ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" квітня 2008 р.            Справа № 05/1055

Господарський суд Черкаської області у складі: головуючого - судді Швидкого В.А., секретаря судового засідання Холодної Л.В., за участю представників:

від позивача: Олексенко Н.В. - ліквідатор;

від відповідача: не з"явився;

від третьої особи: не з"явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Сільськогосподарського виробничого кооперативу імені Островського

до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю імені Островського, за участю третьої особи - спілки співвласників "Єдність"

про визнання права власності, розірвання договору оренди та виселення, -

ВСТАНОВИВ:

Сільськогосподарський виробничий кооператив імені Островського ( далі-позивач) заявив позов до сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю імені Островського (далі –відповідач), за участю третьої особи - спілки співвласників "Єдність", про визнання права власності на нерухоме майно: будівлю їдальні з прибудовами, розташованої на земельній ділянці розміром 328 кв.м. по вул. Першотравневій, 60 в с. Іваньки Маньківського району Черкаської області (літ. А) та будівлю продуктового складу, розташованого за цією ж адресою (літ. Б); розірвання договору оренди нежитлового приміщення - їдальні, укладеного 26.04.2002 р. між сторонами; зобов"язання відповідача звільнити приміщення їдальні та передати ліквідатору позивача за актом приймання-передачі.

В ході розгляду справи представник позивача уточнила позовні вимоги і просить суд визнати недійсним на майбутнє договір оренди приміщення їдальні від 26.04.2002 р.

Представник позивача позов в судовому засіданні підтримав з підстав, викладених у позовній заяві.

Відповідач позов визнав, про що зазначив у відзиві на позов. В дане судове засідання представники відповідача та третьої особи не з"явились. Суд вважає можливим, згідно з ст. 75 ГПК України, справу розглянути за наявними у ній матеріалами.

Матеріалами справи і в судовому засіданні встановлено.

Позивача створено за рішенням загальних зборів колективного підприємства "Агрофірма ім. Островського" (протокол № 2 від 28 січня 2000 року) в процесі реорганізації КСП "Агрофірма ім. Островського".

СВК ім. Островського є правонаступником КСП "Агрофірма ім. Островського". Згідно з абзацом 2 ст.1 Статуту, до позивача переходять всі майнові права і зобов"язання реорганізованого КСП "Агрофірма ім.Островського".

Постановою господарського суду від 14 листопада 2006 року позивача визнано банкрутом. Ухвалою суду від 27 лютого 2007 року ліквідатором банкрута призначено арбітражного керуючого Олексенко Н.В. (справа № 10/5040.)

Згідно договору оренди, укладеного 26 квітня 2002 року між сторонами, приміщення їдальні здано в оренду. Договір, як вказує позивач, чинний на даний час. Приміщення їдальні використовується відповідачем для власних потреб.

Позивач посилається на те, що майнові активи банкрута в ліквідаційній процедурі використовуються для погашення вимог кредиторів, але відсутність визнаного права власності на об"єкти нерухомого майна перешкоджає ліквідатору замовити Маньківському відділку ОБТІ необхідну технічну документацію для реалізації майна на погашення вимог кредиторів.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд вважає, що позов підлягає до задоволення.

За рішенням загальних зборів уповноважених позивачем (протокол № 2 від 20 квітня 2002 року) проведено розпаювання майна, що належало КСП "Агромірма ім. Островського". Згідно переліку майна, що підлягає розпаюванню, який затверджено зборами 20 квітня 2002 року та підписаний членами комісії з розпаювання, будівля їдальні та продуктової контори по вул. Першотравневій, 60 с. Іваньки, стосовно яких заявлено позов, не включені до переліку майна, яке підлягає до розпаювання.

Дані бухгалтерського обліку, баланс позивача, Статут свідчать про те, що нерухоме майно - їдальня та продуктова комора, було передано позивачу, як правонаступнику реорганізованого КСП "Агрофірма ім. Островського".

Згідно з ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Позивач правомірно, в порядку правонаступництва, набув право власності на будівлі їдальні та продуктової комори.

Укладений між сторонами договір оренди від 26.04.2006 р. за своїм правовим змістом є договором найму і регулюється нормами глави 29 ЦК УРСР до 01.04.2004 р. та главою 58 ЦК України - з 01.04.2004 р.

Відповідно до ст. 260 ЦК УРСР та ст. 764 ЦК України, вказаний договір є діючим на даний час.

Згідно з п. 9 Прикінцевих та Перехідних положень до договорів, що були укладені до 01.01.2004 р. і продовжують діяти після набрання чинності Цивільним кодексом України, застосовуються правила цього кодексу щодо підстав, порядку і наслідків зміни або розірвання договорів окремих видів незалежно від дати їх укладення.

Виходячи із приписів ч. 1 ст. 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства.

На день укладення договору оренди відносно позивача не було порушено справи про визнання його банкрутом, тому його дії по укладенню цього договору не суперечили вимогам чинного на той момент законодавства.

Постановою від 04.12.2007 р. у справі № 01-10/2147 позивача визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру. Згідно з ст. 23 Закону України "про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" з дня прийняття господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури завершується підприємницька діяльність банкрута. Вказаний Закон не пенредбачає в процедурі ліквіідації передачі в оренду майна, яке віднесено до ліквідаційної маси, оскільки це є один із видів господарської діяльності, яка Законом банкруту заборонена.

Таким чином, станом на 04.12.2007 р. договір оренди відповідно до вимог ч. 1 ст. 203, ч. 1 ст. 215 ЦК України втратив свою чинність, як такий, що суперечить вимогам цього Кодексу.

За загальним правилом правочин, визнаний недійсним, вважається таким з моменту його укладення (ч. 1 ст. 236 ЦК України).

Винятком з цього правила становлять угоди, зі змісту яких випливає, що вони можуть бути припинені лише на майбутнє, оскільки неможливо повернути усе одержане за ними. До таких винятків відносяться договори найму (оренди). Такі договори визнаються недійсними на майбутнє.

Керуючись ст. ст. 49, 82 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати за Сільськогосподарським виробничим кооперативом імені Островського, с. Іваньки Маньківського району Черкаської області, код 03791321, право власності на приміщення їдальні (літ. А) та продовольчого складу (літ. Б) , які знаходяться за адресою: с. Іваньки Маньківського району Черкаської області, вул. Першотравнева, 60.

Визнати недійсним на майбутнє договір оренди від 26.04.2002 р. щодо оренди приміщення їдальні, розташованої за адресою: с. Іваньки Маньківського району Черкаської області, вул. Першотравнева, 60.

Виселити Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю імені Островського, с. Іваньки Маньківського району Черкаської області, код 31898737, з приміщення їдальні, що знаходиться за адресою: с. Іваньки Маньківського району Черкаської області, вул. Першотравнева, 60.

Стягнути з сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю імені Островського, с. Іваньки Маньківського району Черкаської області, код 31898737, на користь сільськогосподарського виробничого кооперативу імені Островського, с. Іваньки Маньківського району Черкаської області, код 03791321, 170 грн. державного мита та 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

СУДДЯ                                                                      В.А. Швидкий