донецький апеляційний господарський суд
Постанова

Іменем України

03.03.2008 р.                                                              справа №12/447

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:

Кулебякіна О.С.

суддів

Волкова Р.В. , Запорощенка М.Д.

за участю представників сторін:

від позивача:

Петухова Я.М. представник за довір. № б/н від 01.02.2008 р.,

від відповідача:

Сакоян Д.І. представник за довір. № б/н від 01.11.2007 р.;

Померанський І.В. представник за довір. № б/н від 01.11.2007 р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу

Товариства з обмеженою відповідальністю "Каролина", м.Донецьк

на рішення господарського суду

Донецької області

від

18.12.2007 року

по справі

№ 12/447 (судді Склярук О.І., Гаврищук Т.Г.,

Новікова Р.Г.)

за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю "SDS", м.Донецьк

до

Товариства з обмеженою відповідальністю "Каролина", м.Донецьк

про

стягнення збитків у сумі 221 361, 71 грн. та неустойку у сумі 20 200 грн.

В С Т А Н О В И В:

Рішенням господарського суду Донецької області від 18.12.2007 р. позовні вимоги задоволені: з Товариства з обмеженою відповідальністю «Кароліна»стягнуто на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «SDS» 221 361 грн. та неустойку в сумі 20 200 грн..

Відповідачем - Товариством з обмеженою відповідальністю «Кароліна»подана апеляційна скарга, в якій йдеться про скасування судового акту з мотивів порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зокрема, заявник вважає, що суд першої інстанції неповно дослідив обставини справи і необґрунтовано відхилив клопотання відповідача про витребування додаткових доказів. Крім того, заявник апеляційної скарги зазначає, що висновки суду ґрунтуються на сфальсифікованих доказах.

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю «SDS»вважає апеляційну скаргу необґрунтованою, а рішення місцевого господарського суду законним.

В судовому засіданні 04.02.2008р. відповідачем заявлене клопотання про витребування додаткових доказів, яке задоволене в частині витребування від Товариства з обмеженою відповідальністю «SDS» оригіналу договора №171 від 18.11.2004р. Вказаний документ оглянуто безпосередньо в судовому засіданні, а його копія долучена до матеріалів справи. Решта вимог, заявлених у клопотанні,відхиляється з наступних підстав.

Документи, що стосуються діяльності Товариства з обмеженою відповідальністю „Артемівський деревопереробний комбінат” (статут, договори, відомості по заробітній платі, тощо) не мають відношення до суті спору, тому не є належними і допустимими доказами у розумінні ст. 34 ГПК України.

Апеляційна інстанція не вбачає підстав для витребування у Товариства з обмеженою відповідальністю «SDS»платіжних документів на придбання матеріалів для проведення ремонтних робіт, оскільки факт їх виконання досліджувався в ході проведеної під час розгляду справи в першої інстанції, судової будівельно-технічної експертизи.

У виклику до судового засідання компетентного представника Товариства з обмеженою відповідальністю „Артемівський деревопереробний комбінат” не має потреби, оскільки він викликався судом першої інстанції і надав суду письмові пояснення. Не має потреби і в огляді спірного приміщення безпосередньо судовою колегією, оскільки воно оглядалось судовим експертом, про що зазначено у експертному висновку від 16.05.2006 р.

Клопотання про відвід складу судової колегії від участі у розгляді справи вирішено ухвалою голови Донецького апеляційного господарського суду від 06.02.2008р.

У судовому засіданні 03.03.2008 р. Товариством з обмеженою відповідальністю «Кароліна»заявлені додаткові клопотання, які залишенні без задоволення з таких підстав.

У витребуванні оригіналів документів, що підтверджують виконання ремонтних робіт, не має потреби, з огляду на наявність у справі належним чином засвідчених копій та відсутність підстав для сумнівів у відповідності копій оригіналам.

Підстав для призначення почеркознавчої експертизи не має, оскільки доводи відповідача в цій частині ґрунтуються виключно на припущеннях, не підтверджених будь-якими об’єктивними доказами.

Переконливих аргументів в обґрунтування необхідності проведення повторної експертизи, клопотання не містить. У справі проведено дві експертизи, висновкам яких суд апеляційної інстанції може дати відповідно правову оцінку.

Клопотання про відвід колегії судів від 03.03.2008 р. фактично заявлене з таких само підстав, що і клопотання від 04.02.2008 р., за яким 06.02.2008 р. головою суду прийняте процесуальне рішення. Можливість подання повторної заяви про відвід, з таких самих підстав ст. 20 ГПК України не передбачає, тому судова колегія, виходячи із пункту 1 Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 03.08.2007 р. № 01-8/622, вважає за можливе продовжити розгляд справи.

Перевіркою матеріалів справи встановлено наступне.

Товариство з обмеженою відповідальністю «SDS» звернулось до господарського суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кароліна»про стягнення вартості витрат на проведення ремонтно-відновлювальних робіт у приміщенні, яке орендував позивач і неустойки, передбаченої умовами орендного договору. В подальшому, позивач неодноразово уточнював позивні вимоги і в їх остаточному вигляді просив стягнути з відповідача збитки у сумі 221 361 грн. 71 коп. та неустойку у сумі 20 200 грн.

Позивні вимоги обґрунтовані тим, що на підставі договору оренди від 01.03.2000 р. позивач орендував у відповідача нежитлове приміщення за адресою: м. Донецьк, вул. Кирова, 90а, яке за власні кошти відремонтував. Оскільки договірні відносини між сторонами припинились, позивач вимагає повернення коштів витрачених ним на ремонтно-відновлювальні роботи і сплати передбаченої договором неустойки.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із того, що вони ґрунтуються на умовах договору оренди, відповідають вимогам законодавства і підтверджені належними доказами.

Апеляційна інстанція погоджується з тими висновками з наступних підстав.

Аналіз умов договору оренди від 01.03.2000 року свідчить про наявність у відповідача безумовного обов’язку компенсувати витрати позивача на ремонт приміщення, яке він орендував. Про це, зокрема, йдеться у пунктах 4.4, 5.5, 8.8 та 9.2 договору, які закріплюють право орендаря одержати кошти, витрачені на ремонт, у разі припинення договору з його ініціативи, на зарахування вартості робіт в рахунок орендної плати, відшкодування вартості невід’ємних поліпшень, тощо.

Як встановлено рішенням господарського суду Донецької області від 22.12.2005 р. у справі № 12/356 і не заперечується сторонами, договір оренди від 01.03.2000 р. припинив свою дію 19.06.2005 р. Виходячи з цього, а також з умов договору, у відповідача виник обов’язок відшкодувати позивачу вартість ремонтно-відновлювальних робіт, а у позивача право вимагати такого відшкодування, яке відповідачем здійснено не було.

Таким чином, позовні вимоги ґрунтуються на умовах договору оренди від 01.03.2000 р.

Факт виконання позивачем ремонтних робіт підтверджений договором підряду № 171 від 18.11.2004 р. та актами прийомки виконаних за цим договором робіт. На підтвердження реального виконання робіт позивачем надані платіжні документи про їх оплату. Викликані в судове засідання суду першої інстанції посадові особи підприємства –підрядника у письмових поясненнях підтвердили виконання робіт по ремонту приміщення, розташованого за адресою: м. Донецьк, вул. Кірова, 90а.

Всі перелічені документи є належними і допустимими доказами у розумінні ст. 34 ГПК України. Їх достовірність відповідачем, під час судового розгляду, не спростована. Більш того, факт виконання ремонтних робіт підтверджено висновками судової будівельної експертизи № 1178/23 від 16.05.2006 р. та № 6342823 від 06.02.2007 р. З цих висновків вбачається, що експерт, на підставі візуального обстеження приміщення та порівняння даних актів виконаних робіт з фактично виконаними роботами визначив, які роботи виконувались позивачем, а які ні. Виходячи з висновків експертизи, позивач остаточно визначив вартість ремонтних робіт, яка підлягає стягненню з відповідача (арк. справи 19, т. 2).

Таким чином, висновок суду першої інстанції про доведеність позовних вимог відповідає матеріалам справи.

Апеляційна інстанція вважає, що позовні вимоги ґрунтуються на положеннях цивільного законодавства. Адже, в силу ст. 531 ЦК України, відповідач повинен був належним чином виконувати умови договору оренди. Проте, порушуючи зазначену правову норму, відповідач після припинення орендних відносин з позивачем не компенсував останньому витрати на ремонт об’єкта оренди.

У відповідності до пункту 9.2 договору оренди у випадку дострокового припинення договору, відповідач зобов’язаний сплатити позивачу неустойку еквівалентну 4 000 доларів США. При цьому, підстави припинення договірних відносин на цій обов’язок не впливають. Із матеріалів справи вбачається, що спірний договір припинено достроково, тому вимоги позивача про стягнення неустойки відповідають умовам орендного договору.

На підставі викладеного, апеляційна інстанція вважає, що позовні вимоги судом першої інстанції задоволені обґрунтовано.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі, не беруться до уваги з наступних причин.

Посилання в апеляційній скарзі на неповне з’ясування обставин справи не відповідає дійсності, оскільки з рішення суду видно, що судом з’ясовані і належним чином оцінені всі обставини, які мають значення для правильного вирішення спору. У витребуванні документів, про які йдеться в апеляційній скарзі, не було потреби, оскільки вони не мають відношення до суті спірних правовідносин.

Доводи скарги щодо фальсифікації актів виконаних робіт фактично є звинуваченням посадових осіб позивача у скоєнні кримінального злочину. Втім, належних доказів на підтвердження цих звинувачень суду не надавалось, а в силу частини 1 ст. 62 Конституції України, особа вважається не винуватою у вчинені злочину, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

За таких обставин, рішення суду першої інстанції слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись ст. ст. 43, 99, 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Рішення господарського суду Донецької області від 18.12.2007 р. по справі № 12/447 залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Головуючий          О.С. Кулебякін

Судді:          Р.В. Волков

М.Д. Запорощенко

Надруковано: 4 прим.

1. позивачу

2. відповідачу

3 у справу

4 ДАГС