ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа № 33/329

10.11.08

Суддя Мудрий С.М. розглянувши справу

за позовом          підприємство із 100% іноземним капіталом «ААЗ Трейдінг Ко»

до            акціонерного товариства «Українська охоронно-страхова компанія»

про           стягнення 163 979,69 грн.

За участю представників сторін:

від позивача: Носова Л.М. –представник за довіреністю № 5423 від 26.09.2008 року;

Сокол О.Є. –представник за довіреністю № 5533 від 07.11.2008 року;

від відповідача: не з’явився.

встановив :

Підприємство із 100% іноземним капіталом «ААЗ Трейдінг Ко»звернулося до Господарського суду м. Києва з позовом до акціонерного товариства «Українська охоронно-страхова компанія»про стягнення грошових коштів в розмірі 163 979,69 грн.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 16.12.2005 року між ним та відповідачем було укладено агентську угоду –договір доручення на здійснення юридичною особою посередницької діяльності в сфері страхування як страхового агента, відповідно до умов якого відповідач доручає, а позивач приймає до виконання частину страхової діяльності відповідача з обов’язкового страхування від нещасних випадків на транспорті.

Відповідно до п. 2.2.1 договору від 16.12.2008 року агент зобов’язується представляти інтереси довірителя під час укладання та обслуговування договорів страхування.

Згідно п. 2.2.13 договору від 16.12.2008 року агент зобов’язується перераховувати страхові платежі, отримані від страхувальників, у порядку встановленому постановою КМ України № 1523 від 18.12.1996 року «Про порядок провадження діяльності страховими посередниками».

Як зазначає позивач, протягом 2007 року ним повністю і вчасно здійснювались перерахування страхових внесків за договором на користь страхової компанії, які сплачували пасажири їх автобусів за надані їм транспортні послуги.

Відповідно до акту звірки № 156 від 31.08.2007 року за період з 01.01.2007 року станом на 31.08.2007 року у відповідності з договором доручення - агентською угодою на здійснення юридичною особою посередницької діяльності в сфері страхування від 16.12.2005 року розрахункового рахунку позивача на розрахунковий рахунок відповідача перераховано 242 708,86 грн.

Згідно п. 2.1.6 договору від 16.12.2008 року у разі перевищення обсягів страхових платежів над виплатами страхових відшкодувань довіритель відраховує агенту 45,0% від зазначених сум на фінансування запобіжних заходів, спрямованих на зменшення травматизму на транспорті.

Листом вих. № 4544 від 12.07.2007 року про припинення дії договору позивач звернувся до відповідача відповідно до якого зазначив, що у зв'язку з грубим порушенням умов договору та невиконанням акціонерним товариством «Українська охоронно - страхова компанія»своїх зобов'язань за договором, позивач припиняє дію договору з 01.08.2007 року та пропонує здійснити розрахунки між сторонами до 10.08.2007 року.

Відповідач розрахунки з позивачем не провів.

18.02.2008 року позивач направив відповідачу лист-претензію вих. № 5024, в якій просив здійснити перерахування 45% від зазначеної суми на рахунок позивача.

Відповіді на зазначену претензії позивач не отримав.

Таким чином, сума, що підлягає до перерахування на рахунок позивача становить 109 218,99 грн.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 09.09.2008 року порушено провадження у справі, розгляд справи призначено на 29.09.2008 року.

У судовому засіданні 29.09.2008 року представник позивача подав документи на вимогу ухвали суду про порушення провадження у справі.

Представник відповідача надав відзив на позовну заяву відповідно до яких просить суд зобов’язати позивача надати письмові докази розмірів страхових платежів та розміру страхових відшкодувань за агентським договором, а у випадку ненадання –відмовити позивачу в позові повністю.

Судом оголошено перерву до 06.10.2008 року для дослідження та оцінки доказів по справі.

У судове засідання 06.10.2008 року представник відповідача не з’явився, про поважні причини неявки суд не повідомив.

Представник позивача подав акти виконаних робіт та додаток до позовної заяви про збільшення суми позовних вимог відповідно до якого просить суд стягнути з відповідача грошові кошти в розмірі 181 920,69 грн. та зобов’язати відповідача перерахувати на рахунок державного підприємства «Київпассервіс»помилково перераховані кошти в сумі 181 920,69 грн.

Враховуючи те, що неявка представника відповідача перешкоджає розгляду справи по суті, суд відклав розгляд справи на 13.10.2008 року.

У судовому засіданні 13.10.2008 року представник відповідача заявив клопотання про оголошення в судовому засіданні перерви в зв’язку із необхідністю ознайомитись з заявою позивача про збільшення позовних вимог.

Судом оголошено перерву до 20.10.2008 року.

У судовому засіданні 20.10.2008 року представник позивача підтримав подану в позаминулому судовому засіданні заяву про збільшення суми позовних вимог.

Представник відповідач подав письмові пояснення на додаток до позовної заяви про збільшення суми позовних вимог відповідно до яких просить суд відхилити вимоги, викладені позивачем в додатку до позовної заяви про збільшення суми позовних вимог.

Суд відмовив в прийнятті заяви представника позивача про збільшення позовних вимог.

Представник позивача підтримав позовні вимоги, викладені в позовній заяві.

Представник відповідача заперечив проти позовних вимог позивача.

Судом оголошено перерву до 21.10.2008 року у зв’язку із необхідністю подання додаткових доказів.

21.10.2008 року у судовому засіданні представник позивача підтримав свої позовні вимоги.

Представник відповідача подав письмові пояснення по справі відповідно до яких просив в позові відмовити.

Судом оголошено перерву до 28.10.2008 року для оцінки та дослідження доказів.

У судовому засіданні 28.10.2008 року представник позивача підтримав свої позовні вимоги, просив позов задовольнити. Стягнути з відповідача грошові кошти в розмірі 109 218,99 грн., пеню в розмірі 22 960,02 грн., індекс інфляції в розмірі 28 506,16 грн., три проценти річних в розмірі 3 294,52 грн. та витрати по сплаті державного мита в сумі 1 639,79 грн., витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у розмірі 118,00 грн.

Представник відповідача заперечував проти вимог позивача та просив в позові відмовити.

Також, представник відповідача заявив клопотання про оголошення повного тексту рішення.

Судом оголошено перерву до 10.11.2008 року для підготовки та оголошення повного тексту рішення.

В судовому засіданні 10.11.2008 року судом після закінчення судового розгляду оголошено повний текст рішення.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з’ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об’єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню в повному обсязі з перерахуванням судом штрафних санкцій.

Частина 1 статті 202 ЦК України передбачає, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно ч.1 статті 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ч.2 статті 509 ЦК України зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно п.1 ч.2 статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частина 1 статті 626 ЦК України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

16.12.2005 року між позивачем та відповідачем було укладено агентську угоду –договір доручення на здійснення юридичною особою посередницької діяльності в сфері страхування як страхового агента, відповідно до умов якого довіритель (відповідач) доручає, а агент (позивач) приймає до виконання частину страхової діяльності відповідача з обов’язкового страхування від нещасних випадків на транспорті.

Абзацом 1 ч.1 статті 1 Постанови КМ України «Про порядок провадження діяльності страховими посередниками» № 1523 від 18.12.1996 року передбачено, що агентська діяльність - діяльність суб'єктів підприємницької діяльності, уповноважених діяти від імені та на підставі доручення одного або більше страховиків, щодо рекламування, консультування, пропонування страхувальникам страхових послуг та проведення роботи, пов'язаної з укладенням та виконанням договорів страхування (підготовка і укладення договорів страхування, виконання робіт з обслуговування договорів), у тому числі оформлення всіх необхідних документів для своєчасної виплати страхових сум або страхового відшкодування, а також здійснення цих виплат;

Згідно абз.2 ч.1 статті 1 Постанови КМ України «Про порядок провадження діяльності страховими посередниками»№ 1523 від 18.12.1996 року договір про надання страхових агентських послуг (агентська угода) - письмова угода між страховиком та страховим агентом, в якій визначаються права та обов'язки сторін щодо порядку укладення, обслуговування та виконання договорів страхування, порядок внесення страхових платежів, умови здійснення взаєморозрахунків між ними, відповідальність сторін за невиконання або неналежне виконання умов зазначеної угоди, інші умови за згодою сторін.

Відповідно до ч.7 статті 15 Закону України «Про страхування»страхові агенти - фізичні особи або юридичні особи, які діють від імені та за дорученням страховика і виконують частину його страхової діяльності, а саме: укладають договори страхування, одержують страхові платежі, виконують роботи, пов'язані із здійсненням страхових виплат та страхових відшкодувань. Страхові агенти є представниками страховика і діють в його інтересах за винагороду на підставі договору доручення із страховиком.

Відповідно до п. 2.2.1 договору від 16.12.2005 року агент зобов’язаний представляти інтереси довірителя під час укладання та обслуговування договорів страхування.

Згідно п.2.2.3 договору від 16.12.2005 року агент зобов’язаний від імені довірителя: сприяти укладанню договорів страхування; стягувати страхові платежі зі страхувальників (пасажирів); у разі настання страхового випадку скласти акт про нещасний випадок, надати постраждалим інформацію про порядок одержання страхових сум.

Твердження відповідача, зазначені у відзиві на позовну заяву, що свої обов’язки щодо надавання відповідачу звіту про отримані страхові платежі, щодекадно подання відомостей про укладені договори страхування та розміри отриманих страхових платежів, перерахування страхових платежів, отриманих від страхувальника на рахунок відповідача протягом двох робочих днів після отримання відповідних страхових платежів, позивач виконував неналежним чином, з порушень вимог договору. То, відповідно до п.3.1.2 договору та п.3 ч.1 статті 2 Постанови КМ України «Про порядок провадження діяльності страховими посередниками»№ 1523 від 18.12.1996 року, у разі несвоєчасного перерахування страховим агентом страхових платежів або порушення ним терміну оформлення договорів страхування без поважних причин страховик зобов’язаний призупинити дію агентської угоди не менше ніж на три місяці, чого відповідачем не було зроблено.

Пунктом 2 статті 2 Постанови КМ України «Про порядок провадження діяльності страховими посередниками»№ 1523 від 18.12.1996 року, передбачено, що неналежний контроль страховика за діяльністю його страхових агентів кваліфікується як порушення страхового законодавства.

Пунктом 2.2.13 договору від 16.12.2005 року передбачено, що агент зобов’язаний перераховувати страхові платежі, отримані від страхувальників у порядку, встановленому постановою КМУ від 18.12.1996 року № 1523.

Відповідно до п.1 ч.1 статті 2 Постанови КМ України «Про порядок провадження діяльності страховими посередниками»№ 1523 від 18.12.1996 року, страховий агент, що отримує страхові платежі від страхувальників, зобов'язаний перерахувати ці кошти на рахунок страховика протягом двох робочих днів після отримання відповідних страхових платежів, а також оформити договір страхування не пізніше одного робочого дня з моменту отримання страхового платежу.

Згідно п.3 Постанови КМ України «Про затвердження Положення про обов'язкове особисте страхування від нещасних випадків на транспорті»№ 959 від 14.08.1996 року Страхові платежі, одержані від пасажирів, перераховуються перевізниками страховикам, які одержали ліцензію на здійснення обов'язкового особистого страхування в Державній комісії з регулювання ринків фінансових послуг та уклали договір доручення з цими організаціями.

Пунктом 4.2 договору від 16.12.2005 року передбачено, що щомісяця сторонами складається акт виконаних робіт, який підписується не пізніше 10 (десятого) числа місяця, наступного за звітним.

Відповідно до п.4.3 договору від 16.12.2005 року агент перераховує суму страхового платежу за вирахуванням суми комісійної винагороди про що зазначається у акті виконаних робіт та платіжному дорученні.

В матеріалах справи наявні підписані та скріплені печатками сторін акти виконаних робіт за період з 01.01.2007 року по 08.08.2007 року на загальну суму 242 708,86 грн., а саме:

- акт виконаних робіт від 01.01.2007 року за період з 1 по 31 грудня 2006 року на суму 28 815,07 грн.;

- акт виконаних робіт від 01.02.2007 року за період з 1 по 31 січня 2007 року на суму 24 958,71 грн.;

- акт виконаних робіт від 01.03.2007 року за період з 1 по 28 лютого 2007 року на суму 21 838,58 грн.;

- акт виконаних робіт від 01.08.2007 року за період з 1 по 31 березня 2007 року на суму 28 388,93 грн.;

- акт виконаних робіт від 08.08.2007 року за період з 1 по 30 квітня 2007 року на суму 29 745,98 грн.;

- акт виконаних робіт від 08.08.2007 року за період з 1 по 31 травня 2007 року на суму 30 922,08 грн.;

- акт виконаних робіт від 08.08.2007 року за період з 1 по 30 червня 2007 року на суму 33 462,29 грн.;

- акт виконаних робіт від 08.08.2007 року за період з 1 по 31 липня 2007 року на суму 44 577,22 грн.

Суд не приймає до уваги твердження представник відповідача, які зазначені у його поясненнях, щодо того, що надані позивачем акти виконаних робіт є недійсними, оскільки, від відповідача вони підписані працівником, який не був відповідальним за прийняття з боку позивача робіт.

Враховуючи те, що вищезазначені акти виконаних робіт не визнані судом недійсними, а також підписані та скріплені печаткою відповідача, тому, суд вважає їх належними доказами.

Позивачем перераховано на розрахунковий рахунок відповідача, на підставі вищезазначених актів виконаних робіт, грошові кошти на загальну суму 242 708,86 грн., що підтверджується наявними в матеріалах платіжними дорученнями:

- № 534 від 30.01.2007 року на суму 28 815,07 грн.;

- № 1154 від 01.03.2007 року на суму 24 958,71 грн.;

- № 196 від 27.03.2007 року на суму 21 838,58 грн.;

- № 1109 від 16.05.2007 року на суму 29 745,98 грн.;

- № 1110 від 16.05.2007 року на суму 28 388,93 грн.;

- № 2597 від 08.08.2007 року на суму 30 922,08 грн.;

- № 2598 від 08.08.2007 року на суму 33 462,29 грн.;

- № 2732 від 16.08.2007 року на суму 44 577,22 грн.

Листом вих. № 4544 від 12.07.2007 року про припинення дії договору позивач звернувся до відповідача відповідно до якого зазначив, що у зв'язку з грубим порушенням умов договору та невиконанням акціонерним товариством «Українська охоронно - страхова компанія»своїх зобов'язань за договором, позивач припиняє дію договору з 01.08.2007 року та пропонує здійснити розрахунки між сторонами до 10.08.2007 року.

Відповідно до п.6.3 договору від 16.12.2005 року дія договору може бути припинена за згодою сторін. Зацікавлена сторона зобов’язана письмово повідомити іншу сторону про намір припинити дію договору не менше ніж за 15 календарних днів до запланованої дати припинення. При цьому, сторонами проводяться взаєморозрахунки за фактичний період дії договору протягом 10 банківських днів з дати припинення дії договору.

Суд, також, не може погодитися з твердженням відповідача, що вимогою позивача є сума комісійної винагороди.

Оскільки, відповідно до п. 4.1 договору від 16.12.2005 року, за надані послуги агент отримує комісійну винагороду у розмірі 20,0% від отриманого страхового платежу.

Пунктом 4.3 договору від 16.12.2005 року передбачено, що агент перераховує суму страхового платежу за вирахуванням комісійної винагороди про що зазначається у акті виконаних робіт та платіжному дорученні.

Як вбачається з позовної заяви позивач просить стягнути з відповідача грошові кошти, що належать до відрахувань на фінансування запобіжних заходів, спрямованих на зменшення травматизму.

Відповідно до п.3 Постанови КМ України «Про затвердження Положення про обов'язкове особисте страхування від нещасних випадків на транспорті»№ 959 від 14.08.1996 року у разі перевищення обсягів страхових платежів над виплатами страхових відшкодувань страховики відраховують перевізникам до 50 відсотків зазначених сум згідно з укладеними з ними договорами на фінансування запобіжних заходів, спрямованих на зменшення травматизму на транспорті.

Згідно п. 2.1.6 договору від 16.12.2005 року, у разі перевищення обсягів страхових платежів над виплатами страхових відшкодувань довіритель відраховує агенту 45,0% від зазначених сум на фінансування запобіжних заходів спрямованих на зменшення травматизму на транспорті. Сума, що належить до перерахування, розраховується наступним чином:

С= (П-В)*0,45, де:

С –сума, що належить до відрахувань на фінансування запобіжних заходів, спрямованих на зменшення травматизму на транспорті;

П –розмір страхових платежів за календарний рік;

В –розмір страхових відшкодувань за календарний рік.

Розрахунок суми на фінансування запобіжних заходів, спрямованих на зменшення травматизму на транспорті, проводиться один раз на рік за минулий календарний рік до 1 квітня наступного року. Перерахування здійснюється протягом 5-ти банківських днів з дати узгодження розрахунку.

Відповідач, у своїх письмових поясненнях, зазначив, що позивач, при складанні свого розрахунку суми комісійної винагороди, не врахував тієї обставини, що відповідачем було проведено страхове відшкодування за подією ДТП, яка сталася 16.06.2006 року. Вказана сума була виплачена у 2008 році.

Як вбачається з матеріалів справи, страхове відшкодування за подією ДТП, яка сталася 16.06.2006 року, було здійснено у 2008 року, тому, відсутні будь-які страхові відшкодування за 2007 рік.

Відповідно до вимог статті 526 ЦК України зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідні положення також визначаються у ч.1 статті 193 ГК України.

Стаття 629 ЦК України передбачає, що договір є обов’язковим для виконання сторонами.

Стаття 34 ГПК України передбачає, що господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно з ч.1 ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Таким чином, враховуючи вищезазначене, факт наявності основної заборгованості за договором у відповідача перед позивачем в сумі 109 218,99 грн. належним чином доведений, документально підтверджений і відповідачем не спростований, тому позовні вимоги в частині стягнення основного боргу визнаються судом обґрунтовані та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов’язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов’язання (неналежне виконання).

Частина 1 статті 612 ЦК України передбачає, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов’язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч.1 статті 230 ГК України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Згідно ч.3 статті 549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ч.1 статті 231 ГК України законом щодо окремих видів зобов'язань може бути визначений розмір штрафних санкцій, зміна якого за погодженням сторін не допускається.

Згідно статті 1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань»платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Стаття 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань»передбачає, що розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Відповідно до ч.6 статті 231 ГК України штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Згідно ч.6 статті 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Розрахунок пені:

Період нарахування

Сума заборгованості, грн.

Кількість днів прострочення

Ставка НБУ

Сума пені, грн.

11.08.07-31.12.08

109 218,99

142

08,0

6 798,51

01.01.08-11.02.08

109 218,99

42

10,0

2 506,67

Таким чином, розмір пені за перерахунком суду становить 9 305,18 грн.

Частина 2 статті 625 ЦК України передбачає, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Таким чином, вимога позивача про задоволення індексу інфляції в розмірі 28 506,16 грн. є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Три проценти річних за перерахунком суду становлять: 3 276,57 грн. (109 218,99 * 3%/ 366*366) та підлягають задоволенню.

Згідно статті 49 ГПК України витрати по сплаті державного мита, витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ч.1 ст. 33, ст.ст. 34, 49, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1.Позов задовольнити повністю.

2.Стягнути з акціонерного товариства «Українська охоронно-страхова компанія» (01001, м. Київ, вул. Малопідвальна, будинок 5, поштова адреса: 03056, м. Київ, вул. Борщагівська, 145; п/р 18 в АБ «Старокиївський банк»м. Києва, МФО 321477, ) або з будь-якого рахунку, виявленого державним виконавцем під час виконання судового рішення, на користь підприємства із 100% іноземним капіталом «ААЗ Трейдінг Ко»(03062, м. Київ, вул. Чистяківська, будинок 30; р/р 01, п/р ВАТ «СЕБ БАНК»м. Київ, МФО 300175, ) суму основного боргу 109 218 (сто дев’ять тисяч двісті вісімнадцять) грн. 99 коп., пеню в розмірі 9 305 (дев’ять тисяч триста п’ять) грн. 18 коп., три проценти річних в розмірі 3 276 (три тисячі двісті сімдесят шість) грн. 57 коп., індекс інфляції в розмірі 28 506 (двадцять вісім тисяч п’ятсот шість) грн. 16 коп. та витрати по сплаті державного мита в сумі 1 639 (одна тисяча шістсот тридцять дев’ять) грн. 79 коп. та 118 (сто вісімнадцять) грн. 00 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

3.Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття.

Суддя                                                             С.М.Мудрий