ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 серпня 2008 р.

№
19/28-08

Вищий господарський
суд України у складі колегії суддів:

Коробенко
Г.П. -головуючого,

Костенко
Т.Ф., Муравйова О.В.

розглянувши
матеріали  касаційної скарги

відкритого акціонерного товариства
"Енергопостачальна компанія "Дніпрообленерго", м.
Дніпропетровськ

на
постановуДніпропетровського
апеляційного господарського суду від 22.05.2008 р.

у
справі

господарського
суду Дніпропетровської області

за
позовом

Фізичної
особи -підприємця ОСОБА_1, м. Дніпропетровськ

до1.          Територіальної громади в особі
Синельниківської міської ради,  м.
Синельникове Дніпропетровської області 2.          Комунального підприємства
Синельниківське міжміське бюро технічної інвентаризації, м. Синельникове
Дніпропетровської області

третя
особа, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору відкрите акціонерне товариство
"Енергопостачальна компанія "Дніпрообленерго", м.
Дніпропетровськ

про

визнання
права власності на нежитлове приміщення

за
участю представників сторін:

від
позивача: не
з'явився,

від
відповідача 1: не
з'явився,

від
відповідача 2: не
з'явився,

від
третьої особи: Шай
А.С. за дов. від 27.05.2008р. №112

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа -підприємець ОСОБА_1 звернулась до
господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Територіальної
громади в особі Синельниківської міської ради, м. Синельникове
Дніпропетровської області, Комунального підприємства Синельниківське міжміське
бюро технічної інвентаризації, м. Синельникове Дніпропетровської області про
визнання права власності на нежитлове приміщення площею 518 кв.м. за адресою:
АДРЕСА_1

Рішенням господарського суду
Дніпропетровської області від 21 лютого 2008 року по справі №19/28-08 позов ФОП
ОСОБА_1 задоволений. У позовних вимогах третьої особи з самостійними вимогами
на предмет спору  відмовлено.

Вказане
судове рішення мотивоване обгрунтованістю позовних вимог ФОП ОСОБА_1 з
посиланням на ст. 376 ЦК України, ст. 125 ЗК України та докази наявні в
матеріалах справи. В частині відмови в задоволенні позовних вимог третьої особи
з самостійними вимогами на предмет спору рішення суду мотивовано тим, що ВАТ
"Енергопостачальна компанія "Дніпрообленерго" не є
землекористувачем земельної ділянки, яка розташована по АДРЕСА_1 будь-які
документи, які б підтверджували будівництво спірної будівлі третьою особою не
надавалися, а акти виконаних робіт, які були долучені до матеріалів справи, не
містять адреси будівництва, проектно-кошторисна документація у третьої особи
відсутня.

Ухвалою
Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 08.04.2008р. КП
Синельниківського міжміського бюро технічної інвентаризації було виключено із
числа третіх осіб і залучено до участі у справі у якості відповідача, оскільки
вимоги позивача і третьої особи пред'явлені безпосередньо до МБТІ і у сторін
витребувані додаткові докази по справі.

Постановою Дніпропетровського
апеляційного господарського суду від 22.05.2008р. апеляційну скаргу ВАТ
"Енергопостачальна компанія "Дніпрообленерго" задоволено
частково, рішення господарського суду Дніпропетровської області від
21.02.2008р. з даної справи скасовано. Прийнято нове рішення, яким позовні
вимоги ФОП ОСОБА_1 задоволено, у позовних вимогах ВАТ "Енергопостачальна
компанія "Дніпрообленерго" відмовлено.

Вказана постанова суду апеляційної
інстанції в частині скасування рішення місцевого господарського суду мотивована
тим, що місцевим господарським судом не було залучено до участі у справі у
якості відповідача КП "Синельниківське міжміське бюро технічної
інвентаризації", до якого були заявлені позовні вимоги.

Не погоджуючись із вказаною постановою у
даній справі, ВАТ "Енергопостачальна компанія "Дніпрообленерго"
звернулось з касаційною скаргою до Вищого господарського суду України, в якій
просить постанову скасувати та  прийняти
нове рішення  про відмову в  позові ФОП ОСОБА_1 і задоволення позовних
вимог ВАТ "Енергопостачальна компанія "Дніпрообленерго",
посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм
матеріального права та порушення норм процесуального права, а саме ч. 4, 5 ст.
376 ЦК України, ст. 116, ч. 2 ст.125 ЗК України, ст. 34, 43, п.7 ч. 2 ст. 105
ГПК України.

Позивач та відповідачі не
реалізували своє процесуальне право на участь у судовому засіданні суду
касаційної інстанції.

Колегія суддів, приймаючи до уваги
межі перегляду справи в касаційній інстанції, проаналізувавши на підставі
фактичних обставин справи застосування норм матеріального та процесуального
права при винесенні оспорюваного судового акту, знаходить необхідним в
задоволенні касаційної скарги відмовити, враховуючи наступне.

Як встановлено апеляційним господарським
судом, рішенням Синельниківської міської ради від 11.03.1999 року №78-6/ХХІІІ
"Про надання дозволу на складання проекту передачі земельних ділянок для
будівництва" міська рада вирішила надати дозвіл на складання проектів
відведення земельних ділянок ОСОБА_1 на земельну ділянку площею 120 кв.м. на
вул. Інтернаціональній для будівництва кафе.

Рішенням
виконавчого комітету Синельниківської міської ради від 15.12.2004 року №296
"Про проведення проектно-вишукувальних робіт" на підставі ст.31
Закону України "Про місцеве самоврядування" було дозволено проведення
проектно-вишукувальних робіт ОСОБА_1 -на будівництво виробничо-торгівельного
комплексу на вул. Інтернаціональній.

Рішенням
Синельниківської міської ради від 10.06.2005 року №452-25/ІУ позивачу був
наданий дозвіл на розробку проекту відведення земельної ділянки на території
Синельниківської міської ради за адресою: АДРЕСА_1площею 0,0430 га для передачі
в оренду за рахунок земель комерційного використання Синельниківської міської
ради.

На
виконання зазначеного рішення 25.05.2006 року в присутності начальника
Синельниківського міського відділу земельних ресурсів, архітектора міста
Синельникове, начальника Синельниківського міського району електричних мереж та
громадянки ОСОБА_1 було проведено розподіл території земельної ділянки між
Синельниківським МРЕС та громадянкою ОСОБА_1, про що складений акт розподілу,
підписаний зазначеними посадовими особами, а розміри та межа розподілу
земельної ділянки показані на генплані, що був доданий до акту.

Розроблений
позивачем проект відведення був погоджений Синельниківським міським відділом
земельних ресурсів (лист Синельниківського міського відділу земельних ресурсів
№89 від 10.08.2006 року). У даному погодженні зазначено, що відділ земельних
ресурсів вважає за можливе відвести в спільну часткову оренду земельну ділянку
площею 0,0421 га, з якої 90,7% або 0,0382 га, яка знаходиться по АДРЕСА_1
закріпити за ОСОБА_1 за рахунок земель комерційного використання для
обслуговування виробничо-торговельного комплексу. Земельній ділянці був
присвоєний кадастровий номер НОМЕР_1

Висновки
на розроблений проект відведення земельної ділянки також надали Покровський
відділ екологічного контролю (висновок від 11.08.2006 року №689),
Синельниківська міжрайонна СЕС (висновок від 11.08.2006 року №58), відділ
архітектури та містобудування виконкому Синельниківської міської ради (лист від
10.08.2006 року №98), Синельниківська регіональна екологічна інспекція
(висновок від 27.06.2006 року №230) та інші організації.

14.07.2006
року між Синельниківською міською радою і ОСОБА_1 був укладений договір №184,
за яким Синельниківська міська рада передає в тимчасове користування, а ОСОБА_1
приймає земельну ділянку площею 0,0410 га по АДРЕСА_1 для обслуговування кафе
на строк до 31.12.2006 року.

30.01.2007
року між Синельниківською міською радою і ОСОБА_1 був укладений договір №5, за
яким Синельниківська міська рада передає в тимчасове користування, а ОСОБА_1
приймає земельну ділянку площею 0,0410 га по АДРЕСА_1 для обслуговування кафе
на строк до 31.12.2007 року.

Зазначені
договори набули законної сили і у встановленому законом порядку недійсними не
визнавалися. На підставі зазначених договорів позивач використовував земельну
ділянку і сплачував плату за землю, що підтверджується матеріалами справи.

Відповідно
до ст.376 ЦК України право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може
бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на
земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання
земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме
майно.

Згідно
ч.4 ст.376 ЦК України, якщо власник (користувач) земельної ділянки заперечує
проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила
(здійснює) самочинне будівництво на його земельній ділянці, або якщо це порушує
права інших осіб, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила (здійснює)
самочинне будівництво, або за її рахунок.

Будівництво
спірного об'єкту було розпочато у 2000 році, що підтверджується договором
підряду від 03.10.2000 року, укладеним між позивачем та Синельниківською МРЕС,
рахунками на оплату виконаних робіт, актами приймання виконаних робіт форми
№2КБ, квитанціями на відпуск матеріалів, оплатою за них, іншими документами,
наданими позивачем.

Державним
підприємством “Містобудівний кадастр” у 2006 році був складений паспорт
технічного стану нежитлової будівлі, розташованої по АДРЕСА_1 яким підтверджена
можливість подальшої експлуатації будівлі.

Отже,
земельна ділянка була надана позивачу під збудований об'єкт,  який відповідає будівельним нормам, а власник
земельної ділянки (Синельниківська міська рада) не заперечує проти визнання
права власності, що підтверджується відзивом на позовну заяву від 06.02.2008
року за підписом Синельниківського міського голови і відзивом на апеляційну
скаргу від 12.05.2008 року №1061/26.

За
таких обставин висновок апеляційного господарського суду про задоволення
позовних вимог ФОП ОСОБА_1, колегія суддів визнає правомірним та обґрунтованим,
як і висновок про відмову в позові третій особі з самостійними вимогами на
предмет спору, ВАТ "Енергопостачальна компанія
"Дніпрообленерго", оскільки всупереч вимог ст. 125 ЗК України   товариство право постійного користування і
право оренди на земельну ділянку по АДРЕСА_1 не оформило, доказів на  підтвердження будівництва спірної будівлі
суду не надало.

Таким
чином, апеляційним господарським судом встановлені обставини справи, що
підтверджуються певними доказами, яким попередній суд дав належну оцінку, правом
переоцінки яких в силу приписів ст. 1117 ГПК  України
касаційна інстанція не наділена.

Як
наслідок, прийнята судом постанова відповідає положенням ст. 105 ГПК України та
вимогам, що викладені в постанові Пленуму ВС України від 29.12.1976р. "Про
судове рішення", а отже і підстави для її скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117,
1118, 1119, 11111 Господарського
процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні касаційної скарги
відмовити.

Постанову Дніпропетровського апеляційного
господарського суду від 22.05.2008р. у справі № 19/28-08 залишити в силі.

Головуючий суддя
Г.П. Коробенко

Судді:
Т.Ф. Костенко

О.В.
Муравйов