ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.07.2008 р.

Справа № 33/363-А

За позовом

Державної податкової інспекції у Дарницькому районі м. Києва

До

Військової частини А-0297

Про

стягнення 11 375,98 грн.

Суддя Шабунін С.В.

Секретар судового засідання Бушеленко О.В.

Представники:

від позивача

Кириленко М.Є. —представник за довіреністю від 21.07.2008 р. № 54

від відповідача

Останець Б.І. —представник за довіреністю від 17.06.2008 р. № 581

23.07.2008 р. у судовому засіданні відповідно до п. 3 ст. 160 Кодексу адміністративного судочинства України оголошено вступну та резолютивну частину постанови.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У червні 2004 року Державна податкова інспекція у Дарницькому районі м. Києва звернулася до Військової частини А-0297 з позовом про стягнення 11 375,98 грн. податку з власників транспортних засобів.

Провадження у справі за вказаними вимогами порушено ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.06.2004 р. (суддя Лосєв А.М.).

15.09.2004 р. та 25.11.2005 р. розгляд справи зупинявся до вирішення іншої, пов’язаної справи за позовом Військового прокурора Дарницького гарнізону в інтересах держави в особі Міністерства оборони України (військової частини А-0297) про визнання недійсними рішення, податкових вимог та спонукання до вчинення дій.

У травні 2008 року до суду надійшло клопотання позивача № 19254/9/10-008 від 20.05.2008 р. про поновлення провадження у справі, до якого приєднано копію ухвали Вищого адміністративного суду України від 12.06.2007 р. у справі про визнання недійсними рішення, податкових вимог та спонукання до вчинення дій.

Ухвалою від 02.06.2008 р. провадження у справі поновлено за клопотанням позивача № 19254/9/10-008 від 20.05.2008 р., до якого було приєднано копію ухвали Вищого адміністративного суду України від 12.06.2007 р. у справі про визнання недійсними рішення, податкових вимог та спонукання до вчинення дій. Розгляд справи призначено на 18.06.2008 р.

У судове засідання, призначене на 18.06.2007 р., з’явилися представники позивача та відповідача. Представник позивача подав заяву від 17.06.2008 р., відповідно до якої зменшує позовні вимоги Державної податкової інспекції у Дарницькому районі м. Києва до Військової частини А-0297, оскільки заборгованість в сумі 11 375,98 грн. була списана як безнадійний борг, на підтвердження чого надає рішення № 3 від 26.02.2008 р., з якого вбачається, що списаним є борг по податку з власників наземних транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів в сумі 7 107,98 грн. (6 602,00 грн. основний борг та 505,98 грн. пеня). Згідно з заявою від 17.06.2008 р. позивач просить стягнути з відповідача 24 880,07 грн. заборгованості по земельному податку.

Як слідує з матеріалів справи, 23.11.2006 р. від позивача до суду надійшла заява № 60789/9/10-008 від 21.11.2006 р., у якій повідомляється про наявність у відповідача, станом на 15.11.2006 р. заборгованості з земельного податку з юридичних осіб у сумі 38 131,53 грн., яка виникла відповідно до рахунків від 30.01.2001 р., 09.04.2001 р., 30.01.2002 р., 31.01.2003 р. 30.01.2004 р. 31.01.2005 р., акту перевірки від 06.02.2001 р. № 7 та рішень № 7 та № 7-А від 06.02.2001 р. У зв’язку з наявністю у відповідача вказаної заборгованості з земельного податку, позивачем, заявою від 21.11.2006 р., збільшено позовні вимоги, шляхом заявлення до стягнення, поряд з боргом по податку з власників транспортних засобів, вимог про стягнення боргу з земельного податку за різні періоди та з різних правових підстав виникнення.

Оскільки заявою від 17.06.2008 р. позивач зменшує позовні вимоги та просить стягнути з відповідача борг з земельного податку, а до заяви від 21.11.2006 р. № 60789/9/10-008 не було приєднано документів, якими стверджується наявність станом на 15.11.2006 р. заборгованості в сумі 38 131,53 грн. та нормативно не обґрунтовано зміну предмету та підстав позову, судом, в порядку аналогії закону (ст. 108 Кодексу адміністративного судочинства України) ухвалою від 18.06.2008 р. було встановлено позивачу строк до 21.07.2008 р. для усунення недоліків, допущених у зв’язку з заявленням вимог про стягнення з відповідача боргу з земельного податку.

Представник відповідача в засіданні, що відбулося 18.06.2008 р., заявив усне клопотання про відкладення розгляду справи у зв’язку з неможливістю з’явлення в судове засідання представника з юридичною освітою, обізнаного з обставинами справи.

Представник позивача не заперечував проти задоволення заявленого клопотання.

Зважаючи на клопотання представника відповідача, подану представником позивача заяву та необхідністю витребування додаткових документів, 18.06.2008 р. розгляд справи було відкладено на 23.07.2008 р.

23.07.2008 р. представник позивача документів на виконання вимог ухвали від 18.06.2008 р. не надав, в ході судового розгляду справи просив задовольнити вимоги про стягнення з відповідача заборгованості по земельному податку. Обґрунтовуючи оголошені вимоги представник позивача посилався на заяву від 17.06.2008 р. про зменшення позовних вимог, відповідно до якої розмір податкової заборгованості Військової частини А-0297 становить 24 880,07 грн. по сплаті земельного податку, а борг з податку з власників транспортних засобів в сумі 11 375,98 грн. списаний як безнадійний.

На підтвердження вимог про стягнення 24 880,07 грн. земельного податку позивачем в особі його представника було надано копію рішення про списання безнадійного податкового боргу, довідки про заборгованість, витяг з облікової картки.

Представник відповідача надав відзив на позовну заяву від 22.07.2008 р., відповідно до якого просить відмовити у позові Державної податкової інспекції у Дарницькому районі м. Києва про стягнення 11 375,98 грн. податку з власників транспортних засобів, оскільки вважає, що сплата військовою частиною А0297 податку з власників транспортних засобів є нецільовим використанням бюджетних коштів. Крім того, відповідач звільнений від сплати всіх видів податків.

Дослідивши матеріали справи, оглянувши оригінали копій документів, що знаходяться у матеріалах справи, заслухавши пояснення представників сторін, вивчивши висновок експерта, всебічно і повно з’ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об’єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд —

ВСТАНОВИВ:

У червні 2006 року Державною податковою інспекцією у Дарницькому районі м. Києва заявлено до господарського суду вимоги про стягнення з Військової частини А0297 10 870,00 грн. заборгованості по сплаті податку з власників транспортних засобів та 505,98 грн. пені., що виникла за результатами подання платником до податкового органу розрахунку № 108382 від 05.03.201 р., № 109046 від 19.07.2001 р., № 1818 від 18.02.2002 р.

Оскільки визначені відповідачем у вказаних розрахунках суми податку з власників транспортних засобів згідно з п. 5.1 ст. 5 Закону України “Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” стали його узгодженим податковим зобов’язанням з моменту подання розрахунків, але не були сплачені до бюджету, Державною податковою інспекцією у Дарницькому районі м. Києва були надіслані Військовій частині А0297 першу податкову вимогу № 1/2549 від 26.02.2006 р. на суму 75 893,82 грн. (68 594,99 грн. основний платіж та 7 298,83 грн. пеня) та другу податкову вимогу № 2/2922 від 02.04.2002 р. на суму 61 476,06 грн. (49 168,51 грн. основний платіж та 12 307,55 грн. пеня).

Відповідно до довідки про стан податкової заборгованості Військової частини А0397 перед бюджетом по сплаті податку з власників транспортних засобів станом на 28.05.2004 р. розмір боргу відповідача склав 11 375,98 грн. З огляду на несплату наявного боргу, позивач звернувся до суду з вимогою про стягнення з відповідача вказаної суми.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.06.2004 р. порушено провадження у справі № 33/363 за вищевказаним позовом.

У серпні 2004 року військовий прокурор Дарницького гарнізону в інтересах держави в особі Військової частини А0297 подав до суду зустрічний позов про анулювання з картки платника нарахованого податкового боргу у сумі 11 375,98 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.08.2004 р. судом прийнято відмову прокурора від поданого зустрічного позову та продовжено строк вирішення спору у справі.

15.09.2004 р. провадження у справі № 33/363 було зупинено до набрання законної, сили рішенням Господарського суду міста Києва у справі № 32/467, предметом якої була правомірність першої податкової вимоги № 1/2549 від 26.02.2002 р., другої податкової вимоги № 2/2922 від 02.04.2002 р., а також рішення № 39 від 18.02.2008 р.

Розпорядженням Заступника голови Господарського суду міста Києва від 04.10.2005 р. справу № 33/363 судді Шабуніну С.В. доручено прийняти справу № 33/363 до свого провадження. Враховуючи, що відповідно до правил Кодексу адміністративного судочинства України зміна складу суду передбачає розгляд справи спочатку, ухвалою від 01.11.2005 р. справу № 33/363 прийнято до свого провадження суддею Шабуніним С.В. та призначено до розгляду на 21.11.2005 р.

23.11.2005 р. Державною податковою інспекцією у Дарницькому районі м. Києва подано через канцелярію суду заяву № 60789/9/10-008 від 21.11.2006 р. про збільшення позовних вимог. Вказаною заявою позивач збільшив позовні вимоги до відповідача, так як станом на 15.11.2006 р. за останнім значилася податкова заборгованість з земельного податку у сумі 38 131,53 грн.

Надалі провадження у справі було зупинено до розгляду Вищим Господарським судом України справи № 32/467 (ухвала від 25.11.2005 р. в матеріалах справи).

Постановою Вищого господарського суду України від 12.06.2007 р. постанову Київського апеляційного господарського суду від 17.05.2005 р. у справі № 32/467 залишено без змін. Так, постановою Київського апеляційного господарського суду від 17.05.2005 р. рішення суду першої інстанції скасоване частково та прийнято нове рішення, яким в позові військового прокурора Дарницького гарнізону в інтересах держави в особі Міністерства оборони України (військова частина А0297) до Державної податкової інспекції у Дарницькому районі м. Києва про визнання недійсними першої податкової вимоги № 1/2549 від 26.02.2002 р. та другої податкової вимоги від 02.04.2002 р. № 2/2922 в частині визначення Військовій частині А0297 суми податкового боргу з податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів у розмірі 1 556,00 грн., про визнання недійсним рішення № 39 від 18.02.2003 р. в частині стягнення суми податкового боргу з податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів у розмірі 8 736,00 грн. та про зобов’язання Державну податкову інспекцію у Дарницькому районі м. Києва виключити Військову частину А0297 з реєстру платників податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів відмовлено. В частині припинення провадження у справі з огляду на відсутність предмету спору стосовно вимог про визнання недійсної першої податкової вимоги №1/259 від 26.02.2002 р. та другої податкової вимоги № 2/2922 від 02.04.2002 р., а також рішення № 39 від 18.02.2003 р. щодо визначення суми податкового боргу з податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин у розмірі 11 224,78 грн. основного платежу та 505,98 грн. пені рішення місцевого господарського суду залишено без змін.

Після поновлення провадження у справі № 33/363-А та в ході розгляду спору по суті позивачем було зменшено позовні вимоги, оскільки податковий борг Військової частини А0297 з податку з власників наземних транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, що значився на 15.04.2002 р., було списано як безнадійний в порядку п.п 18.2.1 п. 18.2 ст. 18 Закону України “Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами”. На цій підставі представник позивача клопотав про задоволення позову і стягнення з відповідача 24 880,07 грн. земельного податку.

Вивчивши всі суттєві моменти спірних правовідносин та дослідивши матеріали справи, суд не вбачає підстав для задоволення вимог Державної податкової інспекції у Дарницькому районі м. Києва, зважаючи на наступне:

Згідно з ч. 1 ст. 51 Кодексу адміністративного судочинства України будь-який час до закінчення судового розгляду позивач має право змінити підставу або предмет адміністративного позову, збільшити або зменшити розмір позовних вимог.

Оскільки заборгованість (основний борг та штрафні санкції) Військової частини А0297 по сплаті податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів відповідно до рішення Державної податкової інспекції у Дарницькому районі м. Києва від 26.02.2008 р. № 3 списано з відповідача як безнадійний, зменшення позивачем позовних вимог відповідно до заяви від 17.06.2008 р. без вихідного номеру не суперечить законодавству та не порушує інтересів держави.

Поряд з цим, збільшення позовних вимог в частині заявлення до стягнення з відповідача заборгованості по сплаті земельного податку в межах провадження у справі № 33/363, порушеної за позовом про стягнення заборгованості по податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, видається неналежним використання позивачем прав, закріплених законодавством. Так, всупереч вищенаведеній нормі ч. 1 ст. 51 Кодексу адміністративного судочинства України, заявою про збільшення позовних вимог № 60789/9/10-008 від 21.01.2006 р., в частині заявлення вимог про стягнення земельного податку, позивачем фактично змінено предмет і підстави позову, тоді як законодавством передбачено право на зміну лише предмету або підстав позову.

На цій підставі, вимоги про стягнення заборгованості з земельного податку у межах провадження у справі № 33/363-А розгляду не підлягають і мають розглядатися в окремому провадженні, так як відрізняються від первісно заявлених підставами виникнення, предметом (окремі, непов’язані види обов’язкових платежів), правовим регулюванням, періодом нарахування і сплати.

Враховуючи правомірне зменшення позивачем позовних вимог відповідно до заяви від 17.06.2008 р. та зважаючи на те, що вимоги про стягнення заборгованості з земельного податку не підлягають сумісному розгляду в межах провадження у справі № 33/363-А поряд з первісно заявленими, у позові Державної податкової інспекції у Дарницькому районі м. Києва до Військової частини А0297 слід відмовити повністю.

Виходячи з положень ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати з учасників провадження у справі стягненню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 71, 86, 94, 158, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, Прикінцевими та перехідними положеннями Кодексу адміністративного судочинства України, суд –

ПОСТАНОВИВ:

У позові відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження або апеляційної скарги в порядку, встановленому ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України. Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку та в строки, встановлені ст.186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя                                                   С.В. Шабунін

Дата виготовлення у повному обсязі: 04.09.2008 р.

23.07.2008р.

м.Київ

№ 33/363-А

За позовом                    Державної податкової інспекції у Оболонському районі м. Києва

До                              Суб’єкта підприємницької діяльності –фізичної особи Тимощука

Павла Івановича

Третя особа                    Оболонська районна у м. Києві державна адміністрація

Про                              припинення підприємницької діяльності