ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2008 р.

№ 4/119

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів :

головуючого

Овечкіна В.Е.,

суддів

Чернова Є.В., Цвігун В.Л.,

за участю представників сторін:

позивача

- Стовбан Н.І.,

відповідача

- Шмаюн К.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні

касаційну скаргу

СТ "Діамед"

на постанову

від 16.07.2008 Київського апеляційного господарського суду

у справі

№4/119

за позовом

КП "Ватутінськінвенстбуд"

до

СТ "Діамед"

про

стягнення 77648,26 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду м.Києва від 07.05.2008 (суддя Борисенко І.І.) в позові відмовлено у зв’язку з необгрунтованістю позовних вимог.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 16.07.2008 (судді: Рєпіна Л.О., Синиця О.Ф., Буравльов С.І.) рішення скасовано, позов задоволено –на підставі ст.ст.525,526 ЦК України та ст.193 ГК України стягнуто з СТ "Діамед" на користь КП "Ватутінськінвестбуд" 77648,26 грн. шкоди за фактичне використання відповідачем приміщення після припинення договору оренди від 01.01.2006 №0847.

СТ "Діамед" в поданій касаційній скарзі просить постанову скасувати, рішення залишити без змін, посилаючись на порушення апеляційним судом норм матеріального права, а саме ч.1 ст.604 ЦК України. Зокрема, скаржник вважає, що станом на 27.09.2007р. зобов’язання відповідача по сплаті 77648,20 грн. заборгованості за період фактичного користування приміщенням (з 01.01.2007р. по 28.08.2007р.) припинилося за домовленістю сторін, оскільки позивач, керуючись розпорядженням Деснянської РДА №1303 від 28.08.2008, здійснив перерахунок завданої шкоди в сторону зменшення та виставив рахунок №631 від 25.10.2007 на суму 9241,13 грн., а відповідач платіжним дорученням від 27.09.2007 №3267 сплатив зазначену суму. Апеляційна інстанція, задовольняючи повністю позовні вимоги, не звернула уваги на перерахування СТ "Діамед" вказаної суми коштів та не зменшила загальну суму збитків на 9241,13 грн.

Колегія суддів, перевіривши фактичні обставини справи на предмет правильності їх юридичної оцінки судом апеляційної інстанції та заслухавши пояснення присутніх у засіданні представників сторін, дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню, а оскаржувана постанова –зміні шляхом відмови в позові в частині стягнення 9241,13 грн. з наступних підстав.

Скасовуючи первісне рішення та приймаючи нове рішення про задоволення, апеляційний господарський суд виходив з того, що:

На підставі рішення Деснянської районної у м.Києві ради №10 від 28.11.2002 позивача визнано орендодавцем нежитлових приміщень комунальної власності, які знаходяться у нього на балансі.

01.01.2006р. між сторонами укладено договір №0847, за умовами якого позивач передав, а відповідач прийняв у оренду нежитлове приміщення по просп.Маяковського,26а в м.Києві, загальною площею 56,80 кв.м. для розміщення аптечного кіоску та зобов’язався здійснювати орендну плату. Строк дії договору до 30.12.2006р.

Відповідно до ст.ст.525-526 ЦК України, зобов’язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, акту планування, договору, а при відсутності таких вказівок –відповідно до вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від виконання і одностороння зміна умов договору не допускаються, за винятком випадків, передбачених законом.

Згідно зі ст.193 ГК України суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов’язання –відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Після закінчення терміну дії договору оренди відповідач приміщення не звільнив, в зв’язку з чим позивач змушений був звернутися до суду. Рішенням господарського суду м.Києва у справі 16/157 від 10.07.2007 позовні вимоги задоволені, відповідача виселено зі спірного приміщення та видано наказ.

Але, відповідачем приміщення звільнено не було і він продовжував користуватися приміщенням.

28.08.2007 року між сторонами на підставі розпорядження Деснянської РДА №1303 від 28.08.2007 було укладено новий договір оренди (№0847) зі строком до 31.12.2007 року.

26.12.2007р. позивач надіслав відповідачу листа про донарахування та сплату боргу, а 16.01.2008р. направлений рахунок-попередження №10-2005, але відповідачем вимоги позивача проігноровані.

Беручи до уваги розпорядження Деснянської РДА №1847 від 21.12.2007, місцевий суд дійшов помилкового висновку про те, що позивача зобов’язано змінити орендну ставку, оскільки орендна ставка не змінилася, а лише знято коригування нарахувань. Крім того, виставлена відповідачу рахунком-попередженням сума для оплати, зроблена з урахуванням приписів, викладених у даному розпорядженні, за ставкою, яка була у 2006 році, а також включає у себе платежі за фактичне користування приміщенням за період, коли термін дії попереднього договору вже закінчися, а новий ще не був укладений, тобто з січня по серпень 2007р., які відповідно до п.9.3 договору від 01.01.2006 підлягають обов’язковій сплаті.

Колегія погоджується з висновками апеляційного суду в частині стягнення 68407,13 грн. з огляду на таке.

Предметом даного спору є стягнення з відповідача плати за фактичне користування нежилим приміщенням за період після припинення договору оренди від 01.01.2006 №0847 до укладення договору оренди від 28.08.2007 (з 01.01.2007р. по 28.08.2007р.).

Згідно п.9.3 договору оренди від 01.01.2006 за час фактичного користування об’єктом оренди після припинення дії даного договору до передачі приміщення за актом, орендар зобов’язаний внести плату за користування приміщенням в розмірі орендної плати.

Доказів внесення сторонами змін до цього пункту договору оренди в частині розміру відповідної плати, зокрема, щодо її зменшення, матеріали справи не містять та судами не встановлено. Не вносилися такі зміни і розпорядженням Деснянської РДА в м.Києві від 28.08.2008 №1303, яке в подальшому скасоване розпорядженням Деснянської РДА в м.Києві від 11.12.2007 №1793 та не має зворотної дії до правовідносин, врегульованих п.9.3 договору оренди від 01.01.2006.

В зв’язку з цим колегія відхиляє помилкові посилання скаржника на розпорядження Деснянської РДА в м.Києві від 28.08.2008 №1303 в обгрунтування висновку про припинення за домовленістю сторін зобов’язання СТ "Діамед" по сплаті 77648,26 грн. заборгованості, нарахованої згідно з п.9.3 договору оренди від 01.01.2006, а саме шляхом сплати зменшеної (перерахованої) позивачем суми боргу (9241,13 грн.).

Окрім того, останні розпорядження Деснянської РДА в м.Києві від 11.12.2007 №1793 та від 21.12.2007 №1847 (а.с.20), якими по суті відновлено дію п.9.3 договору оренди від 01.01.2006 (в частині обов’язку відповідача оплачувати фактичне користування займаним нерухомим майном), та проти застосування яких заперечує відповідач, не скасовані та не визнані недійсними у встановленому порядку.

Разом з тим, касаційна інстанція не може погодитися з висновком апеляційного суду про наявність підстав для задоволення позовних вимог про стягнення нарахованої позивачем плати за період з 01.01.2007р. по 28.08.2007р. в повному обсязі, оскільки до спірної суми входять також кошти в сумі 9241,13 грн., перераховані відповідачем в добровільному порядку згідно платіжного доручення від 27.09.2007 №3267 (а.с.68).

Зважаючи на це, оскаржувана постанова підлягає зміні шляхом відмови у задоволенні позовних вимог в частині стягнення 9241,13 грн.

Водночас помилкове поширення апеляційним судом на спірні правовідносини положень ч.1 ст.762 ЦК України та ст.18 Закону України "Про оренду державного та комунального майна, які регулюють обов'язок орендаря сплачувати орендну плату в період дії договору оренди, не призвело до прийняття неправильної по суті постанови, а тому вказані недоліки не можуть бути достатньою підставою для її скасування.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст.1115,1117-11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу СТ "Діамед" задовольнити частково.

Постанову Київського апеляційного господарського суду від 16.07.2008 у справі №4/119 змінити, відмовивши в задоволенні позовних вимог в частині стягнення 9241,13 грн.

В решті постанову залишити без змін.

Доручити господарському суду м.Києва видати відповідний наказ.

Головуючий, суддя                                                    В.Овечкін

Судді:                                                                                 Є.Чернов

В.Цвігун