ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
РІШЕННЯ

Іменем України

13.11.2008

Справа №2-29/9621-2008

За позовом – Кримського республіканського підприємства "Виробниче підприємство водопровідно-каналізаційного господарства м.Сімферополя", (95053, вул.. Гурзуфська 5, м. Сімферополь).

До відповідача - Виробничого управління житлово-комунального господарства, (97505, вул.. Стадіонна 25, с.Мирне, Сімферопольський район / 97500, вул.. Белова 1, с. Мирне, Сімферопольський район / 97500, вул.. Лугова 16, с. Мирне, Сімферопольський район).

про стягнення 5 222,93 грн.

Суддя О.І. Башилашвілі

ПРЕДСТАВНИКИ:

Від позивача – Міркін А. Л., довіреність №18 від 07.08.2008р., представник.

Від відповідача – не з’явився.

Сутність спору: Позивач - Кримське республіканське підприємство "Виробниче підприємство водопровідно-каналізаційного господарства м.Сімферополя", звернувся до господарського суду АР Крим з позовом до відповідача – Виробничого управління житлово-комунального господарства про стягнення заборгованості в сумі 5 222,93 грн., в тому числі: 5 023,65 грн. - сума основного боргу, 20,25 грн. – 3% річних, 179,03 грн. – пеня та покласти судові витрати на відповідача.

Позовні вимоги позивача засновані на ст.ст. 526,625 ЦК України, ст. ст.. 225, 854 ГК України та мотивовані тим, що відповідач на даний час не розрахувався за надані послуги відповідно до договору №943 від 15.01.2004р.

Відповідач в судове засідання не з’явився, письмового відзиву на позовну заяву та документів витребуваних судом не представив, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. У зв’язку з цим справа розглянута у порядку ст.75 ГПК України за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, заслухав представника позивача, суд –

встановив:

Між Сімферопольським виробничим підприємством водопровідно – каналізаційного господарства та відповідачем - Виробничим управлінням житлово-комунального господарства був укладений договір №943 від 15.01.2004р. на водопостачання з комунального водопроводу і відведення стоків (водовідведення) в комунальну каналізацію на підставі якого відповідачем скидалися стоки

Відповідно до п. 1.1 договору позивач бере на себе зобов’язання забезпечити абонента питною водою (ГОСТ 2874-82) при наявності води в джерелах в кількості не більше встановленого ліміту, а також проводити водовідведення в об’ємах передбачених договором.

Кримське республіканське підприємство «Виробниче підприємство водопровідного господарства м. Сімферополя» є правонаступником Сімферопольського виробничого підприємства водопровідно – каналізаційного господарства за договором на водопостачання з комунального водопроводу та виведення стоків у комунальну каналізацію.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов'язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов'язку боржника третьою особою.

На оплату спожитих відповідачем послуг з водовідведення за вищевказаним договором позивач виставляв рахунки № 943 від 19.06.2008 року на суму 2024,71 грн., № 943 від 25.07.2008 р. на суму 1 467,09 грн., № 943 від 22.02.2008 р. на суму 1531,85 грн. ( а. с. 12 - 14), також факт отримання відповідачем послуг з водопостачання та водовідведення підтверджується актом виконаних робіт від 19.06.2008 р., актом виконаних робіт від 25.07.2008 року, актом виконаних робіт за серпень 2008 року.

Відповідно до п. 3.2. вищевказаного договору остаточний розрахунок за отримані послуги проводиться в триденний термін з дня отримання рахунку.

Таким чином, сума основного боргу відповідача перед позивачем за послуги, спожиті в період з 19.05.2008 р. по 21.08.2008 року складає 5 023,65 грн.

Відповідно до ст.. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст.. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до п. 6 ст. 231 ГК України штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Так, згідно розрахунку у відповідача склалась заборгованість в сумі 5222,93 грн., з яких 5023,62 грн. сума основного боргу, 20,25 грн. – 3% річних та 179,03 грн. пені.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Судом встановлено, що відповідач досі не виконав свої зобов’язання по сплаті заборгованості.

Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки,

встановлені договором або законом, зокрема:

1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору;

2) зміна умов зобов'язання;

3) сплата неустойки;

4) відшкодування збитків та моральної шкоди.

Частина 1 ст. 623 ЦК України передбачає, що боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки.

Згідно ст.33 ГПК України кожна сторона повинна доказати ті обставини на які вона посилається, як на підстави своїх вимог та заперечень.

Відповідач не представив суду докази, та не довів суду факт сплати заборгованості позивачу, у встановленому договором порядку.

За викладених обставин, суд вважає, що позов обґрунтований, що підтверджується матеріалами справи та підлягає задоволенню у повному обсязі.

На підставі викладено, керуючись ст.49, ст.82-84 ГПК України, суд –

В И Р І Ш И В :

1.          Позов задовольнити у повному обсязі.

2.          Стягнути з Виробничого управління житлово-комунального господарства, (АР Крим, вул.. Стадіонна 25, с.Мирне, Сімферопольський район, ), на користь Кримського республіканського підприємства "Виробниче підприємство водопровідно-каналізаційного господарства м.Сімферополя", (АР Крим, вул.. Гурзуфська 5, м. Сімферополь, р/р в КРД ВАТ «Райффайзен банк «Аваль», МФО 324021, ). заборгованість в сумі 5222,93 грн., з яких 5023,62 грн. сума основного боргу, 20,25 грн. – 3% річних та 179,03 грн. пені.

3.          Стягнути з Виробничого управління житлово-комунального господарства, (АР Крим, вул.. Стадіонна 25, с.Мирне, Сімферопольський район, ), на користь Кримського республіканського підприємства "Виробниче підприємство водопровідно-каналізаційного господарства м.Сімферополя", (АР Крим, вул.. Гурзуфська 5, м. Сімферополь, р/р в КРД ВАТ «Райффайзен банк «Аваль», МФО 324021, ) 118,00 грн. витрат на інформаційно – технічне забезпечення судового процесу та 102,00 грн. держмита.

4.          Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Башилашвілі О.І.