ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.01.08 Справа № 20/393/07

Суддя

м.Запоріжжя

За позовом Запорізької міської ради, м.Запоріжжя

до 1.Житлово-будівельного кооперативу “Комунаровець-13”, м.Запоріжжя

2.Орендне підприємство “Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації”, м.Запоріжжя

Треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача:

1. Комунальне підприємство “Виробниче ремонтно-експлуатаційне житлове об’єднання №5”, м.Запоріжжя

2. Комунальна установа “Запорізька міська стоматологічна поліклініка №7”, м.Запоріжжя

3.          Виконавчий комітет Запорізької міської ради, м.Запоріжжя

4. Комунальне підприємство “Управління капітального будівництва”, м.Запоріжжя

про визнання права комунальної власності, визнання частково недійсним реєстраційного посвідчення на об’єкти нерухомого майна, зобов’язання ОП ЗМБТІ оформити та видати свідоцтво про право комунальної власності на не житлові приміщення

Суддя Гандюкова Л.П.

Представники сторін:

Від позивача – Петрова Л.І. (довіреність №01-17/77 від 18.05.2007р.);

Від відповідача 1–Селезньова Г.Г. (голова правління);

Серболова Н.М. (довіреність б/н від 10.01.2007р.);

Від відповідача 2- Опанасенко В.Л. (довіреність №8 від 03. 01.2007р.);

Від КП “ВРЕЖО №5” –Петрова Л.І. (довіреність б/н від 24.04.2007р.);

Від КУ “Запорізька міська стоматологічна поліклініка №7” –

Камушкова Т.П. (довіреність №205/01-14 від 17.08.2007р.);

Від Виконавчого комітету Запорізької міської ради –Хитрик М.В. (довіреність №01-17/1681 від 17.11.2006р., у судовому засіданні 17.01.2008р.) ;

Від КП “ Управління капітального будівництва” –Фалькінштерн В.В. (довіреність Юр/288 від 27.02.2007р., у судовому засіданні 17.01.2008р.);

СУТНІСТЬ СПОРУ:

Заявлений позов про визнання права комунальної власності територіальної громади м.Запоріжжя на нежитлові приміщення №№195, 197 в житловому будинку (літ.А-9) по вул.Чумаченка/Комарова, 40/8 у м.Запоріжжя, визнання частково недійсним реєстраційного посвідчення за реєстровим номером №119 від 11.12.1974р. в частині належності будинку по вул.Чумаченка/Комарова, 40/8 у м.Запоріжжя. на праві колективної власності ЖБК “Комунаровець-13” в цілому, визначивши право колективної власності відповідача на житловий будинок у частині житлових приміщень та зобов’язання ОП ЗМБТІ оформити та видати свідоцтво про право комунальної власності територіальної громади м.Запоріжжя на не житлові приміщення №№195, 197 першого поверху в житловому будинку (літ.А-9) по вул.Чумаченка/Комарова, 40/8.

Ухвалою господарського суду від 30.07.2007р. позовна заява прийнята до розгляду, порушено провадження у справі № 20/393/07, судове засідання призначено на 22.08.2007р. Ухвалою суду від 22.08.2007р. на підставі ст.77 ГПК України розгляд справи відкладено на 17.09.2007р. Ухвалою суду від 17.09.2007р. в порядку ст.69 ГПК України строк вирішення спору у справі продовжений за клопотанням сторін, до участі у справі залучено третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Виконавчий комітет Запорізької міської ради, КП “Управління капітального будівництва”, цією ж ухвалою розгляд справи відкладено на 30.10.2007р. Ухвалою суду від 30.10.2007р. на підставі ст.77 ГПК України розгляд справи відкладено на 29.11.2007р., потім на 13.12.2007р. Ухвалою від 13.12.2007р. в порядку ст.24 ГПК України Орендне підприємство “Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації” залучено до участі у справі в якості іншого відповідача та виключено його з числа третіх осіб, розгляд справи розпочато заново та відкладено на 17.01.2008р. У судовому засіданні 17.01.2008р. оголошено перерву до 24.01.2008р.

24.01.2008р. справу розглянуто, за згодою представників сторін та третіх осіб оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Позивач підтримує позовні вимоги, викладені у позовній заяві, які мотивовані наступними обставинами. Житловий дев’ятиповерховий будинок №40/8 по вул.Чумаченка/Комарова у м.Запоріжжя відповідно до реєстраційного посвідчення на об’єкти нерухомого майна, виданого Орендним підприємством “Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації за№119 від 11.12.1974р., у цілому належить на праві колективної власності Житлово-будівельному кооперативу “Комунаровець-13”. У вказаний житловий будинок з моменту його забудови вбудовані не житлові приміщення, які після вводу будинку в експлуатацію передані на баланс КП “ВРЕЖО №5”. Згідно з договором від 11.04.1972р., укладеного між ЖБК “Комунаровець-13” та Управлінням капітального будівництва Запорізького міськвиконкому, довідки-повідомлення від 14.04.1972р., витягу з рішення виконкому Запорізької міської ради депутатів трудящих №538 від 02.12.1971р. ЖБК “Комунаровець-13” є забудовником житлового будинку площею 6682,26 кв.м загальною вартістю 1323,43 тис.крб. Згідно з актом державного приймання у експлуатацію будівлі, затвердженого рішенням виконавчого комітету Запорізької міськради від 30.09.1974р. №403, загальна вартість будинку з нежитловими приміщеннями –1694 кв.м. складає 1606,40 тис. крб., відповідно до інвентарної картки обліку основних засобів КП “ВРЕЖО №5№ початкова вартість нежитлових приміщень площею 1694 кв.м у будинку №40/8 по вул.Чумаченка/Комарова, прийнятих на баланс КП “ВРЕЖО №5” у 1974 році, складає 224374 тис.крб.. Таким чином, відповідачем-1 оплачено будівництво лише житлової частини будинку. Відповідно до довідки-сповіщення Управління капітального будівництва Запорізької міської ради згідно з проектним завданням та кошторисно-фінансовим розрахунком відповідачу-1 виділено житлову площу з переліком кількості квартир із зазначенням розміру житлової площі, відомості про виділення нежитлових приміщень відсутні. Громадяни, що вступають до кооперативу, сплачують вартість квартир та після остаточної сплати їх вартості отримують довідку, яка є підтвердженням власності на квартиру. Сума вартості кожної окремої квартири дорівнює сумі вартості корисної площі, яка передається ЖБК після вводу будинку в експлуатацію. Нежитлові приміщення на першому поверсі у житловому будинку не були предметом договору на будівництво будинку, механізм набування права власності на нежитлові приміщення у будинку ЖБК чинним законодавством не передбачено, тому реєстрація ОП ЗМБТІ права колективної власності за ЖБК “Комунаровець-13” будинку по вул.Чумаченка/Комарова №40/8 в цілому є протизаконною. Згідно з довідкою ОП “ЗМБТІ” за №1414 від 16.02.2007р. нежитлові приміщення№№220-261 за адресою вул..Чумаченка/Комарова №40/8 у м.Запоріжжяі загальною площею 985,6 кв.м за ЖБК “Комунаровець-13” державну реєстрацію права власності не проходили. У спірних нежитлових приміщеннях з моменту вводу будинку в експлуатацію знаходилось телеательє, пізніше –стоматологічна поліклініка №7, яка на теперішній час є комунальною установою, що фінансується з бюджету та знаходиться у спірних нежитлових приміщеннях на підставі договору оренди. З метою вирішення спірного питання стосовно приналежності нежитлових приміщень, вбудованих у житловий будинок рішенням виконавчого комітету Запорізької міської ради №106/22 від 22.03.2007р. визначено проведення дій по оформленню права комунальної власності територіальної громади м.Запоріжжя на нежитлові приміщення №№195,197 першого поверху в житловому будинку /лі.А-9/ по вул..Чумаченка/Комарова №40/8. На виконання вказаного рішення позивач звернувся до ОП ЗМБТІ стосовно реєстрації права комунальної власності на спірні нежитлові приміщення. Але, реєстратором ОП ЗМБТІ встановлена суперечність між заявленими та вже зареєстрованими правами, тому у реєстрації права комунальної власності було відмовлено. Позивач просить задовольнити позовні вимоги. З урахуванням уточнень, отриманих 11.12.2007р. (т.3 а.с.34-38) і 24.01.2008р. (т.3), та прийнятих судом у порядку ст.22 ГПК України до розгляду, просить визнати право комунальної власності територіальної громади м.Запоріжжя на нежитлові приміщення №№195, 197 загальною площею за внутрішніми замірами 70,7 кв.м. та 908,0 кв.м. відповідно в житловому будинку (літ.А-9) у м.Запоріжжя по вул.Чумаченка/Комарова,40/8. Визнати незаконним та скасувати реєстраційне посвідчення на об’єкти нерухомого майна, які належать юридичним та фізичним особам, видане Орендним підприємством “Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації” щодо належності в цілому будинку з приналежними до нього будівлями та спорудами, який розташований у м.Запоріжжя по вул.Чумаченка/Комарова за №40/8 та зареєстрований на праві колективної власності ЖБК “Комунаровець-13”, про що записано у реєстрову книгу №1 за реєстровим №119 11.12.1974 року, частково, у тій його частині, у якій визначено, що “вцілому” будинок з приналежними до нього будівлями та спорудами належить на праві комунальної власності ЖБК “Комунаровець-13”. Зобов’язати ОП “ЗМБТІ” оформити та видати свідоцтво про право комунальної власності територіальної громади м.Запоріжжя на нежитлові приміщення №№195, 197 першого поверху в житловому будинку (літ.-9) по вул.Чумаченка/Комарова, 40/8, загальною площею за внутрішніми замірами 70,7 кв.м. та 908,0 кв.м. відповідно. Позовні вимоги обґрунтовані ст.ст. 86,87,87-1,89,90 ЦК УРСР, ст.ст.16,21, п.4 ст.268, ст.ст. 257,327,328,392,393 ЦК України, постановою ЦК КПРС та Ради Міністрів СРСР від 01.06.1962 №561 “Про індивідуальне та кооперативне житлове будівництво”, постановою Ради Міністрів СРСР від 19.11.1964р. №943 “Про подальший розвиток кооперативного житлового будівництва”, Правилами кредитування кооперативного житлового будівництва, затвердженими Будбанком СРСР 12.06.1965р., п.п.3,4,7 п.”б”, “д” ст.21 Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу УРСР від 31.01.1966р., ст.ст.1,2,8, п.1.2,8 п.1 ст.3 Закону України “Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень”, Указ Президента України “Про заходи щодо створення Єдиної системи державної реєстрації земельних ділянок, нерухомого майна та прав на них у складі державного земельного кадастру”.

Відповідач-1 ЖБК “Комунаровець-13” позов не визнав з наступних підстав. Багатоповерховий будинок №40/8, що знаходиться за адресою: м.Запоріжжя вул.Чумаченка/Комарова в цілому належить на праві колективної власності 1 ЖБК “Комунаровець-13” на підставі рішення виконавчого комітету Запорізької міської ради від 18.02.1971р. №84/4 про відвід УКС земельної ділянки і будівництво житлового будинку, виписки із акту державного приймання в експлуатацію будівлі, затвердженого виконавчим комітетом Запорізької міської ради від 30.09.1974р. №403, що підтверджується реєстраційним посвідченням на об’єкт нерухомого майна від 11.12.1974р. Згоди на будь-яку зміну власника чи розпорядження належним йому майном відповідач-1 не надавав, будь-яких правочинів з цього приводу не вчиняв. Правові підстави для зміни форми власності та скасування свідоцтва про право власності на нежитлові приміщення №№195, 197 в житловому будинку /літ.А-9/ по вул.Чумаченка/Комарова 40/8 у м.Запоріжжя відсутні. Фінансування будівництва спірних нежитлових приміщень проводилося за рахунок ЖБК. Відповідно до ст.384 ЦК України будинок, споруджений житлово-будівельним кооперативом, є його власністю. Просить відмовити у задоволенні позову.

Відповідач-2 позов не визнав, однак покладається на розсуд суду. Надав довідку (т.3, а.с.48), згідно з якою за адресою: вул.. Чумаченко/ Комарова,40/8 у м.Запоріжжя, право власності на приміщення №№195,197 не зареєстровано. Зазначає, що відповідно до матеріалів інвентаризаційної справи на об’єкт нерухомості первинна технічна інвентаризація житлового будинку проведена 11.10.1974р., згідно з Журналом внутрішніх номерів та підрахунків площ будівлі, на вказану дату: загальна площа житлового будинку літ.А-9 без сходових клітин складає 12 930,32 кв.м.; загальна площа житлового будинку із сходовими клітинами складає 14 462,46 кв.м., в тому числі житлова площа 6788,56 кв.м.; площа першого поверху без сходових клітин складає 1836,9 кв.м.; площа першого поверху із сходовими клітинами складає 1985,7 кв.м. Надати відомості про площу житлового будинку (загальну, житлову тощо) на час розгляду спору не є можливим, оскільки на вказану дату технічна інвентаризація житлового будинку в цілому не проводилася (т.2, а.с.114, т.3. а.с.47,48).

Треті особи –КП “ВРЕЖО №5”, виконавчий комітет Запорізької міської ради позовні вимоги позивача підтримали. По суті спору пояснили, що спірні нежитлові приміщення у будинку №40/8 по вул.Чумаченка/Комарова фактично знаходяться у власності місцевих рад і від імені власника передані у користування за договором оренди стоматологічній поліклініці №7. Після здачі будинку в експлуатацію спірні нежитлові приміщення згідно з “авізо” Управління капітального будівництва передані на баланс місцевих рад. Відповідно до акту приймання житлового будинку із вбудованими приміщеннями телеательє державною комісією підтверджено лише факт цілковитої можливості експлуатації будинку, а не встановлено право власності та користування. Спірні нежитлові приміщення знаходяться на балансі КП “ВРЕЖО №5”.

Комунальна установа “Запорізька міська стоматологічна поліклініка №7” пояснила, що перебуває у спірних приміщеннях на підставі договору оренди з балансоутримувачем КП “ВРЕЖО №5”, строк дії якого продовжений на 5 років згідно з рішенням виконавчого комітету №107/18 від 23.03.2006р. Третьою особою за весь час користування приміщенням укладались договори на постачання послуг безпосередньо з виконавцями. Третя особа підтримала позовні вимоги позивача у повному обсязі.

Третя особа –Комунальне підприємство “Управління капітального будівництва” по суті позовних вимог пояснило наступне. Відповідно до договору від 11.04.1972р. управління капітального будівництва Запорізького виконкому виконувало функції забудовника щодо будівництва для ЖБК “Комунаровець-13” 9-ти поверхового будинку типу 144.87.2 в кварталі по вул.Комарова-Чумаченка у кількості 192 квартир, корисною площею 10 261,78 м.кв. Предметом договору було будівництво та фінансування саме квартир. Будівництво нежилих приміщень, площею 1694 кв.м, які є невід’ємною частиною вказаного будинку не було предметом вказаного договору, і таким чином будівництво цих приміщень не фінансувалося кооперативом. Відповідно до довідки-сповіщення управління капітального будівництва сповістило ЖБК “Комунаровець-13” про техніко-економічні показники будинку, в тому числі вартість одного кв.м житлової площі будинку - 198,05 крб., розмір житлової площі будинку – 6682,26 м.кв., повна вартість будинку –1323,43 тис.крб.Таким чином, на баланс кооперативу передбачалось передати повну вартість будинку, яка відповідає вартості лише житлової площі /6682,26 кв.м : 198,05 крб. = 1323,43 тис.крб./. Пунктом 13 договору передбачено, що при його виконанні сторони керуються Правилами кредитування кооперативного житлового будівництва №153 від 12.06.1965р. Ці Правила виключали можливість оплати за рахунок коштів пайовиків житло-будівельних кооперативів будівництва нежитлових приміщень, призначених для інших організацій. У відповідності до Типового статуту житлово-будівельних кооперативів, затвердженого постановою Ради міністрів Української РСР від 27.06.1972р. №297, будівництво нежитлових приміщень не могло бути метою створення та діяльності кооперативу і не могло включатися в розмір паю членів кооперативу.

Розглянувши матеріали справи та вислухавши пояснення учасників процесу, суд

ВСТАНОВИВ:

Рішенням виконавчого комітету Запорізької міської ради депутатів трудящих №538 від 02.12.1971р. зареєстровано Статут Житлово-будівельного кооперативу “Комунаровець-13” та затверджено список членів житлово-будівельного кооперативу у кількості 192 чоловік. ЖБК “Комунаровець-13” виділено житловий фонд –192 квартирний будинок на розі вулиць Комарова-Чумаченко, корисною площею 10262 кв.м.

Згідно з п.7 Типового статуту житлово-будівельних кооперативів, затвердженого наказом Міністра комунального господарства Української РСР №234 від 28.05.1968р., що затверджений рішенням виконавчого комітету Ради депутатів трудящих від 02.12.1971р. №538., яким керується ЖБК “Комунаровець-13”, житлово-будівельний кооператив утворюється з метою задоволення особистих потреб членів кооперативу та їх сімей в житловій площі шляхом будівництва багатоквартирного жилого будинку/будинків за власні кошти кооперативу за допомогою державного кредиту, а також подальшої експлуатації та управління цим будинком.

11.04.1972р. між Житлово-будівельним кооперативом “Комунаровець-13” (Кооператив) та управління капітального будівництва Запорізького міськвиконкому (Управління) був укладений договір б/н, відповідно до умов якого “Кооператив” передав, а “Управління” прийняло на себе виконання функцій забудовника дев’ятиповерхового житлового будинку типу 114.87.2 в кварталі на розі вул..Комарова –Чумаченко, з загальною кількістю 192 квартир та корисною площею 10261,78 кв.м.

Відповідно до п.13 цього договору при його виконанні сторони керуються “Правилами кредитування кооперативного житлового будівництва” №153 від 12.06.1963р.

Довідкою-сповіщенням від 14.04.1972р. Управління капітального будівництва Запорізького міськвиконкому повідомило ЖБК “Комунаровець-13” про техніко-економічні показники виділеного для житлово-будівельного кооперативу житлового будинку по вул. Комарова-Чумаченко згідно з проектним завданням та кошторисно-фінансовим розрахунком, затвердженим рішенням облвиконкому. Так, згідно з цією довідкою: загальна кількість квартир –192, житлова площа –6682,26 кв.м, повна вартість будинку –1323,43 тис.крб., вартість 1 кв.м житлової площі –198,05 крб.

Відповідно до довідки Запорізького міжміського бюро технічної інвентаризації №528 від 30.06.1974р., яка видана ЖБК “Комунаровець-13”, збудованому будинку у кварталі по вул..Чумаченко-Комарова присвоєна поштова адреса: Чумаченько/Комарова, 40/8.

28.09.1974р. актом приймання державною комісією 9-ти поверховий цегляний житловий будинок з вбудованим приміщенням телеательє ЖБК “Комунаровець-13” по вул.Комарова-Чумаченко прийнято в експлуатацію. Загальний об’єм 60620 куб.м., корисну площу 11370,2 кв.м., житлову площу 6682 кв.м., квартир 192, кошторисна вартість 1606,4 т.руб., вбудоване приміщення телеательє 1694 кв.м.

Згідно з копією виписки з книги обліку основних засобів управління капітального будівництва “авізо” 19.12.1974р. здійснено запис 297 про передачу нежитлових приміщень (телеательє, форпост) будинку по вул.Комарова-Чумаченко ЖЕК №16, сумма 224374,0 тис.крб., дата передачі 27.12.1974р.

11.12.1974р. орендним підприємством Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації на підставі рішення виконавчого комітету Запорізької міської ради від 18.02.1971р. №84/1 про відведення земельної ділянки для будівництва житлового будинку, витягу з акту держприймання будівлі, затвердженого виконкомом Запорізької міської ради від 30.09.1974р. №403, видано ЖБК “Комунаровець-13” реєстраційне посвідчення на об’єкти нерухомого майна про право колективної власності на будинок з приналежними до нього будівлями та спорудами, який розташований в м. Запоріжжя по вул.Чумаченко/Комарова №40/8 в цілому.

Проаналізувавши норми законодавства, оцінивши докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково на наступних підставах.

Постановою Верховної Ради України від 12.09.1991р. “Про порядок тимчасової дії на території України окремих актів законодавства Союзу РСР” встановлено, що до прийняття відповідних актів законодавства України застосовуються акти законодавства СРСР з питань, які не врегульовані законодавством України, за умови, що вони не суперечать Конституції і законам України.

Згідно з ст.ст.90,91 ЦК УРСР 1963 року, який діяв під час виникнення спірних відносин, земля, її надра, води і ліси є у виключній власності держави, надаються тільки в користування. Державі належать основні засоби виробництва в промисловості, будівництві і сільському господарстві, засоби транспорту і зв’язку, банки, майно організованих державою торговельних, комунальних та інших підприємств, основний міський житловий фонд, а також інше майно, необхідне для здійснення завдань держави. Порядок передачі будівель, споруд, устаткування та іншого майна, що належить до основних засобів державним організаціям, а також колгоспам, іншим кооперативним та іншим громадським організаціям визначається законодавством Союзу РСР і Української РСР.

Відповідно до ст.94 цього Кодексу колгоспи, інші кооперативні організації, їх об'єднання володіють, користуються і розпоряджаються майном, що належить їм на праві власності, відповідно до їх статутів.

Пунктом 21 Статуту ЖБК передбачено, що будинки і споруди, побудовані кооперативом, належать йому по праву кооперативної власності і не можуть бути продані або передані як в цілому, так і по частинам (квартири, кімнати і т.д.) ні організаціям, ні окремим особам, за виключенням передачі, яка здійснюється в установленому порядку при ліквідації кооперативу.

Відповідно до п.25 цього Статуту торговельні організації, підприємства громадського харчування і інші підприємства, установи і організації можуть розміщуватися в будинках житлово-будівельних кооперативів тільки зі згоди цих кооперативів. Будівництво вказаних приміщень фінансується за рахунок капітальних вкладень, які виділяються відповідними державними або громадськими підприємствами і організаціями з віднесенням після закінчення будівництва будинку вартості названих робіт на баланс підприємств і організацій, які здійснюють експлуатацію приміщень. Вказані організації несуть експлуатаційні і інші витрати на утримання належних їм частин будинку.

Згідно з п.13 переліку правовстановлюючих документів, на підставі яких провадиться реєстрація будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, викладеному в Додатку №1 до “Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженої Міністерством комунального господарства Української РСР 31 січня 1966р. та погодженої з Верховним судом Української РСР 15 січня 1966р., правовстановлюючим документом є зареєстрований у виконкомі місцевої Ради депутатів трудящих статут кооперативу, рішення виконкому місцевої Ради депутатів трудящих про відвід земельної ділянки та затверджений виконкомом акт про прийняття будинку в експлуатацію.

Таким чином, вирішуючи спір, суд враховує, що реєстраційне посвідчення на певний об’єкт нерухомості не є документом, що підтверджує наявність права власності, а лише підтверджує належність права власності певному суб’єкту. У ньому мають бути зазначені юридичні факти, що стали підставою для виникнення або переходу такого права до власника. Що ж стосується правовстановлювальних документів, то вони фіксують, підтверджують і оформлюють безпосередньо самі факти, на підставі яких у власника виникає (переходить) право власності. Саме правовстановлювальні документи є підставою для видачі свідоцтва про право власності, реєстраційного посвідчення. Одним з основних критеріїв визначення законності володіння майном є джерело фінансування, передача підприємству чи організації майна безпосередньо власником (уповноваженим органом) чи підприємством, яке володіє майном на праві повного господарського відання.

Приписами ст.13 Конституції України передбачено, що держава забезпечує захист прав усіх суб’єктів права власності і господарювання, соціальну спрямованість економіки. Усі суб’єкти права власності рівні перед законом.

Згідно з ст.19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов’язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.10 Закону України “Про місцеве самоврядування в Україні” міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим законом та іншими законами.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 60 Закону України “Про місцеве самоврядування в Україні” територіальним громадам сіл, селищ, міст, районів у містах належить право комунальної власності на рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, землю, природні ресурси, підприємства, установи та організації, в тому числі банки, страхові товариства, а також пенсійні фонди, частку в майні підприємств, житловий фонд, нежитлові приміщення, заклади культури, освіти, спорту, охорони здоров'я, науки, соціального обслуговування та інше майно і майнові права, рухомі та нерухомі об'єкти, визначені відповідно до закону як об'єкти права комунальної власності, а також кошти, отримані від їх відчуження. Підставою для набуття права комунальної власності є передача майна територіальним громадам безоплатно державою, іншими суб'єктами права власності, а також майнових прав, створення, придбання майна органами місцевого самоврядування в порядку, встановленому законом.

Статтями 316, 317, 319 Цивільного кодексу України, який чинний на час розгляду справи, передбачено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпорядження майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно з ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст.327 ЦК України у комунальній власності є майно, яке належить територіальній громаді. Управління майном, що є у комунальній власності, здійснюють безпосередньо територіальна громада та утворені нею органи місцевого самоврядування.

Згідно з ст. 392 цього Кодексу власник майна може пред’явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Із матеріалів справи слідує, зокрема, що відповідно до рішення виконкому Запорізької міськради про відведення земельної ділянки, договору на будівництво будинку, акту приймання будинку в експлуатацію державною приймальною комісією ЖБК був замовником будівництва саме житлового будинку на конкретно визначену кількість квартир, що відповідає його статуту. Як вбачається із визначених у досліджених судом документах площ будинку, будівництво нежилих приміщень площею 1694 кв.м. не було предметом договору від 11.04.1972р., оскільки корисною площею визначено 10261,78 кв.м., тому були відсутні підстави для фінансування кооперативом цієї площі і вона не фінансувалась. Враховуючи довідку –сповіщення про техніко-економічні показники будинку, в тому числі вартості одного кв.м. житлової площі будинку 198,05 крб, розмір житлової площі 6682,26 кв.м., повна вартість будинку 1323,43 тис.крб.., передача кооперативу повної вартості будинку включала в себе вартість лише житлової площі. Платіжним дорученням (т.1 а.с.60) ЖБК сплачено 40% вартості за будівництво будинку –529372 крб, тобто 100% і становило суму 1323,43 тис. крб.

Оцінивши надані суду докази у їх сукупності, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги про визнання права комунальної власності територіальної громади м.Запоріжжя на нежитлові приміщення №№195, 197 в житловому будинку (літ.А-9) по вул.Чумаченка/Комарова,40/8 у м.Запоріжжя підлягають задоволенню, оскільки є обґрунтованими і доведеними.

Позивачем також заявлені позовні вимоги про визнання частково незаконним і скасування реєстраційного посвідчення на об’єкти нерухомого майна та зобов’язання Орендного підприємства Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації” оформити та видати свідоцтво про право комунальної власності на нежитлові приміщення.

01 вересня 2005р. набрав чинності Кодекс адміністративного судочинства України.

Згідно з п.1 ст.3 Кодексу адміністративного судочинства України справа адміністративної юрисдикції –переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб’єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Реєстрацію права власності згідно п.1.3 Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції від 28.01.2003р. №6/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції 28.01.2003р. №66/7387 здійснюють комунальні підприємства бюро технічної інвентаризації. Вказане свідчить, що БТІ на основі законодавства делеговані владні повноваження у сфері суспільних правовідносин, пов’язаних із здійсненням від імені держави дій щодо реєстрації прав власності на нерухоме майно.

Таким чином, БТІ в розумінні п.7 ст.3 КАС України є суб’єктом владних повноважень.

Згідно з п. 13 розділу VII “Прикінцеві та перехідні положення” КАС України, Закони України та інші нормативно-правові акти до приведення їх у відповідність із цим Кодексом діють у частині, що не суперечить цьому Кодексу.

Отже, починаючи з 01.09.2005р. Господарський процесуальний кодекс України, який є Законом України, діє у частині, що не суперечить КАС України, тобто, відповідно до Господарського процесуального кодексу України не можуть подаватися позови та розглядатися справи адміністративної юрисдикції - спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його дій.

Згідно з п.п. 1, 2 ч.3 ст. 105 КАС України адміністративний позов може містити вимоги про скасування або визнання нечинним рішення відповідача - суб'єкта владних повноважень повністю чи окремих його положень та зобов’язання відповідача –суб’єкта владних повноважень прийняти рішення або вчинити певні дії.

На підставі викладеного, провадження у справі №20/393/07 в частині вимог до відповідача 2- Орендного підприємства “Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації” підлягає припиненню на підставі п.1 ч.1 ст.80 ГПК України, оскільки спір в цій частині не підлягає вирішенню в господарських судах України. При цьому позивач не позбавлений можливості пред’явити ці вимоги в порядку, встановленому Кодексом адміністративного судочинства України.

Вирішуючи питання щодо стягнення судових витрат, суд вважає за необхідне на підставі ст.49 ГПК України судові витрати покласти на позивача, оскільки спір виник внаслідок несвоєчасного прийняття заходів позивачем щодо встановлення та оформлення права комунальної власності. В частині вимог до відповідача 2 видати довідку про повернення із державного бюджету сплачених 170 грн. державного мита, так як спір не підлягає розгляду в порядку господарського судочинства.

Керуючись ст. ст.49, 75, 82-85, п.1 ч.1 ст.80 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати право комунальної власності територіальної громади м.Запоріжжя в особі Запорізької міської ради (69105, м. Запоріжжя, пр. Леніна, 206, ) на нежитлові приміщення №№195, 197 загальною площею за внутрішніми замірами 70,7 кв.м. та 908,0 кв.м. відповідно в житловому будинку (літ.А-9) по вул.Чумаченка/Комарова,40/8 у м.Запоріжжя.

Провадження у справі в частині вимог про визнання частково незаконним та скасування реєстраційного посвідчення на об’єкти нерухомого майна та зобов’язання Орендного підприємства “Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації” оформити та видати свідоцтво про право комунальної власності на нежитлові приміщення №№195,197 припинити.

Видати довідку на повернення із державного бюджету суми 170 грн. державного мита.

Суддя                                                             Л.П. Гандюкова

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня підписання. Рішення підписано у повному обсязі 25.01.2008р.