ-1722 від 30.03.2005 року. Розмір місячного плану вивантаження визначається в обліковій картці як сума (у цілих вагонах) норм вивантаження кожної доби, встановленних змінно-добовим планом, який складається на підставі узгодженних місячних обсягів завозу вантажів у Порти і додатково узгодженних обсягів, виходячи з наявності вагонів у Порту, на станції та на підходах до неї, рівномірно протягом доби в розмірі не менше переробної спроможності вантажних фронтів з урахуванням роду вантажу відповідно до єдиного технологічного процесу роботи Станції і Порту. Штраф за невиконання нараховується виходячи із суми неподаних до норми і невивантажених вагонів з вини залізниці і окремо з вини порту за кожну добу незалежно від виконання плану вивантаження в цілому місяці. Належна до сплати сума визначається як різниця штрафів, нарахованих на Порт і на Залізницю і підлягає сплаті у 10-денний термін.

Згідно п. 1 договора про обробку вагонів, добова норма вивантаження – це узгоджена Залізницею і Портом кількість вагонів, які Залізниця повинна подати в Порт під вивантаження, а Порт вивантажити з урахуванням добової переробної спроможності згідно з Єдиним Технологічним Процесом (далі ЄТП) роботи Станції і Порту. Ця норма встановлюється щоденно змінно-добовим планом роботи Станції і Порту в залежності від наявної кількості вагонів у Порту, на припортовій Станції та на підходах до неї.

Узгодженим планом перевезення вантажів на експорт через порти (припортові станції України на лютий 2008 р.) передбачена середньодобова норма подачі вагонів на ст.Керчь-Порт у кількості 209,2 вагонів.

Однак, згідно пункту 4.4. договору норма вивантаження на кожну добу встановлюється змінно-добовим планом, який складається на підставі узгоджених обсягів завозу вантажів на місяць, виходячи з наявності вагонів у Порту, на Станції та на підходах до неї рівномірно протягом доби в розмірі не більше переробної спроможності вантажних фронтів з урахуванням роду вантажу відповідно до ЄТП роботи Станції і Порту.

Крім того, розділом 6 пункту 6.4. абзацу 5 ЄТП зі змінами, внесеними протоколом розгляду в Головному комерційному управлінні Укрзалізниці від 30.11.2006 р. розбіжностей передбачено: „Коригування затвердженого змінно-добового плану поточної доби здійснюється головним диспетчером порту (або його заступником) за участю начальника станції (або його заступника) о 10-00 годині при змінно-добовому плануванні роботи порту і залізниці на наступну добу враховуючи фактори: погодні умови; підхід вагонів під вивантаження або навантаження”.

Судом встановлено, що у лютому 2008 р. на адресу порту надходили вантажі в вагонах та контейнерах – вугілля, кокс, добрива, висівки, сталь, сода, окатиши.

Згідно пункту 7.3 договору про обробку вагонів №ПР/МД-м4/2-04/НЮ-3679дч від 15.06.2004 р. за невиконання норми вивантаження, встановленої добовим планом, Порт і Залізниця несуть матеріальну відповідальність. Розмір матеріальної відповідальності за невиконання плану вивантаження вагонів визначається згідно статті 106 Статуту залізниць України – дві добові ставки плати за користування вагонами за кожен неподаний (з вини Залізниці), невивантажений (з вини Порту) вагон. Облікова картка виконання плану вивантаження ведеться згідно форми додатка 4 до Правил перевезення вантажів в прямому змішаному залізнично-водному сполученні, затверджених Міністерством транспорту України від 28.05.2002 р. № 334, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 08.07.2002 р. за 566/6854. Штраф за невиконання плану вивантаження нараховується по закінченню місяця шляхом сумування невиконання за всі дні місяця окремо з вини Залізниці та Порта. Сума штрафу має бути сплачена в десятиденний строк.

За лютий 2008 р. позивачем відповідачу нарахований штраф за невиконання норми вивантаження вагонів в суммі 53664 грн.

Облікова картка за лютий місяць підписана відповідачем із зауваженням, що порт визнає штраф в розмірі 10025,60 грн.

Пунктом 3.10 Правил перевезення вантажів у прямому змішаному залізнично-водному сполученні та пункту 7.3. вищевказаного договору передбачено, що облікова картка ведеться в двох примірниках і підписується обома сторонами. У разі відмови від підпису облікової картки складається акт загальної форми, копія якого вручається стороні, що відмовилася від підпису картки. Сторона, яка має заперечення щодо записів у картці, може вносити в неї перед своїм підписом відповідні відмітки. Порт підписав облікову картку з зауваженням, посилаючись на те, що ст. 106 Статуту залізниць України передбачена відповідальність за навантаження вантажів, тим самим відмовився від сплати нарахованого штрафу за невиконання плану вивантаження в січні місяці поточного року.

12.06.2008 р. між сторонами був складений акт звіряння виконання плану вивантаження за лютий 2008 р., за яким сума нарахованого штрафу склала 42556,80 грн. Відповідачем визнана відповідальність частково - в розмірі 11772,80 грн., ця сума сплачена відповідачем, що підтверджується накопичувальними картками № 12030210 від 12.03.2008 р. та № 17060486 від 17.06.2008 р.

В порушення вказаних нормативних документів та умов договору про обробку вагонів (п.7.3.), ДП «Керченський морський торговельний порт» відмовляється від сплати решти нарахованної суми штрафу – 30784 грн.

Посилання відповідача на те, що сторонами не був узгоджений змінно-добовий план у деякі дні лютого 2008 р. і саме в ці дня залізниця подавала надмірну кількість вагонів, яка перевищувала середньодобову норму, тобто 125 вагонів, залізницею всупереч умовам договору допускалось згущене приймання вантажів до перевезення без додержання погоджених календарних графіків. Таким чином залізниця внаслідок одностороннього добового планування, без погодження з портом, замість 3422 вагонів спланувала подачу 5320 вагонів і фактично подала 5048 вагона, тобто спланувала на 1898 вагонів більше і подала більше на 1626 вагонів, у зв’язку з чим відстутні підтави для нарахування штрафу, є безпідставним, оскільки, як вбачається з матеріалів справи, у лютому 2008 р., згідно з основним та додатковим планами навантаження Портом погоджено 4920 вагонів, а не 3422, як зазначає Порт. Тому стаття 107 Статуту залізниць України, де передбачені підстави звільнення від сплати штрафу за невиконання плану перевезень, в даному випадку не можуть бути застосовані.

Згідно зі статтею 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.

Як вже було наведене вище, сторони домовилися, що за невиконання норми вивантаження, встановленної добовим планом, відповідач несе матеріальну відповідальністьу вигляді штрафу (п.7.3. договору).

Відповідно до розрахунку позивача, штраф становить 42556,80 грн. Відповідачем визнана відповідальність частково – у розмірі 111772,80 грн. Зазначена сума сплачена відповідачем, що підтверджується накопичувальними картками № 12030210 від 12.03.2008 р. та

За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підтверджуються матеріалами справи.

Згідно зі статтею 49 ГПК України судові витрати підлягають віднесенню на відповідача.

Керуючись ст.ст. 49, 82 – 85 ГПК України, суд

вирішив:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Державного підприємства «Керченський морський торговельний порт (98312, м.Керч, вул.Кірова, 28, п/р 223 спецрахунок з ПДВ 3 КФ АБ «Експрес-банк» МФО 384674 ) на користь Державного підприємства «Придніпровська залізниця» (49600, м. Дніпропетровськ, пр.К.Маркса, 108, п/р 2 Дніпропетровська філія АБ «Експрес-Банк» МФО 306964 ) 30784 грн. штрафу, 307,843 грн. державного мита та 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Калініченко А.А.