ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

12.02.08 р.                     Справа № 20/246

за позовом дочірньої компанії „Газ України” Національної акціонерної компанії „Нафтогаз України”, м. Київ

до відповідача державного підприємства „Маріупольський морський торгівельний порт”, м. Маріуполь

про стягнення основного боргу за поставлений природний газ у розмірі 6654 грн. 22 коп., пені у розмірі 1680 грн. 68 коп., 7 % штрафу у розмірі 465 грн. 80 коп., суми інфляції 2991 грн. 41 коп., 3 % річних у розмірі 686 грн. 90 коп.

Суддя господарського суду Донецької області Яманко Валентина Григорівна

при секретарі судового засідання Шкурідіній І. О.

Представники:

від позивача: Коваленко Л. М. – за дов. № 214/10 від 29 грудня 2007 року,

від відповідача: Кузмішкін Д. В. – за дов. № 01-10/25 від 8 січня 2008 року.

СУТЬ СПОРУ:

Дочірня компанія „Газ України” Національної акціонерної компанії „Нафтогаз України”, м. Київ звернулася до господарського суду Донецької області 3 липня 2006 року з позовною заявою № 31/10-7360 від 26 червня 2006 року (т. 1 арк. справи 4-7) до державного підприємства „Маріупольський морський торгівельний порт”, м. Маріуполь про стягнення основного боргу за поставлений природний газ у розмірі 6654 грн. 22 коп., пені у розмірі 1680 грн. 68 коп., 7% штрафу у розмірі 465 грн. 80 коп., суми інфляції 1297 грн. 04 коп., 3 % річних у розмірі 399 грн. 44 коп., за якою 4 липня 2006 року було порушено провадження у справі № 20/246.

За результатами розгляду справи № 20/246 16 листопада 2006 року господарським судом Донецької області було прийнято рішення про відмову у задоволенні позовних вимог (т. 1 арк. справи 142-143).

23 січня 2007 року Донецький апеляційний господарський суд прийняв постанову про залишення рішення господарського суду Донецької області від 16 листопада 2006 року по справі № 20/246 без змін, а апеляційної скарги Дочірньої компанії „Газ України” Національної акціонерної компанії „Нафтогаз України”, м. Київ - без задоволення (т. 1 арк. справи 162-163).

16 травня 2007 року постановою Вищого господарського суду України була часткова задоволена касаційна скарга Дочірньої компанії „Газ України” Національної акціонерної компанії „Нафтогаз України”, м. Київ, скасовані рішення господарського суду Донецької області від 16 листопада 2006 року та постанова Донецького апеляційного господарського суду від 23 січня 2007 року та справа № 20/246 передана на новий розгляд до господарського суду Донецької області (т. 1 арк. справи 181-183).

15 червня 2007 року через канцелярію господарського суду Донецької області надійшли матеріали справи № 20/246, яка була прийнята до провадження.

У зв’язку з несвоєчасним виконанням сторонами вимог суду щодо визначення та звірки розрахунків за договорами щодо поставки природного газу, несвоєчасним наданням первинних документів щодо оплати та поставки газу, клопотаннями щодо відкладення розгляду, не явками сторін, розгляд справи неодноразово відкладався та був продовжений за клопотаннями сторін.

6 грудня 2007 року у судовому засіданні позивач надав заяву № 31/10-12313 від 4 грудня 2007 року (арк. справи 113-115) про збільшення позовних вимог з наступним їх визначенням: “стягнути основний борг за поставлений природний газ у розмірі 6654 грн. 22 коп., пеню у розмірі 1680 грн. 68 коп., 7 % штрафу у розмірі 465 грн. 80 коп., суму інфляції 2991 грн. 41 коп., 3 % річних у розмірі 686 грн. 90 коп.” Відповідач у судове засідання 6 грудня 2007 року не з’явився. У зв’язку з неявкою відповідача та відпусткою судді судове засідання було відкладено на 12 лютого 2008 року.

12 лютого 2008 року позивач підтримав уточнені позовні вимоги, відповідач проти позовних вимог заперечував, судом був завершений розгляд справи.

Позивач в позовних вимогах зазначив, що борг державного підприємства „Маріупольський морський торгівельний порт”, м. Маріуполь виник на підставі договору на постачання природного газу № 27-7-681–06/03–4161-ТЕ-9 від 30 грудня 2003 року, що підтверджується актами передачі-приймання природного газу, розрахунком боргу.

Позивач - дочірня компанія „Газ України” Національної акціонерної компанії „Нафтогаз України”, м. Київ зареєстрований 12 лютого 2001 року Солом’янівською районною у м. Києві Державною адміністрацією як юридична особа, про що видане свідоцтво про державну реєстрацію (т. 1 арк. справи 42). Відповідно до статуту (т. 1 арк. справи 37-40) дочірня компанія „Газ України” є дочірньою компанією Національної акціонерної компанії „Нафтогаз України”, м. Київ і створена за рішенням Спостережної ради Національної акціонерної компанії „Нафтогаз України”, м. Київ від 26 грудня 2000 року шляхом реорганізації Дочірньої компанії „Укртрансгаз” в частині відокремлення і передачі функцій та майнових прав і обов’язків Головного управління з експлуатації систем постачання природного та скрапленого газу „Головпобутгаз”. Згідно довідки Головного міжрегіонального управління статистики у м. Києві від 19 липня 2005 року (т. 1 арк. справи 43) позивач включений до Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України за № 31301827.

Відповідач - державне підприємство „Маріупольський морський торгівельний порт”, м. Маріуполь зареєстрований 27 листопада 1991 року виконавчим комітетом Маріупольської міської Ради Донецької області як юридична особа, про що видане свідоцтво про державну реєстрацію (т. 1 арк. справи 69). Відповідно до довідки Головного управління статистики у Донецькій області від 6 квітня 2006 року (т. 1 арк. справи 79-80) відповідач включений до Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України за № 01125755. Згідно до статуту (т. 1 арк. справи 70-78) державне підприємство „Маріупольський морський торгівельний порт”, м. Маріуполь зареєстроване за адресою: 87510, м. Маріуполь, пр. Адмірала Луніна, 99.

Відповідач у відзиві на позовну заяву проти позову заперечував, посилаючись на відсутність боргу на користь позивача внаслідок припинення свого зобов’язання по сплаті газу внаслідок перерахування грошових коштів та заліку зустрічної однорідної вимоги, в обґрунтування чого надав суду копії платіжних доручень, листів на адресу позивача з доказами їх направлення.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані докази, -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Донецької області від 16 листопада 2006 року по справі № 20/246 дочірній компанії „Газ України” Національної акціонерної компанії „Нафтогаз України” було повністю відмовлено в задоволенні позову про стягнення заборгованості за поставлений протягом 2004 року природний газ, пені, штрафу, 3% річних, інфляції на загальну суму 10497 грн. 18 коп. на підставі того, що платіжними дорученнями та листом № Б-385 від 8 вересня 2004 року щодо зарахування однорідних вимог відповідача наявність боргу була спростована. Вказане рішення було залишено без змін постановою Донецького апеляційного господарського суду від 23 січня 2007 року з огляду на те, що заборгованість ДП „Маріупольський морський торгівельний порт” перед ДК „Газ України” НАК „Нафтогаз України” відсутня та позивач протилежного не довів.

Постановою Вищого господарського суду України від 16 травня 2007 року про скасування вищенаведених судових рішень було зазначено, що дійшовши висновку про відсутність спірної заборгованості у відповідача у зв’язку з припиненням зобов’язання зарахуванням зустрічних однорідних вимог, суди попередніх інстанцій не врахували вимог статті 601 Цивільного кодексу України та не з’ясували обставин щодо наявності заяви однієї із сторін про зарахування зустрічних вимог. Так, обґрунтувавши висновок про здійснення зарахування зустрічних вимог листом відповідача від 8 вересня 2004 року № Б/385 про зарахування оплати, здійсненої в 2002 році в сумі 22446 грн. 45 коп. за поставлений газ, зокрема, і в 2004 році за спірним договором, суди не з’ясували питання про те, чи за змістом цей лист є заявою про зарахування зустрічних вимог, та чи є ці вимоги однорідними. До того ж, судами не було з’ясовано фактичних дій сторін щодо виконання викладеного в зазначеному листі та не встановлено наведених в ньому обставин і відсутності чи наявності спірної заборгованості у відповідача та часу її виникнення.

Статтею 11112 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що вказівки, що містяться у постанові касаційної інстанції, є обов'язковими для суду першої інстанції під час нового розгляду справи.

Відповідно до статей 526, 527 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. При цьому, боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту.

Суд розглянувши довготривалі договірні відносини сторін, виконання обов’язків щодо поставки газу та розрахунки за договорами, встановив наступне.

19 червня 2001 року між дочірньою компанією „Газ України” НАК „Нафтогаз України”, м. Київ в особі директора Маріупольської дільниці Дробот Н. В. (Продавець) та Маріупольським державним морським торговим портом, м. Маріуполь (Покупець) був укладений договір на постачання природного газу № 02-500-48(01)-Т/25-7/401 (т. 1 арк. справи 96-98) строком дії з 1 липня 2001 року по 31 грудня 2001 року. Додатковою угодою № 1 від 27 грудня 2001 року до цього договору було зазначено, що “Покупець з 1 січня 2002 року здійснює попередню оплату за природний газ на рахунок Донецької філії ДК “Газ України” (пункт 5.1 розділу 5 договору) та “Даний договір набирає чинності з моменту підписання і діє в частині поставки газу по 14 квітня 2002 року, а в частині проведення розрахунків за газ – до їх повного здійснення” (пункт 10.1 розділу 10 договору) (т. 1 арк. справи 99). Додатковою угодою № 2 від 9 жовтня 2002 року (т. 1 арк. справи 100-103) умови договору № 02-500-48(01)-Т/25-7/401 від 19 червня 2001 року з 15 жовтня 2002 року були викладені в новій редакції, при цьому термін дії договору в частині поставки газу був встановлений до 15 квітня 2003 року, а в частині проведення розрахунків за газ – до їх повного здійснення. Угодою від 1 січня 2003 року (т. 1 арк. справи 104) дію договору № 02-500-48(01)-Т/25-7/401 від 19 червня 2001 року в частині постачання природного газу було припинено з 1 січня 2003 року.

На виконання умов договору № 02-500-48(01)-Т/25-7/401 від 19 червня 2001 року згідно:

-          актів прийому-передачі в жовтні, листопаді, грудні 2001 року був поставлений газ відповідно на суму 5033 грн. 64 коп. за рахунком-фактурою № 48 від 31 жовтня 2001 року, на суму 14088 грн. 82 коп. за рахунком-фактурою № 48 від 30 листопада 2001 року, на суму 21384 грн. 97 коп. за рахунком-фактурою № 48 від 31 грудня 2001 року (т. 1 арк. справи 51-55),

-          платіжних доручень № 5344 від 10 жовтня 2001 року та № 6037 від 20 листопада 2001 року була внесена передплата у розмірі 18900 грн. та 28350 грн. відповідно (т. 1 арк. справи 105),

-          листа Маріупольської дільниці ДК „Газ України” НАК „Нафтогаз України”, м. Київ № 308 від 8 листопада 2001 року (т. 2 арк. справи 27) була зарахована переплата здійснена Маріупольським державним морським торговим портом за договором № 02-500/48-Т від 3 вересня 2000 року у розмірі 9174 грн. 05 коп., яку дочірня компанія “Газ України” запропонувала рахувати в якості оплати використаного природного газу по договору № 02-500-48(01)-Т/25-7/401 від 19 червня 2001 року, порт проти заліку не заперечував, тобто за ініціативою позивача був проведений залік однорідних вимог, який сторонами по справі № 20/246 не оспорюється;

-          актів прийому-передачі в січні, лютому, березні, квітні, жовтні, листопаді, грудні 2002 року був поставлений газ відповідно на суму 22661 грн. 67 коп. за рахунком-фактурою № 48 від 31 січня 2002 року, на суму 15265 грн. 34 коп. за рахунком-фактурою № 387 від 28 лютого 2002 року, на суму 14446 грн. 78 коп. за рахунком-фактурою № 387 від 31 березня 2002 року, на суму 5571 грн. 91 коп. за рахунком-фактурою № 387 від 30 квітня 2002 року, на суму 5651 грн. 86 коп., на суму 16002 грн. 63 коп., на суму 25015 грн. 48 коп. (т. 1 арк. справи 56-63),

-          платіжних доручень внесена попередня оплата: № 440 від 28 січня 2002 року на суму 34020 грн., № 1633 від 2 квітня 2002 року на суму 9450 грн., № 6141 від 14 жовтня 2002 року на суму 9450 грн., № 6305 від 24 жовтня 2002 року на суму 4677 грн. 50 коп., № 6370 від 29 жовтня 2002 року на суму 18900 грн., № 6910 від 28 листопада 2002 року на суму 26230 грн., № 7514 від 26 грудня 2002 року на суму 8918 грн., № 94 від 10 січня 2003 року на суму 8656 грн., № 193 від 17 січня 2003 року на суму 8656 грн., № 358 від 28 січня 2003 року на суму 7711 грн. 20 коп., № 588 від 11 лютого 2003 року на суму 7484 грн. 40 коп., № 740 від 19 лютого 2003 року на суму 7484 грн. 40 коп. (т. 1 арк. справи 106-111).

Таким чином, всього позивачем було поставлено відповідачу природного газу на загальну суму 145123 грн. 10 коп., зараховано позивачем однорідних вимог за власним листом № 308 від 8 листопада 2001 року та попередньо сплачено відповідачем грошових коштів на загальну суму 208061 грн. 55 коп. Сальдо по договору № 02-500-48(01)-Т/25-7/401 від 19 червня 2001 року складає 62938 грн. 45 коп. на користь відповідача, що підтверджується актом звірки (т. 2 арк. справи 31) та не спростовується позивачем.

27 грудня 2002 року між дочірньою компанією „Газ України” НАК „Нафтогаз України”, м. Київ (Продавець) та Маріупольським державним морським торговим портом, м. Маріуполь (Покупець) був укладений договір на постачання природного газу № 27-7/615-06/03-304ТЕ (т. 2 арк. справи 128-131) зі строком дії з 1 січня 2003 року до 31 грудня 2003 року в частині поставки газу, а в частині проведення розрахунків за газ – до їх повного здійснення. Додатковими угодами № 1 від 1 січня 2003 року та № 2 від 16 травня 2003 року (т. 2 арк. справи 132, 133) змінювалася ціна газу.

На виконання умов договору № 27-7/615-06/03-304ТЕ від 27 грудня 2002 року згідно:

-          актів прийому-передачі в січні, лютому, березні, квітні, серпні, вересні, жовтні, листопаді, грудні 2003 року був поставлений газ відповідно на суми 17437 грн. 61 коп., 17911 грн. 22 коп., 16080 грн. 44 коп., 6068 грн. 63 коп., 242 грн. 39 коп., 368 грн. 39 коп., 6851 грн. 57 коп., 14456 грн. 77 коп., 16510 грн. 10 коп. (т. 2 арк. справи 64-72),

-          платіжних доручень № 869 від 26 лютого 2003 року на суму 14931 грн., № 4929 від 3 жовтня 2003 року на суму 7875 грн., № 6121 від 4 грудня 2003 року на суму 16931 грн. 25 коп. (т. 2 арк. справи 48-50) була внесена попередня оплата за договором № 27-7/615-06/03-304ТЕ від 27 грудня 2002 року.

Таким чином, за договором № 27-7/615-06/03-304ТЕ від 27 грудня 2002 року поставлено газу на загальну суму 95927 грн. 12 коп., сплачено 39737 грн. 25 коп. та враховано в рахунок постановленого газу переплати за договором № 02-500-48(01)-Т/25-7/401 від 19 червня 2001 року у сумі 62938 грн. 45 коп., у зв’язку з чим сальдо склало 6748 грн. 58 коп. на користь відповідача, що підтверджується актом звірки (т. 2 арк. справи 32) та не спростовується позивачем.

30 грудня 2003 року між ДК „Газ України” НАК „Нафтогаз України”, м. Київ (Постачальник) та Маріупольським державним морським торговим портом (Покупець) був укладений договір на постачання природного газу № 27-7-681–06/03–4161-ТЕ-9 (т. 1 арк. справи 11-15) зі строком дії з 1 січня 2004 року до 30 квітня 2004 року в частині поставки газу, а в частині проведення розрахунків за газ – до їх повного здійснення. Додатковими угодами № 1 від 30 грудня 2003 року, № 2 від 28 квітня 2004 року, № 3 від 17 травня 2004 року, № 4 від 30 вересня 2004 року (т. 1 арк. справи 16-21) сторони доповнювали та змінювали умови договору № 27-7-681–06/03–4161-ТЕ-9 від 30 грудня 2003 року за взаємною згодою.

На виконання умов договору № 27-7-681–06/03–4161-ТЕ-9 від 30 грудня 2003 року згідно:

-          актів прийому-передачі в січні, лютому, березні, квітні, травні, червні, липні, серпні, вересні, жовтні, листопаді, грудні 2003 року був поставлений газ відповідно на суми 22369 грн. 63 коп., 22776 грн. 39 коп., 18262 грн. 23 коп., 8517 грн. 18 коп., 424 грн. 83 коп., 522 грн. 91 коп., 248 грн. 86 коп., 325 грн. 92 коп., 309 грн. 12 коп., 10153 грн. 30 коп., 18093 грн. 81 коп., 22240 грн. 27 коп. (т.1 арк. справи 22-33),

-          платіжних доручень (т. 1 арк. справи 56-68) № 516 від 10 лютого 2004 року на суму 53869 грн. 61 коп., № 1184 від 19 березня 2004 року на суму 6132 грн., № 1275 від 26 березня 2004 року на суму 6132 грн., № 3306 від 8 липня 2004 року на суму 632 грн. 25 коп., № 3983 від 12 серпня 2004 року на суму 416 грн. 07 коп., № 4179 від 25 серпня 2004 року на суму 204 грн. 93 коп., № 4922 від 4 жовтня 2004 року на суму 3570 грн., № 5432 від 20 жовтня 2004 року на суму 3465 грн., № 5889 від 8 листопада 2004 року на суму 7140 грн., № 6207 від 23 листопада 2004 року на суму 6930 грн., № 6287 від 29 листопада 2004 року на суму 6930 грн., № 6508 від 6 грудня 2004 року на суму 9721 грн. 90 коп., № 6719 від 17 грудня 2004 року на суму 9435 грн. 96 коп.;

-          листа дочірньої компанії „Газ України” НАК „Нафтогаз України”, м. Київ № 31/10-5267 від 27 квітня 2006 року (т. 2 арк. справи 28), в якому зазначено про зарахування на підставі листа державного підприємства „Маріупольський морський торгівельний порт” № 21-96 від 23 вересня 2006 року (т. 2 арк. справи 28) грошових коштів у розмірі 5290 грн. 14 коп. в рахунок погашення заборгованості за договорами на постачання природного газу, а саме за договором № 06/04-2187-ТЕ-9 від 31 грудня 2004 року в розмірі 2279 грн. 63 коп. та за договором № 06/03-4161-ТЕ-9 від 30 грудня 2003 року в сумі 3010 грн. 51 коп.

Таким чином, всього позивачем було поставлено відповідачу природного газу на загальну суму 124244 грн. 45 коп., зараховано позивачем однорідних вимог за власним листом № 31/10-5267 від 27 квітня 2006 року в порядку статті 601 ЦК України та попередньо сплачено відповідачем грошових коштів на загальну суму 117590 грн. 23 коп. Сальдо по договору № 27-7/681-06/03-4161ТЕ-9 від 30 грудня 2003 року складає 94 грн. 36 коп. на користь відповідача, що підтверджується актами звірки (т. 1 арк. справи 84, т. 2 арк. справи 30).

Відповідач при розрахунку боргу не врахував умови вищенаведених договорів щодо їх дії до повного розрахунку, власні заліки зустрічних однорідних вимог та наявність постійної передплати відповідача за договорами на початок кожного календарного року, тобто всупереч вимогам статті 33 Господарського процесуального кодексу України позивач не довів наявність боргу відповідача у розмірі 6654 грн. 22 коп. за договором № 27-7/681-06/03-4161ТЕ-9 від 30 грудня 2003 року, тому суд не задовольняє позовні вимоги, як в частині стягнення основного боргу, так і відповідно в частині стягнення з відповідача сум пені, 7 % штрафу, 3 % річних, інфляції.

За статтею 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати суд покладає на позивача, у зв’язку з відмовою в задоволенні позовних вимог.

Керуючись статтями 33, 35, 43, 49, 82 – 85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог дочірньої компанії „Газ України” Національної акціонерної компанії „Нафтогаз України”, м. Київ до державного підприємства „Маріупольський морський торгівельний порт”, м. Маріуполь про стягнення основного боргу за поставлений природний газ у розмірі 6654 грн. 22 коп., пені у розмірі 1680 грн. 68 коп., 7 % штрафу у розмірі 465 грн. 80 коп., суми інфляції 2991 грн. 41 коп., 3 % річних у розмірі 686 грн. 90 коп. відмовити повністю.

У судовому засіданні 12 лютого 2008 року оголошена вступна та резолютивна частини рішення за згодою та в присутності представників сторін.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання.

Повний текст рішення складений і підписаний 14 лютого 2008 року.

Суддя Яманко В.Г.

Надруковано 3 примірника:

1. Позивачу – 1.

2. Відповідачу – 1.3. До справи – 1.

________________________________________________________________________________

Адреса та телефон господарського суду Донецької області: 83048, м. Донецьк, вул. Артема, 157, тел. 381-88-46.