СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Львів, вул. Личаківська, 128
РІШЕННЯ

09.09.08
Справа№ 26/201

За позовом: Приватного
підприємця ОСОБА_1, м. Калуш Івано-Франківської області

до відповідача:
Товариства з обмеженою відповідальністю „Трускавецьінвест”, м. Трускавець
Львівської області

про стягнення
49 300,00 грн.

Суддя Деркач
Ю.Б.

при секретарі
Боровець Я.

Представники:

від позивача
ОСОБА_2., ОСОБА_3. -представники (довіреність НОМЕР_1 від 24.07.2008 р.)

від відповідача не
з'явився

Представникам позивача роз'яснено
їх права та обов'язки

передбачені ст.ст. 20, 22 ГПК
України

Суть спору: Приватний
підприємець ОСОБА_1, м. Калуш Івано-Франківської області звернувся до
Товариства з обмеженою відповідальністю „Трускавецьінвест”,                       м. Трускавець Львівської
області про стягнення 49 300,00 грн.

Ухвалою суду від 14.07.2008 р.
порушено провадження у справі та призначено її до розгляду в судовому засіданні
на 05.08.2008 р. В судовому засіданні 05.08.2008 р. оголошувалась перерва до
09.09.2008 р.

Представники позивача в судове
засідання з'явилися, подали уточнення (доповнення) від 18.07.2008 р. позовної
заяви, позовні вимоги підтримали, просили позов задоволити повністю.

Відповідач після оголошеної перерви
до 09.09.2008 р. явки повноважного представника в судове засідання не
забезпечив, через канцелярію суду подав відзив на позовну заяву, відповідно до
якого зазначив про заперечення проти позовних вимог.

Відповідно до ст. 75 ГПК України
суд вважає за можливе розглянути справу без участі представника відповідача за
наявними у справі матеріалами, яких достатньо для встановлення обставин і
вирішення спору по суті.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення представника позивача, повно та об'єктивно дослідивши
докази в їх сукупності, суд встановив наступне:

23.08.2007 р. між сторонами
укладено договір № 3м-06/10-07 на виконання земляних робіт (далі по тексту
-договір).

Згідно умов договору позивач на
свій ризик за завданням відповідача зобов'язався виконати земляні роботи
наступними механізмами: КАТ 322, гідро молотом, мініекскалатором ГЕЛТ за
адресою АДРЕСА_1, а відповідач зобов'язався прийняти та оплатити виконані
роботи.

Відповідно до п. 5.1. договору
після завершення робіт Підрядник (позивач) передає Замовнику (відповідачу)
підписаний Підрядником (позивачем) акт приймання-передавання робіт. Згідно п.
5.2. договору Замовник (відповідач) протягом 3 днів з дня одержання підписаного
Підрядником (позивачем) акту приймання-передавання робіт повинен підписати його
та один примірник направити Підряднику (позивачу). В разі мотивованої відмови
Замовника (відповідача) від приймання робіт, Сторони складають двосторонній акт
з переліком необхідних доробок та термінами їх виконання в межах 5 днів.

До матеріалів справи долучено
підписані обома сторонами акт приймання-передачі виконаних робіт № 4 від
24.12.2007 р. на суму 24 600,00 грн. та акт приймання-передачі виконаних робіт
№ 1 від 23.01.2008 р. на суму 29 700,00 грн., всього на загальну суму 54 300,00
грн. Факт підпису та відбитку печатки відповідача на вказаних актах
приймання-передачі виконаних робіт підтверджує прийняття робіт.

Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України,
якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Пунктом 4.2. договору передбачено,
що Замовник (відповідач) проводить оплату земляних робіт на протязі 5 днів
після підписання актів виконаних робіт.

З матеріалів справи вбачається, що
відповідач своїх зобов'язань по договору перед позивачем щодо оплати виконаних
робіт належним чином не виконував.

Відповідно до ст. 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності
таких умов та вимог -відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Згідно ч. 1 ст. 193 ГК України,
суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших
правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання
зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Таким чином, враховуючи
вищенаведене, заборгованість відповідача перед позивачем за виконані роботи
склала суму в розмірі 49 300,00 грн.

Слід зазначити, що 03.06.2008 р.
позивач надіслав на адресу відповідача претензію з вимогою погасити
заборгованість. Відповідач надіслав відповідь на претензію, в якій зазначив, що
повністю здійснить погашення заборгованості до 15.07.2008 р., однак зазначеного
не виконав.

Відповідно до п. 6.4. договору за
порушення грошових зобов'язань (несвоєчасну оплату виконаних робіт) Замовник
(відповідач) сплачує Підряднику (позивачу) пеню у розмірі облікової ставки НБУ
від простроченої суми за кожний день прострочення. Позивачем нараховано
відповідачу пеню на загальну суму 2 780,51 грн.

Також, згідно до ч. 2 ст. 625 ЦК
України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої
суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Позивачем нараховано відповідачу інфляційні втрати на загальну суму 6 222,10
грн. та три проценти річних на загальну суму 690,25 грн.

Крім того, позивач просить стягнути
з відповідача витрати на юридичне обслуговування на загальну суму 5 000,00 грн.
В підтвердження понесених витрат на юридичне обслуговування позивачем подано
копію договору № 05-01-08 на юридичне обслуговування від 01.05.2008 та копію
квитанції до прибуткового касового ордера № 2 від 22.04.2008 р. на суму 5
000,00 грн.

Позовні вимоги в частині стягнення
витрат на юридичне обслуговування до задоволення не підлягають у зв'язку з
наступним.

Статтею 44 ГПК України чітко
передбачено, що судові витрати складаються з оплати послуг адвоката. Згідно ч.
1 ст. 12 Закону України „Про адвокатуру”, оплата праці адвоката здійснюється на
підставі угоди між громадянином чи юридичною особою і адвокатським об'єднанням
чи адвокатом. Проте, позивачем на підтвердження судових витрат на оплату послуг
адвоката подано документи (копію договору № 05-01-08 на юридичне обслуговування
від 01.05.2008 та копію квитанції до прибуткового касового ордера № 2 від
22.04.2008 р. на суму 5 000,00 грн.) з яких вбачається, що оплата здійснювалась
Приватному підприємцю ОСОБА_2, який діє на підставі свідоцтва про державну
реєстрацію суб'єкта підприємницької діяльності.

Таким чином, витрати на оплату
послуг адвоката позивачем не доведені.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками
судового процесу.

Згідно ст. 34 ГПК України
господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами доказування.

Враховуючи наведене, суд вважає, що
позовні вимоги обгрунтовані, підставні та такі, що підлягають до задоволення
частково.

Судові витрати відповідно до ст. 49
ГПК України слід покласти на обидві сторони пропорційно до задоволених позовних
вимог.

З огляду на викладене, керуючись
Конституцією України, Законом України „Про адвокатуру”, ст.ст. 526, 530, 625 ЦК
України, ст. 193 ГК України та ст.ст. 4, 33, 34, 35, 44, 49, 75, 82, 83, 84,
85, 115, 116 ГПК України, господарський суд -

В И Р І Ш И
В:

1.          Позов
задоволити частково.

2.          Судові
витрати покласти на обидві сторони пропорційно до задоволених позовних вимог.

3.          Стягнути з
Товариства з обмеженою відповідальністю „Трускавецьінвест”,            м. Трускавець, вул. Суховоля, 50,
Львівська область () на користь Приватного підприємця
ОСОБА_1, АДРЕСА_2(ідентифікаційний номер платника податків НОМЕР_2) 49 300 грн.
00 коп. основного боргу, 2 780 грн. 51 коп. пені, 6 222 грн. 10 коп.
інфляційних втрат, 690 грн. 25 коп. -3% річних, 587 грн. 15 коп. державного
мита та 108 грн. 78 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового
процесу.

4.          Наказ видати
згідно ст. 116 ГПК України.

5.          В частині
позовних вимог щодо стягнення 5 000,00 грн. витрат на юридичне обслуговування,
49,77 грн. державного мита та 9,22 грн. витрат на інформаційно-технічне
забезпечення судового процесу у задоволенні позову відмовити.

Суддя
Деркач Ю.Б.