ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МІСТА СЕВАСТОПОЛЯ
РІШЕННЯ

"12" листопада 2008 р.

справа № 5020-12/507

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю “Науково-виробниче об’єднання «Екотех»

до Регіонального відділення Фонду державного майна України в Автономної Республіці Крим та м. Севастополі

про визнання дій Регіонального відділення Фонду державного майна України в Автономної Республіці Крим та м. Севастополі щодо відмови в укладанні договору оренди незаконними, спонукання укласти договору оренди частини причалу,

за участю прокурора міста Севастополя,

Суддя Харченко І.А.,

Представники сторін

Від позивача –Михайлов Д.В., представник, довіреність б/н від 25.07.2008;

Від відповідача –Сазонов О.В., довіреність б/н від 08.01.2008, перший заступник начальника;

За участю прокурора –Шульга А.М., посвідчення №438 від 20.02.2006,

Суть спору:

04.09.2008 Товариство з обмеженою відповідальністю “Науково-виробниче об’єднання «Екотех»звернулось до господарського суду міста Севастополя до Регіонального відділення Фонду державного майна України в Автономної Республіці Крим та м. Севастополі про визнання дій Регіонального відділення Фонду державного майна України в Автономної Республіці Крим та м. Севастополі щодо відмови в укладанні договору оренди незаконними, спонукання укласти договору оренди причалу.

Ухвалою суду від 05.09.2008 позовна заява прийнята до розгляду та порушено провадження у справі №5020-12/507.

В процесі розгляду справи позивач змінив предмет позову, просить визнати дії Регіонального відділення Фонду державного майна України в Автономної Республіці Крим та м. Севастополі щодо відмови в укладанні договору оренди причалу №230 незаконними, зобов’язати Регіональне відділення Фонду державного майна України в Автономної Республіці Крим та м. Севастополі укласти договір оренди частини причалу №230 у бухті Камишова м. Севастополя довжиною 120,21 м, що обчислюється згідно із Планом відводу земельної ділянки позивача для обслуговування наявних будівель виробничої бази з подальшою її реконструкцією по вул. Правди, 30 відповідно до меж від «Б»до «В»та точок «7»до «8», без проведення конкурсу на право оренди державного майна на умовах, визначених проектом договору оренди, додаток №3 до листа ТОВ «НВО «Екотех»(№200/7 від 25.07.2008) та отриманого РВ ФДМУ України (вхід №2284 від 29.07.2008).

Від прокурора м. Севастополя надійшло повідомлення про вступ у процес на стороні відповідача.

Відповідач позовні вимоги не визнав, пояснив, що відповідно до п. «г»ч.2 ст.5 Закону України "Про приватизацію державного майна" до переліку об’єктів, які не підлягають приватизації включено причали, а ч.2 ст.4 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" визначено, що не можуть бути об'єктами оренди об'єкти державної власності, що мають загальнодержавне значення і не підлягають приватизації відповідно до частини другої статті 5 Закону України «Про приватизацію державного майна», крім того, пояснив, що не давав згоди на складання проекту відводу частини земель, якими позивач намагається заволодіти в порушення діючого законодавства.

Прокурор надав суду відзив на позов, вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають оскільки позивачем не зазначено з чого саме виплаває обов’язок відповідача укласти додатковий договір з позивачем.

Згідно статей 20, 22 Господарського процесуального кодексу України у судовому засіданні учасникам процесу роз’яснені процесуальні права та обов’язки.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши представлені докази, заслухав учасників процесу, суд,

В с т а н о в и в :

Товариство з обмеженою відповідальністю „Науково-виробниче об’єднання „Екотех” (надалі ТОВ „Екотех”) направило до Регіонального відділення Фонду державного майна України в Автономної Республіці Крим та місті Севастополі (надалі Фонд) заяву про укладання договору оренди з необхідними додатками щодо оренди державного майна –причалу №230, який знаходиться в бух. Камишова міста Севастополя.

Зазначений лист та пакет документів ТОВ „Екотех” було отримано Фондом 29.07.2008 за вхід. №2284 (арк.с.7).

31.07.2008 Фонд надіслав на адресу ТОВ „Екотех” листа №1815/01.1-6, у якому із посиланням на ч.2 ст.4 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" зазначалося про неможливість укладання договору оренду причалу №230 (арк.с.14).

Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до наказу №39 від 09.02.1981 Всесоюзного рибопромислового об’єднання Азово-чорноморського басейну "Про створення виробничого об'єднання по ремонту флоту рибної промисловості Азово-Чорноморського басейну" з 01.03.1981 організовано Виробниче судноремонтне об'єднання «Югрибсудноремонт»у безпосередньому підпорядкуванні Всесоюзного рибопромислового об’єднання Азово-чорноморського басейну на господарському розрахунку із самостійним розрахунковим рахунком та місцезнаходженням у місті Севастополі на базі Севастопольської судоремонтної філії ВО "Атлантика".

Майновий комплекс колишнього головного заводу ВСО «Югрибсудноремонт»відповідно до договору №1-2а від 06.03.1991 перебував в оренді у Спільного радянсько-фінського підприємства "Марин інжиніринг сервіс", а відповідно до договору №Ф-664 від 21.07.1992 в оренді у Севастопольської філії СП "Марин інжиніринг сервіс".

Згодом, між Фондом та ТОВ "СРЗ "Южний Севастополь" 02.01.2003. укладено договір №145 оренди державного майна, предметом якого виступив майновий комплекс колишнього головного заводу ВСО "Югрибсудноремонт".

До складу предмету оренди, зокрема, увійшло таке майно, як "причал №143" (теперішній №230).

Рішенням Господарського суду міста Севастополя від 04.06.2007 у справі №20-11/200 договір оренди №145 було визнано недійсним, зокрема, в частині включення причалу №143 (теперішній №230) до складу об’єкту оренди.

Таким чином, відповідно до вищезазначеного судового рішення, причал №230 було виключено зі складу майнового комплексу колишнього головного заводу ВСО "Югрибсудноремонт", який передавався в оренду за договором №145 від 02.01.2003.

Частиною 2 статі 4 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" визначено, що не можуть бути об'єктами оренди об'єкти державної власності, що мають загальнодержавне значення і не підлягають приватизації відповідно до частини другої статті 5 Закону України „Про приватизацію державного майна”.

Частиною 2 ст.5 Закону України "Про приватизацію державного майна" встановлено, що приватизації не підлягають об'єкти, що мають загальнодержавне значення, а також казенні підприємства.

До об'єктів, що мають загальнодержавне значення, ч.2 ст.5 Закону України "Про приватизацію державного майна" відносить майнові комплекси підприємств, їх структурних підрозділів, основним видом діяльності яких є виробництво товарів (робіт, послуг), що мають загальнодержавне значення.

Таким чином, Закон України "Про приватизацію державного майна" визначає коло об’єктів, що не підлягають приватизації, майновими комплексами підприємств.

Абзац 2 ч.2 ст.5 Закону України "Про приватизацію державного майна" визначає характеристики та опис майна, що має загальнодержавне значення. Відповідно до абз.18 п. «г» ч.2 ст.5 Закону України "Про приватизацію державного майна" до переліку включено такі об’єкти, як «причали всіх категорій».

Системний аналіз норм ст.5 Закону України "Про приватизацію державного майна" свідчить, що законодавець встановлює пряму заборону на приватизацію об’єктів, що мають ознаки загальнодержавного значення. Розкриваючи визначення «об’єктів, що мають загальнодержавного значення»Закон обмежує такі об’єкти майновими комплексами підприємств, їх структурних підрозділів, основним видом діяльності яких є виробництво товарів (робіт, послуг), що мають загальнодержавне значення, а також майнові комплекси до складу яких входять об’єкти, перелічені у абз.2 ч.2 ст.5 Закону України "Про приватизацію державного майна". Прямих норм щодо заборони приватизації індивідуально визначеного майна Закон України "Про приватизацію державного майна" не встановлює.

Оскільки відсутня заборона на приватизацію причалів, як окремого індивідуального визначеного майна, отже немає і обмежень щодо передачі цього майна в оренду.

Відповідно до рішення Господарського суду міста Севастополя від 04.06.2007 у справі №20-11/200 причал №230 було виключено зі складу майнового комплексу колишнього головного заводу ВСО "Югрибсудноремонт", і на час розгляду спору причал №230 не входить до складу майнового комплексу жодного підприємства.

Згідно із ч.1 ст.4 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», цілісним майновим комплексом є господарський об'єкт з завершеним циклом виробництва продукції (робіт, послуг) з наданою йому земельною ділянкою, на якій він розміщений, автономними інженерними комунікаціями, системою енергопостачання. У разі виділення цілісного майнового комплексу структурного підрозділу підприємства складається розподільчий баланс.

З огляду на ч.1 ст.4 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», суд дійшов висновку, що причал №230 не є майновим комплексом, а є спорудою, яка відноситься до окремого індивідуально визначеного нерухомого майна.

Постановою Господарського суду м. Севастополя у справі №20-11/327-2/315 від 01.10.2007 було зобов’язано Фонд вчиняти дії органу, уповноваженому управляти державним майном колишнього головного заводу ВСО «Югрибсудноремонт»в частині управління, оренди та приватизації зазначеного державного майна.

Таким чином, причал №230, як частина майна колишнього головного заводу ВСО "Югрибсудноремонт", відноситься до сфери управління Фонду, і саме Фонд наділений правом приймати рішення щодо оренди зазначеного майна.

Виключення причалу №230 зі складу цілісного майнового комплексу колишнього головного заводу ВСО «Югрибсудноремонт»свідчить лише про неможливість включення зазначеного об’єкту до складу цілісного майнового комплексу, але не про уповноважений орган управління.

Перелік документів, які подаються орендарем орендодавцеві для укладення договору оренди майна, що належить до державної власності затверджено Наказом Фонду державного майна України №2975 від 14.11.2005.

Щодо нерухомого майна такими документами є:

- заява про намір узяти в оренду майно, що належить до державної власності, із зазначенням найменування, місцезнаходження (місця проживання) та платіжних реквізитів заявника;

- інформація про загальну площу об'єкта оренди;

- проект договору оренди об'єкта;

- розрахунок орендної плати за перший або базовий місяць оренди, підписаний керівником і головним бухгалтером підприємства (подається в одному примірнику);

- звіт про незалежну оцінку нерухомого майна;

- висновок про вартість об'єкта оренди;

- копія статуту та установчого договору;

- копія свідоцтва про державну реєстрацію;

- довідка підприємства - балансоутримувача про наявність у нього на балансі майна, що передається в оренду, та про відсутність (наявність) на підприємстві боргу перед бюджетом або податкової застави об'єкта оренди (стаття 8 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами");

- довідка органу статистики про включення орендаря - юридичної особи до ЄДРПОУ;

- копія довідки про взяття на облік платника податку;

- документи, які необхідно надати для нотаріального посвідчення договору оренди згідно з переліком, визначеним в Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженій наказом Міністерства юстиції України від 03.03.2004 N 20/5, зареєстрованим у Міністерстві юстиції 03.03.2004 за N 283/8882;

- копія свідоцтва про реєстрацію платника податку на додану вартість (форма N 2-р).

Як свідчить лист Позивача вих.№200/7 від 25.07.2008 до Фонду було направлено всі необхідні документи для прийняття рішення про укладання договору оренди державного майна чи відмову в укладанні договору.

Статтею 9 Закону України «Про оренду державного та комунального майна»визначено перелік підстав, за якими у передачі в оренду об'єктів може бути відмовлено:

- було прийнято рішення про приватизацію або передприватизаційну підготовку цих об'єктів;

- об'єкт включено до переліку підприємств, що потребують залучення іноземних інвестицій згідно з рішенням Кабінету Міністрів України чи місцевих органів влади;

- орган Антимонопольного комітету України не дає згоди з підстав, перелічених у абзацах другому-четвертому частини другої цієї статті;

- орган, уповноважений управляти майном, не дає згоди на виділення структурного підрозділу підприємства;

- з інших підстав, передбачених законами;

- орендодавець, зазначений в абзаці другому та третьому статті 5 цього Закону, прийняв рішення про укладення договору оренди нерухомого майна з бюджетною установою, організацією.

Відповідачем не доведено наявність підстав для відмови ТОВ „Екотех” в укладанні договору оренди причалу №230.

Стосовно проведення конкурсу на право оренди причалу №230, як державного майна, господарський суд зазначає наступне.

Обов’язковість передачі в оренду державного майна на конкурсних засадах визначена ст.76 Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України».

Порядок проведення конкурсу на право оренди державного майна затверджено Наказом Фонду державного майна України №2149 від 13.10.2004. Цей Наказ розроблено відповідно до частини першої статті 7 та частини сьомої статті 9 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", з метою визначення порядку проведення конкурсу на право оренди державного майна у випадках, передбачених чинним законодавством України.

Закон України «Про оренду державного та комунального майна»є спеціальним законом, що регулює правовідносини оренди державного майна, отже норми, вміщені в ньому мають спеціальний статус над нормами інших законодавчих актів України.

Відповідно до п.20 ч.1 ст.2 Бюджетного кодексу України, закон про Державний бюджет України –закон, який затверджує повноваження органам державної влади здійснювати виконання Державного бюджету України протягом бюджетного періоду. Отже цей закон повинен визначати суто бюджетні правовідносини.

Таким чином, питання оренди державного майна мають регулюватися переважно Законом України «Про оренду державного та комунального майна».

Закон України «Про оренду державного та комунального майна»у ч.1 ст.7 передбачає, що орендодавець може оголосити конкурс на право оренди майна у порядку, встановленому частиною сьомою статті 9 цього Закону. Дана норма визначає, що за наявності заяв про оренду цілісного майнового комплексу підприємства, його структурного підрозділу (за умови відсутності заяви господарського товариства, створеного членами трудового колективу підприємства, його структурного підрозділу) або заяв про оренду нерухомого майна (за умови відсутності заяви бюджетної установи, організації) від двох або більше фізичних чи юридичних осіб орендар визначається орендодавцем на конкурсних засадах.

Таким чином, Закон України «Про оренду державного та комунального майна»визначає обмежене коло обставин, за яких проводиться конкурс на право оренди державного майна, а саме: наявність кількох заяв на оренду державного майна.

Щодо причалу №230 у Фонду не виникло підстав для оголошення конкурсу на визначення орендаря державного майна.

Приймаючи судове рішення, господарський суд врахував, що ТОВ „Екотех” є землекористувачем земельної ділянки, на якій розташовано причал №230, відповідно до Рішення Севастопольської міської ради №4189 від 20.05.2008, що дозволяє Позивачеві здійснювати належну експлуатацію причалу та прилеглої території відповідно до цільового призначення причалу та земельної ділянки.

За таких обставин господарський суд приходить до висновку про можливість задоволення позовних вимог ТОВ „Екотех” частково.

В частині вимог щодо визнання дій Регіонального відділення Фонду державного майна України в Автономній Республіці Крим та м. Севастополі щодо відмови в укладанні договору оренди причалу №230 з Товариством з обмеженою відповідальністю ТОВ „Екотех” незаконними, суд зазначає наступне.

Відповідно до вимог статті 12 Господарського процесуального кодексу України господарським судам підвідомчі справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні господарських договорів, у тому числі щодо приватизації майна, та з інших підстав, крім: спорів про приватизацію державного житлового фонду; спорів, що виникають при погодженні стандартів та технічних умов; спорів про встановлення цін на продукцію (товари), а також тарифів на послуги (виконання робіт), якщо ці ціни і тарифи відповідно до законодавства не можуть бути встановлені за угодою сторін; спорів, що виникають із публічно-правових відносин та віднесені до компетенції Конституційного Суду України та адміністративних судів; інших спорів, вирішення яких відповідно до законів України та міжнародних договорів України віднесено до відання інших органів.

Статтею 17 Кодексу адміністративного судочинства України закріплено, що компетенція адміністративних судів, поза іншим, поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

За такими обставинами, в частині означених вимог позивача справа підлягає припиненню на підставі пункту 1 частини 1 статті 80 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України, суд покладає на відповідача витрати позивача по сплаті державного мита і витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Керуючись ст. 49, 69, 77, п.1 ст. 80, ст. 82–85, 116 Господарського процесуального кодексу України, суд –

В и р і ш и в:

1.          Позов задовольнити частково.

2.          Зобов’язати Регіональне відділення Фонду державного майна України в Автономній Республіці Крим та м. Севастополі (99008, м. Севастополь, площа Повсталих, 6, ідентифікаційний код 20677058) укласти з Товариством з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче об’єднання «ЕКОТЕХ»(99058, м. Севастополь, вул. Правди, 10, кор.8, оф.24, ідентифікаційний код 32992167) договір оренди частини причалу №230 у бух. Камишова м. Севастополя довжиною 120,21 м, що обчислюється згідно із Планом відводу земельної ділянки ТОВ «НВО «ЕКОТЕХ»для обслуговування наявних будівель виробничої бази з подальшою її реконструкцією по вул. Правди, 30, відповідно до меж від «Б»до «В»та точок від «7»до «8», без проведення конкурсу на право оренди державного майна на умовах, визначених проектом договору оренди, додаток №3 до листа ТОВ «НВО «ЕКОТЕХ»(№200/7 від 25.07.2008) та отриманого РВ ФДМУ України (вхід. №2284 від 29.07.2008).

3.          Стягнути з Регіонального відділення Фонду державного майна України в Автономній Республіці Крим та м. Севастополі (99008, м. Севастополь, площа Повсталих, 6, ідентифікаційний код 20677058) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче об’єднання «ЕКОТЕХ»(99058, м. Севастополь, вул. Правди, 10, кор.8, оф.24, ідентифікаційний код 32992167) 85,00 грн. –державне мито, 118,00 грн. –витрати по інформаційно-технічному забезпеченню судового процесу.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

4.          В частині вимог щодо визнання дій Регіонального відділення Фонду державного майна України в Автономній Республіці Крим та м. Севастополі щодо відмови в укладанні договору оренди причалу №230 з Товариством з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче об’єднання «ЕКОТЕХ»незаконними провадження припинити.

Примірники рішення надіслати на адресу учасників процесу рекомендованою кореспонденцією.

Суддя І.А. Харченко

Рішення оформлено та підписано

в порядку ст. 84 ГПК України

17.11.2008.

Розсилка:

1.          ТОВ “НВО «Екотех»(99058, м. Севастополь, вул. Правди, 10 корпус 8 офіс 24)

2.          РВ Фонду державного майна України в АРК та м. Севастополі (99008, м. Севастополь, майд. Повсталих, 6)

3.          прокурору м. Севастополя (99011, м. Севастополь, вул. Павліченко, 1)