СУД
РІШЕННЯ

Іменем
України

14.01.2008

Справа №2-28/14747-2007

За позовом - Закритого акціонерного
товариства компанія «Райз», м. Київ,

до відповідача - Суб'єкта
підприємницької діяльності ОСОБА_1, м. Сімферополь,

про стягнення 36 192,05 грн.

Суддя С. М. Альошина

П Р Е Д С Т А В Н И К И:

Від позивача - Бєлий В.П. -
представник по довіреності № 114-08DR від 15.01.2007 р. (к/копія довіреності у
справі)

Від відповідача - не з'явився

Суть спору:

Закрите акціонерне товариство
компанія «Райз», м. Київ, звернулось до господарського суду АР Крим із позовом
до Суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_1, м. Сімферополь, про стягнення
36 192,05 грн., у тому числі 32 655,43 грн. основного боргу, 1 840,33 грн.
пені, 1 371,53 грн. індексу інфляції та 3 % річних у сумі 324,76 грн.

Представник позивача у судовому
засіданні, яке відбулось 03.12.2007 р., надав суду заяву від 03.12.2007 р. про
уточнення позовних вимог, в якій позивач просив суд стягнути з відповідача 32
655,43 грн. основного боргу, замість пені стягнути штраф, відповідно до п. 3.1.
договору, в розмірі 1 840,33 грн., 1 371,53 грн. індексу інфляції та 3 % річних
у сумі 324,76 грн.

Представник позивача у засіданні
суду позовні вимоги, з урахуванням вищевказаного уточнення  позовних вимог, підтримав та просив їх
задовольнити.

Відповідач у засідання суду не
з'явився, вимоги ухвал господарського суду від 19.10.2007 р., від 13.11.2007 р.
та від 03.12.2007 р. не виконав, письмового відзиву на позовну заяву, з
документальним та правовим обґрунтуванням своїх заперечень, суду не надав, хоча
про час та місце розгляду справи у судовому засіданні кожен раз повідомлявся
належним чином - рекомендованою кореспонденцією, про причини неявки суд не
повідомив.

Строк вирішення спору був
продовжений у порядку ст. 69 ГПК України, у зв'язку з неявкою відповідача та
для надання сторонами додаткових документів у справі.

Відповідно до ст. 75 ГПК України
справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Розгляд справи відкладався у
порядку ст. 77 ГПК України, у зв'язку з неявкою відповідача та необхідністю
надання сторонами суду додаткових документів у справі.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення представника позивача,
суд

В С Т А Н О В И В:

30 травня 2007 року між сторонами
було укладено договір постачання № 8177.

Згідно з п. 1.1. цього договору в
строки, визначені договором, постачальник (позивач) зобов'язувався передати у
власність покупця (відповідача) продукцію виробничо - технічного призначення, а
покупець (відповідач) - прийняти товар і оплатити його ціну, сплативши за нього
визначену грошову суму.

Відповідно до п. 2.2. вказаного
договору покупець (відповідач) проводить оплату ціни товару, шляхом
перерахування коштів у розмірі гривневої суми договору, на рахунок
постачальника (позивача) у банківській установі.

Позивач, на виконання умов
вищевказаного договору, відповідно до накладної                 № 013/51 від 30.05.2007 р.,
копія якої наявна у матеріалах справи,
поставив відповідачу товар на суму 32 655,43 грн.

Однак відповідач, у порушення умов
цього договору свої зобов'язання не виконував, суму боргу позивачу не сплатив.

Таким чином, заборгованість
відповідача перед позивачем склала 32 655,43 грн.

Вищевикладене свідчить про
наявність зобов'язання у відповідача перед позивачем.

Згідно зі ст. 193 Господарського
кодексу України, субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до
закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо  виконання зобовязання - відповідно до вимог,
що  у певних умовах звичайно ставляться.

Статтею 509 Цивільного кодексу
України передбачено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію
(передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або
утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання
його обов'язку.

Відповідно до ст. ст. 526, 530
Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином і у
встановлений строк відповідно до умов договору.

Пунктом 3.1. вищезазначеного
договору передбачено, що за невиконання зобов'язань сторони несуть
відповідальність, передбачену чинним законодавством. Сторони встановили, що
збитки, завдані іншій стороні невиконанням (неналежним виконанням) умов
договору, підлягають відшкодуванню винною стороною в твердій сумі: 10 процентів
від ціни оплаченого покупцем товару.

Таким чином, згідно заяви позивача
про уточнення позовних вимог від
03.12.2007 р., відповідачу нараховано 1 840,33 грн. штрафу.

Згідно зі ст. 230 Господарського
кодексу України штрафними санкціями є господарські санкції у вигляді грошової
суми (неустойки, штраф, пеня), яка сплачується у разі порушення учасником
господарських відносин правил здійснення господарської діяльності, невиконання
або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Частиною 2 ст. 549 Цивільного
кодексу України передбачено, що штрафом є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.

Відповідно до ч. 2 ст. 625
Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу, з
урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також
три відсотка річних від простроченої суми боргу.

Таким чином відповідачу, згідно
розрахунку позивача, нараховано 3 % річних у розмірі 324,76 грн. та 1 371,53
грн. індексу інфляції.

Факт наявності заборгованості
відповідача перед позивачем, на день розгляду справи, в сумі 36 192,05 грн., у
тому числі  32 655,43 грн. основного
боргу та            1 840,33 грн. штрафу,
3 % річних у розмірі 324,76 грн. та 1 371,53 грн. індексу інфляції документально
встановлений та підтверджений матеріалами справи.

Як вбачається з матеріалів справи,
жодних заперечень, пов'язаних з предметом позову, зокрема, контррозрахунків на
розрахунки позивача щодо сум основного боргу, штрафу, індексу інфляції та 3 %
річних, відповідачем суду не представлено.

За таких обставин позов підлягає
задоволенню у повному обсязі.

Витрати на державне мито та
інформаційно-технічне забезпечення судового процесу підлягають стягненню з
відповідача відповідно до вимог ст. 49 Господарського процесуального кодексу
України.

За згодою представника позивача,
згідно зі ст. 85 ГПК України, у засіданні суду були оголошені вступна та
резолютивна частини рішення.

Рішення  оформлене
у  відповідності  до  ст.  84
ГПК  України  і
підписане 21.01.2008 року.

Керуючись ст. ст. 49, 75, 82, 84,
85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

1).    Позов задовольнити.

2). Стягнути з Суб'єкта
підприємницької діяльності ОСОБА_1 (95007, АР Крим, м. Сімферополь,АДРЕСА_1,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1, відомості про банківські реквізити у матеріалах
справи відсутні) на користь Закритого акціонерного товариства компанія «Райз»
(03143, м. Київ, вул. Академіка Заболотного, б. 152, р/р 6675 у ВАТ
«Укрексімбанк» м. Києва, МФО 322313, ідентифікаційний код 13980201)  36 192,05 грн., у тому числі  32 655,43 грн. основного боргу та 1 840,33
грн. штрафу, 3 % річних у розмірі 324,76 грн. та 1 371,53 грн. індексу
інфляції, а також 361,92 грн. державного мита та 118,00 грн. витрат на
інформаційно - технічне забезпечення судового процесу.

Видати наказ після набрання
рішенням господарського суду АР Крим
законної сили.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим
Альошина С.М.