ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
У Х В А Л А

№ 9/157

01.09.08

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Захід –Моноліт»

До відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «АТМ»

Про стягнення 169801,60 грн.

Суддя Жирнов С.М.

Представники:

від позивача: Мушинський В.Т. –довіреність № 8 від 25.06.2008 р.

Мушинський П.Т. –довіреність № 9 від 25.06.2008 р.

від відповідача: не з»явились.

Обставини справи:

Позивач звернувся до Господарського суду міста Києва з позовною заявою про стягнення з відповідача 169801,60 грн. заборгованості на підставі Договору № 26/31/05 на виконання субпідрядних робіт від 31.03.2005 р.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.08.2008 р. порушено провадження у справі № 9/157 та призначено її розгляд на 01.09.2008 р.

Позивач в судовому засіданні подав Довідку № б/н від 29.08.2008 р. про те, що у провадженні господарських судів України або іншого органу, який в межах своєї компетенції вирішує спір, немає справи зі спору між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав та немає рішення цих органів з такого спору. Позивач також подав Витяг з ЄДРПОУ щодо відповідача серії АА № 479078, Виписку з ЄДРПОУ щодо позивача серії ААБ № 105732 та Опис вкладення в лист № 100 від 25.06.2008 р. з фіскальним чеком № 8047 від 25.06.2008 р. Інших документів на виконання вимог ухвали суду від 12.08.2008 р. позивач не подав і не надіслав.

Відповідач в судове засідання не з»явився, відзив на позов з підтверджуючими документами на виконання вимог ухвали суду про порушення провадження у справі не подав і не надіслав.

ВРАХОВУЮЧИ, ЩО:

Особи, які беруть участь у розгляді справи, вважаються повідомленими про час і місце її розгляду судом, якщо ухвалу про порушення провадження у справі надіслано за поштовою адресою, зазначеною в позовній заяві (див. Роз‘яснення Президії ВАСУ від 18.09.97 р. № 02-5/289 „Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України”).

Поштове відправлення з ухвалою Господарського суду міста Києва від 012.08.2008 р., направлене відповідачу адресою, зазначеною позивачем у позовній заяві (03058, м. Київ, вул. Борщагівська , 182-В) повернулось до суду з відміткою пошти по причині відсутності відповідача за зазначеною адресою.

Письмових заяв, повідомлень суду щодо поважності причин відсутності відповідача в судовому засіданні 01.09.2008 р. від останнього до суду не надходило.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 81 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд залишає позов без розгляду, якщо позивач без поважних причин не подав витребувані господарським судом матеріали, необхідні для вирішення спору, або представник позивача не з»явився на виклик у засідання господарського суду і його нез»явлення перешкоджає вирішенню спору.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.08.2008 р. позивач був зобов»язаний: «документально підтвердити визначений у позовній заяві юридичний статус позивача і відповідача (в тому числі надати довідки про знаходження позивача і відповідача у ЄДРПОУ станом на серпень 2008 р.) згідно вимог ст.ст. 1, 21 ГПК України; надати оригінали доданих до заяви документів; вказати та залучити до справи всі можливі докази на підтвердження позовних вимог; власне письмове підтвердження того, що у провадженні господарських судів України або іншого органу, який в межах своєї компетенції вирішує спір, немає справи зі спору між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав та немає рішення цих органів з такого спору; надати суду Додаток № 1 до Договору № 26/31/05 від 31.03.2005 р.; надіслати відповідачеві копію позовної заяви та доданих до неї документів за адресою, вказаною у вищезазначеному Договорі, докази чого надати суду».

Статтями 1, 21 Господарського процесуального кодексу України визначено, що сторонами у судовому процесі можуть бути підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (в тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб’єкта підприємницької діяльності.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб –підприємців»№ 755-ІV від 15.05.2003 року з послідуючими змінами та доповненнями, документом, що підтверджує за організацією статус юридичної особи та за громадянином статус суб»єкта підприємницької діяльності, є свідоцтво про державну реєстрацію –документ встановленого зразка, який засвідчує факт внесення до Єдиного державного реєстру запису про державну реєстрацію юридичної особи або фізичної особи –підприємця.

Частина 7 ст. 21 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб –підприємців»№ 755-ІV від 15.05.2003 року з послідуючими змінами та доповненнями, передбачає чинність Виписки з Єдиного державного реєстру протягом тридцяти календарних днів з дати її видачі. Частиною 9 ст. 21 зазначеного закону встановлено, що Виписка з Єдиного державного реєстру втрачає чинність раніше строку, на який її видано, якщо до Єдиного державного реєстру були внесені зміни щодо відомостей, які зазначаються у виписці з Єдиного державного реєстру

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 65 Господарського процесуального кодексу України, з метою забезпечення правильного і своєчасного вирішення господарського спору суддя вчиняє в необхідних випадках певні дії по підготовці справи до розгляду, в тому числі витребовує від сторін документи, відомості, висновки, необхідні для вирішення спору.

Згідно ст. ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Позивачем не виконав вимоги ухвали від 12.08.2008 р., оскільки не подав витребувані судом оригінали доданих до позовної заяви документів та Додаток № 1 до Договору № 26/31/05 від 31.03.2005 р.

Крім того, позивач не виконав вимогу суду щодо надіслання відповідачеві копії позовної заяви та доданих до неї документів (ч. 1 ст. 56 та п. 2 ч. 1 ст. 57 ГПК України) за адресою, вказаною у Договорі № 26/31/05 від 31.03.2005 р., оскільки відповідні докази суду не надав.

Подані позивачем в судовому засіданні Опис вкладення в лист № 100 від 25.06.2008 р. з фіскальним чеком № 8047 від 25.06.2008 р. на адресу відповідача, зазначену у позовній заяві, також не визнаються судом у якості виконання позивачем вимог ч. 1 ст. 56 та п. 2 ч. 1 ст. 57 ГПК України, оскільки останні не містять в собі даних надсилання саме позовної заяви № 99 від 25.06.2008 р., з якою позивач звернувся до Господарського суду міста Києва.

Вищенаведене свідчить, що позивач свідомо не виконав вимоги ухвали суду про порушення провадження у справі від 12.08.2008 р., не пояснив суду причин їх невиконання, не довів підставність таких своїх дій, а, тому суд дійшов до висновку про відсутність у позивача поважних причин для невиконання вимог суду.

Факт неподання позивачем витребуваних судом документів по справі, а рівно доказів, на підставі яких суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, а також інших обставин, які мають значення для правильного вирішення господарського спору, позбавляє суд можливості здійснення всебічного, повного і об’єктивного вирішення такого спору по суті, на розгляді якого саме позивач і наполягав з огляду на подання позовної заяви до Господарського суду міста Києва.

Враховуючи вищенаведене, суд робить висновок про невиконання позивачем свого процесуального обов»язку щодо добросовісного користування належними йому процесуальними правами, а рівно виявлення неповаги до суду, до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, невжиття заходів до всебічного, повного та об’єктивного дослідження всіх обставин справи.

Приписами ст. 77 Господарського процесуального кодексу України визначений перелік обставин, за яких суд відкладає розгляд справи. Зокрема, відповідно до п.1 ч. 1 названої статті, у разі нез»явлення в засідання представників сторін, інших учасників судового процесу та, відповідно до п. 2 ч. 1 названої статті, у разі неподання витребуваних доказів. Водночас статтею 77 ГПК України не встановлений обов’язок суду відкладати розгляд справи та такі дії суду є правом останнього.

З огляду на наведене, справа не може бути розглянута по суті і позов належить залишити без розгляду.

Судові витрати покладаються на позивача.

Керуючись ст. ст. 22, 33, 34, 44, 49, 65, 75, п. 5 ч. І, ч. 2 ст. 81 Господарського процесуального кодексу України,

Господарський суд міста Києва, -

УХВАЛИВ:

Позов залишити без розгляду.

Суддя                                                                                  С.М. Жирнов