ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2008 р.

№
14/3-07

Вищий господарський
суд України  у складі колегії суддів:

головуючого
судді

Муравйова
О.В.

суддів:

Шаргала
В.І.

Швеця
В.О.

за
участю представників сторін:

позивача                          Солонара О.В. дов. №27/01-68 від
26.05.2008 р.

відповідачів:                    1. Погорілко Н.М. дов. № 52 від
25.11.2008 р.
2. не з'явився

третіх
осіб:                      1.не з'явися                                           2.
Солонара О.В. дов. №728/05-26 від 26.05.2008 р.                                          3.
не з'явився                                          4.
не з'явився

прокурора                      Рудак О.В. -прокурора відділу
Генпрокуратури України

розглянувши
у відкритому судовому засіданні

касаційну
скаргу

ОСОБА_1

на
постанову

Харківського   апеляційного господарського суду  від 14.08.2008 р.

у
справі

№14/3-07
господарського суду Сумської області

за
позовом

Прокурора
Ковпаківського району м. Суми в інтересах держави в особі Управління майна
комунальної власності Сумської міської ради

до

1.
Регіонального відділення Фонду державного майна України по Сумській області
2. Відкритого акціонерного товариства "Сумське автотранспортне
підприємство 15927"

Треті
особи

1.          Виконком Сумської міської  ради 2.          Сумська міська рада 3.          ОСОБА_1 4.          ОСОБА_2

про

зобов'язання
вчинити дії

В С Т А Н О В И В:

Прокурор
Ковпаківського району м. Суми звернувся до господарського суду Сумської області
з позовом  (з урахуванням уточнень) в
інтересах держави в особі Управління комунального майна  та приватизації Сумської міської ради до
Відкритого акціонерного товариства "Сумське автотранспортне підприємство
15927" (надалі ВАТ "Сумське АТП 15927") та Регіонального
відділення Фонду державного майна України (надалі РВ ФДМУ) по Сумській області
та просив Доповідач: Шаргало В.І.

визнати
незаконним включення до статутного фонду товариства гуртожитку, розташованого
по АДРЕСА_1 в м. Суми, а також зобов'язати відповідачів передати цей гуртожиток
до комунальної власності міста.

Рішенням
господарського суду Сумської області від 04.04.2007 року, залишеним без змін
постановою Харківського апеляційного господарського суду від 03.07.2007
року,   в задоволенні позовних вимог
відмовлено з підстав пропуску позовної давності, оскільки спірний гуртожиток
був переданий до статутного фонду 09.04.1998 року, а прокурор звернувся до
суду  з позовом 19.12.2006 року, а
товариство наполягало на застосуванні строків позовної давності.

За
касаційним поданням Заступника прокурора Сумської області судові рішення
переглянуті в касаційному порядку і постановою Вищого господарського суду
України  від 17.10.2007 року, скасовані,
справа передана на новий розгляд до суду першої інстанції.

При
новому розгляді справи до участі у справі залучено третіх осіб: Виконком
Сумської міської  ради, Сумську міську
раду,  ОСОБА_1, ОСОБА_2

Рішенням
господарського суду Сумської області від 03.04.2008 року (суддя Соп'яненко
О.Ю.), залишеним без змін постановою Харківського   апеляційного господарського суду  від 14.08.2008 року ( судді: Токар М.В.,
Бондаренко В.П., Івакіна В.О.), позов задоволений, визнано незаконним включення
до статутного фонду ВАТ "Сумське АТП 15927" гуртожитку загальною
площею 2 445,7 кв. м., розташованого за адресою м. Суми, АДРЕСА_1; зобов'язано
ВАТ "Сумське АТП 15927"
та  РВ ФДМУ по Сумській області
в    десятиденний термін  з дня набрання законної сили судовим
рішенням  передати  названий гуртожиток Управлінню комунального
майна  та приватизації Сумської міської
ради; відповідно розподілені судові витрати.

Судові
рішення мотивовані тим, що спірна будівля є гуртожитком, тобто належить до
житлового фонду і не підлягала передачі до статутного фонду товариства, а
також  з огляду на законодавчо визначене
поняття цілісного майнового комплексу підприємства.

Не
погоджуючись з прийнятими при новому розгляді справи рішеннями, ОСОБА_1
звернувся до Вищого господарського суду
з касаційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судами попередніх
інстанцій норм матеріального та процесуального права, просить їх скасувати, а
справу направити на новий розгляд.
Доводи касаційної скарги мотивовані тим, що у справі відсутні належні
докази того, що спірна будівля є гуртожитком, тобто належить до житлового
фонду, крім того суди попередніх інстанцій не врахували того, що це майно було
придбане скаржником в процедурі санації ВАТ "Сумське АТП 15927".

У
відзивах на касаційну скаргу Сумська міська рада та Управління майна
комунальної власності Сумської міськради вважають касаційну скаргу
безпідставною, а прийняті у справі рішення - законними та обґрунтованими та
просять їх залишити в силі.

Заслухавши
в судовому засіданні пояснення представників сторін, розглянувши та обговоривши
доводи касаційної скарги, перевіривши правильність застосування судами першої
та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, судова
колегія Вищого господарського суду вважає, що касаційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Господарськими
судами попередніх інстанцій встановлено, що відповідно до плану приватизації
Сумського державного автотранспортного підприємства №15927, затвердженого
наказом РВ ФДМУ по Сумській області від 09.04.1998 року №432, гуртожиток,
розташований по АДРЕСА_1 в м. Суми, включений до статутного фонду ВАТ
"Сумське АТП 15927".

РВ
ФДМУ по Сумській області листом №10/2438 від 10.08.2006 року повідомило
товариство про термінову необхідність виключення зі статутного фонду вказаної
будівлі гуртожитку з огляду на Положення про порядок передачі в комунальну
власність державного житлового фонду, що перебував у повному господарському
віданні або оперативному управлінні підприємств, установ, організацій, затв.
Постановою КМУ від 06.11.1995 року №891.

Ухвалою
господарського суду Сумської області від 31.10.2006 року за заявою генерального
директора ВАТ "Сумське АТП 15927" було порушено провадження у справі
№8/531-06 про банкрутство підприємства. Постановою від 24.03.2008 року у цій
справі ВАТ "Сумське АТП 15927" визнане банкрутом, відкрито
ліквідаційну процедуру, призначено ліквідатором Удовенка Р.П., зобов'язано
ліквідатора подати до господарського суду звіт та ліквідаційний баланс…

18
травня 2007 року між ВАТ "Сумське АТП 15927" (продавець) та ОСОБА_1
(покупець) укладений договір купівлі-продажу
986/1000 часток вищезазначеної будівлі гуртожитку.

Досліджуючи
подані сторонами та витребувані судом докази, господарські суди попередніх
інстанцій з урахуванням положень ст.ст. 3, 4, 6, 171 Житлового кодексу
Української РСР дійшли обґрунтованого висновку, з яким погоджується і суд
касаційної інстанції, про те,  що
розташована по АДРЕСА_1 в м. Суми
будівля є гуртожитком і належить до житлового фонду,  цю будівлю внесено до Статутного фонду
товариства безпідставно, тоді як гуртожиток відповідно до вимог вищезазначеного
Положення підлягав передачі до комунальної власності міста.

Щодо
доводів касаційної скарги судова колегія касаційної інстанції відзначає
наступне.

Відповідно
до ч. 1 ст. 26 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника
або визнання його банкрутом" об'єкти житлового фонду, які належать
банкруту на праві власності або повного господарського відання, не включаються
до складу ліквідаційної маси та передаються в порядку, встановленому
законодавством, до комунальної власності відповідних територіальних громад без
додаткових умов і фінансуються в установленому порядку.

Відповідна
заборона щодо відчуження житлового фонду
має місце і в процедурі санації.

Згідно
з п. 9 ст. 8 Закону України "Про приватизацію державного житлового
фонду" в разі банкрутства підприємств, зміни форми власності або
ліквідації підприємств, установ, організацій, у повному господарському віданні
яких перебуває державний житловий фонд, останній (у тому числі гуртожитки)
одночасно передається у комунальну власність відповідних міських, селищних,
сільських Рад народних депутатів.

Отже,
жилі будинки не можуть  бути  відчужені в процедурі санації, а також  не включаються до ліквідаційної маси
банкрута,   а підлягають безумовній передачі
ліквідатором банкрута до комунальної власності відповідної територіальної
громади.

А
відтак, суд касаційної інстанції погоджується з висновком судів попередніх
інстанцій про те, що скаржник  не є
добросовісним набувачем спірного майна, тим більш, що останньому, як
встановлено судами,  було відомо про спір
у даній справі.

З   огляду на викладене  колегія
суддів   вважає, що під   час розгляду справи  господарськими судами попередніх інстанцій
фактичні обставини справи встановлено на основі повного і об'єктивного
дослідження матеріалів справи, висновки судів відповідають цим обставинам і їм
надана правильна юридична оцінка з правильним застосуванням норм матеріального
і процесуального права,  тому у
касаційної інстанції відсутні підстави для скасування прийнятих у справі
рішень.

Керуючись ст. ст. 1115,
1117, 1119, 11111 Господарського
процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України, -

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну
скаргу  ОСОБА_1залишити без задоволення.

Постанову
Харківського   апеляційного
господарського суду  від 14.08.2008 р. у
справі №14/3-07 залишити без змін.

Головуючий  суддя

Муравйов
О.В.

Суддя

Шаргало
В.І.

Суддя

Швець В.О.