ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" листопада 2008 р. Справа № 57/205-08

вх. № 7256/4-57

Суддя господарського суду Аюпова Р.М.

при секретарі судового засідання Гаплевська О.В.

за участю представників сторін:

прокурора - Гопак Є.М., посв. №256 від 12.12. 2007р.

позивача - Щербак Т.М. - юрисконсульт, дов. № 48/1-2-5954 від 24.12.2007р.

Відповідача - не з"явився.

розглянувши справу за позовом Прокурора Фрунзенського району м. Харкова в особі Управління Державної служби охорони при ГУМВС України в Харківській області, м.Харків

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Рембудмонтаж" м. Харків

про стягнення 1200,40 грн.

ВСТАНОВИВ:

Прокурор Фрунзенського району в інтересах держави в особі Управління Державної служби охорони при ГУМВС України в Харківській області (позивач по справі) звернувся до господарського суду з позовом до ТОВ „Рембудмонтаж” (відповідач по справі) про стягнення 1200,40 гривень заборгованості; також прокурор просить покласти судові витрати на відповідача. Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов’язань по договору № 305-16140 від 05.02.2008 р., укладеного між позивачем та відповідачем.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 06 жовтня 2008 року прийнято вказану позовну заяву до розгляду, порушено провадження у справі та призначено її до розгляду на 29 жовтня 2008 року о 10:20 год.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 29 жовтня 2008 року відкладено розгляд справи на 10 листопада 2008 року о 10:10 год.

В призначеному 10 листопада 2008 році судовому засіданні прокурор підтримав заявлений позов та просив суд його задовольнити. Присутній у судовому засіданні представник позивача наполягав на задоволенні позовних вимог. Відповідач у судове засідання не з’явився, відзив на позов та інші витребувані судом документи не надав, заборгованість не спростував.

Відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України, обов’язок доказування та надання доказів покладений на сторони, в зв'язку з чим суд, відповідно до статті 75 Господарського процесуального кодексу України, розглядає справу за наявними в ній матеріалами.

Суд, вислухавши присутніх у судовому засіданні прокурора та представника позивача, вивчивши подані сторонами докази та дослідивши матеріали справи, встановив наступне.

05 лютого 2008 року між Управлінням Державної служби охорони при ГУМВС України в Харківській області (далі – позивач) та ТОВ „Рембудмонтаж” (далі – відповідач) укладено договір № 305-16140 про спостереження за допомогою пунктів централізованого спостереження Державної служби охорони за станом засобів сигналізації, що встановлені на об’єктах, з реагуванням груп затримання ДСО при надходження сигналу „Тривога” та їх технічне обслуговування

Відповідно до п. 2 та п. 4 та вказаного договору виконавець (позивач по справі) взяв на себе зобов’язання по здійсненню в інтересах замовника (відповідач по справі) по спостереженню за станом та технічне обслуговування сигналізації, що встановлена на об’єктах замовника, перелік та адреси яких зазначені в дислокації (додаток № 1 до Договору), а разі надходження на ПЦО сигналу про спрацювання сигналізації об’єкта, забезпечує реагування груп затримання ДСО для встановлення причин його надходження. Відповідач, в свою чергу, прийняв на себе зобов'язання щомісячно здійснювати оплату за надані послуги не пізніше 15 - го числа кожного місяця в якому здійснюється спостереження шляхом перерахування коштів на рахунок Виконавця(п. 3.2. п. 4.2.9 договору). Вартість охоронних послуг по Договору на кожний окремий місяць розраховуються сторонами на підставі Дислокації, розрахунку та протоколу узгодження договірної ціни (додатки № 1,2,3 до Договору) у відповідності до яких сторони домовились, що загальна сума по договору на рік складає 2872,80 грн., в тому числі ПДВ.

У відповідності до наданих позивачем розрахунків заборгованості, станом на 19 жовтня 2008 року заборгованість відповідача перед позивачем складає 1200,40 грн.

За загальним положенням цивільного законодавства, зобов'язання виникають з підстав, зазначених у статті 11 Цивільного кодексу України. За приписами частини 2 цієї статті підставами виникнення цивільних прав та обов’язку, зокрема, є договори та інші правочини, інші юридичні факти. Підставою виникнення цивільних прав та обов’язків є дії осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також дії, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов’язки.

У відповідності із ст. 173 Господарського кодексу України та ст. 509 Цивільного кодексу України, господарським визнається зобов’язання, що виникає між суб’єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим кодексом, в силу якого один суб’єкт (зобов’язана сторона, у тому числі боржник) зобов’язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб’єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утримуватися від певних дій, а інший суб’єкт (управлена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов’язаної сторони виконати її обов’язку.

Господарські зобов’язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать (ст. 174 Господарського кодексу України).

Відповідно до ч. 7 ст. 179 Господарського кодексу України, господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Згідно ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов’язковим для виконання сторонами.

Згідно статті 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 1 статті 16 Цивільного кодексу України, частиною 2 статті 20 Господарського суду України, одним із способів захисту права є примусове виконання обов’язку в натурі (присудження до виконання обов’язку в натурі)

Відповідно до ст. 598 Цивільного кодексу України, зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом та припинення зобов’язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених законом або договором, а згідно статті 599 Цивільного кодексу України, зобов’язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно з ч.1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст. 193 Господарського кодексу України, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 901 Цивільного кодексу України За договором про надання послуг одна сторона (виконавець)зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Частиною 1 ст. 903 Цивільного кодексу України передбачено, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач в порушення домовленості сторін прийняті послуги за договором № 305-16140 від 05.02.2008 року за пріод лютий-вересень 2008 року не сплатив, та не надав суду жодних з доказів, які б спростовували суму заявленого боргу.

Відповідно статей 55 Конституції України, статей 15, 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно ст.43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об’єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідно до вимог ст. 32 ГПК України: доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Враховуючи, що відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, ст. ст. 193, 198 Господарського кодексу України, зобов’язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов і порядку укладеного між сторонами договору та згідно з вимогами закону, приймаючи до уваги викладені обставини, та враховуючи те, що відповідач не надав суду жодного документу, який би підтверджував сплату заборгованості за надані послуги, документів, що спростовували викладене у позові, суд дійшов висновку про те, що позовна вимога про стягнення з відповідача заборгованості у сумі 1200,40 грн. за надані послуги за лютий-вересень 2008 року є обґрунтованою, підтверджується доданими до матеріалів справи доказами, не спростована відповідачем та суд вважає її такою, що підлягає задоволенню.

Оскільки з матеріалів справи вбачається, що спір по даній справі виник з вини відповідача, суд, відповідно до вимог статей 44-49 Господарського процесуального кодексу України, покладає витрати по сплаті державного мита та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст. ст. 509, 512, 513, 514, 516, 526, 530, 610, 629 Цивільного кодексу України, ст.ст. 1, 4, 12, 32, 33, 43, 44-49, ст.ст. 82-85, Господарського процесуального кодексу України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю „Рембудмонтаж” код 30138020 (61176, м. Харків, вул.. Красноградська, 181-А, р/р 2, Філія № 2, банк „Грант”, м. Харків, МФО 351630) на користь Управління Державної служби охорони при ГУМВС України по Харківській області (61012, м. Харків, вул. Полтавський шлях, 20, р/р 4 в АСУБ "Грант" м. Харкова, МФО 351607, ) 1200,40 грн. заборгованості.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю „Рембудмонтаж” код 30138020 (61176, м. Харків, вул.. Красноградська, 181-А, р/р 2, Філія № 2, банк „Грант”, м. Харків, МФО 351630) на користь державного бюджету України (одержувач коштів - УДК в м. Харкові, № рахунку 0002, , код бюджетної класифікації 22090200, символ звітності банку 095, банк одержувача - Головне управління Державного казначейства України у Харківській області, МФО 851011) 102,00 гривень витрат по сплаті державного мита.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю „Рембудмонтаж” код 30138020 (61176, м. Харків, вул.. Красноградська, 181-А, р/р 2, Філія № 2, банк „Грант”, м. Харків, МФО 351630) на користь держбюджету України (одержувач коштів - УДК у м. Харкові, № рахунку 0002, , код бюджетної класифікації 22050000,символ звітності банку 259, банк одержувача - ГУДКУ у Харківській обл., МФО 851011) витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 118,00 грн.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Повний текст рішення підписаний 11 листопада 2008 року.

Суддя Аюпова Р.М.