РІШЕННЯ

"02"
жовтня 2008 р.

Справа №
3/193-3033

Господарський суд Тернопільської області

у
складі

Розглянув
справу

за позовом:
Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю
«Яйце-Райце»,  м. Збараж, вул. Старозбаразька,
2, Тернопільської області.

до
відповідача: Суб'єкта
підприємницької діяльності -фізичної особи ОСОБА_1,  АДРЕСА_1

За участю
представників сторін від :

Позивача:
Степанюк О.І. -   довіреність № 18/9
від  18.09.2008 року;

Відповідача: -
не з'явився

Суть справи:

До господарського суду Тернопільської
області звернулося з позовом сільськогосподарське товариство з обмеженою
відповідальністю «Яйце-Райце»до суб'єкта підприємницької діяльності -фізичної
особи ОСОБА_1 про визнання правомірним правочину щодо передачі майна селянської
спілки «Птахофабрика «Збаразька»сільськогосподарському товариству з обмеженою
відповідальністю «Яйце-Райце», яку здійснено по передавальному акту від
01.03.2006 р. з моменту такої передачі та зобов'язання суб'єкта підприємницької
діяльності -фізичної особи укласти з позивачем договір купівлі-продажу
приміщення пташника № 3 з прибудовою площею 1121,9 кв.м (літера В), що
знаходиться в селі Старий Збараж, Збаразького району, Тернопільської області по
вул. Старозбаразька, 2 А. Предмет договору змінено додатковою угодою від
13.06.2008 р.

Відповідач
своїм конституційним правом на захист не скористався. Явку в судове засідання
свого представника не забезпечив, однак
надав  суду письмовий відзив на
позов  , в якому вказує,  що передача майна ( в тому числі і приміщення
пташника № 3) селянською спілкою «Птахофабрика «Збаразька»Товариству з
обмеженою відповідальністю «Яйце-Райце», що відбулася на підставі  протоколу № 1 загальних зборів працюючих
учасників селянської спілки «Птахофабрика «Збаразька»та протоколу № 2  ТОВ «Яйце-Райце», є неправомірною.

Як випливає
із  п.4.1 Статуту селянської спілки
«Птахофабрика «Збаразька», майно спілки було спільною частковою власністю її
членів, а тому процедура і порядок його передачі Товариству під час приєднання
спілки до відповідача суперечила Статуту спілки і законодавству.

Відповідач
вважає, що оскільки відбулася ліквідація селянської спілки «Птахофабрика
«Збаразька», то все майно повинне було б бути розподілене між членами спілки.
Враховуючи ці обставини, відповідач вважає недоцільним укладення договору
купівлі-продажу приміщення пташника № 3 та просить відмовити у задоволенні
позовних вимог.

В розпочатому
судовому засіданні представнику позивача роз'яснено його права та обов'язки ,
передбачені ст.ст.20,22,81-1 ГПК України.

Технічна
фіксація (звукозапис) судового процесу  ,
в порядку ст. 81-1 ГПК України , не здійснюється із-за відсутності відповідного
клопотання сторін.

Розглянувши
матеріали справи, заслухавши обґрунтування представника позивача, заперечення
відповідача, викладені у відзиві на позовну заяву,  господарський суд встановив наступне:

Згідно ст.ст.
1, 2 Господарського процесуального кодексу України право на звернення до
господарського суду за захистом своїх порушених, оспорюваних прав і
охоронюваних законом інтересів мають підприємства, установи, організації, інші
юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють
підприємницьку діяльність і в установленому порядку набули статусу суб'єкта
підприємницької діяльності

Пунктом 2
статті 20 Господарського кодексу України встановлено, що кожний суб'єкт
господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів.
Права чи законні інтереси зазначених суб'єктів захищаються, зокрема,
установленням, зміною чи припиненням господарських правовідносин.

Позивач
-Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «Яйце-Райце»,
47302,  місцезнаходження якого м. Збараж,
вул. Старозбаразька, 2, Тернопільської області є юридичною особою, включене до
ЄДРПО України, ідентифікаційний код  -
31973578, що підтверджується довідкою № 167817 від 22.09.2008 р., виданою
головним управлінням статистики у Тернопільській області, тому наділене правом
на звернення до суду за захистом порушених прав.

Відповідач
-суб'єкт підприємницької діяльності -фізична особа ОСОБА_1, місцезнаходження
якої АДРЕСА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1, діє на підставі свідоцтва про
державну реєстрацію, виданого Тернопільською районною державною адміністрацією
20.03.1998 р. (запис в журналі обліку реєстрації № 537).

У судовому
засіданні встановлено, що  10 червня 2008
року між позивачем та відповідачем було укладено попередній договір.

За цим
договором, з врахуванням змісту угоди від 13 червня 2008 року, позивач
(продавець за договором) і відповідач
(покупець за договором) домовилися укласти в майбутньому договір
купівлі-продажу приміщення пташника № 3 з прибудовою площею 1121,9 кв.м.
(літера В), що знаходиться у селі Старий Збараж, Збаразького району,  Тернопільської області по вул.
Старозбаразька, 2 А.

Договір
купівлі-продажу сторони зобов'язалися укласти в термін до 10 вересня 2008 року.

20 серпня 2008
року позивач отримав лист від відповідача за номером 17, в якому останній
зазначив, що передача майна ( в тому числі і приміщення пташника № 3) селянською
спілкою «Птахофабрика «Збаразька»Товариству з обмеженою відповідальністю
«Яйце-Райце», що відбулася на підставі
протоколу № 1 загальних зборів працюючих учасників сс «Птахофабрика
«Збаразька»та протоколу № 2  ТОВ
«Яйце-Райце», є неправомірною.

Як випливає
із  п.4.1 Статуту сс «Птахофабрика
«Збаразька», майно спілки було спільною частковою власністю її членів, а тому
процедура і порядок його передачі Товариству під час приєднання спілки до
Товариства суперечила Статуту спілки і законодавству.

З огляду на
викладене, відповідач відмовився укладати договір купівлі-продажу.

Дослідивши
надані сторонами спору докази та пояснення, суд встановив:

22 грудня 1997
року власники земельних та майнових паїв в кількості 204 чоловіки на загальних
зборах прийняли рішення про відокремлення від агрофірми ім. Б. Хмельницького.
Таке рішення оформлене протоколом № 1 від 22 грудня 1997 року.

07 червня 1999
року загальними зборами акціонерів ВАТ «Птахофабрика «Збаразька»прийнято
рішення створити на основі об'єднання майна ВАТ «Птахофабрика збаразька»та
громадян -власників земельних і майнових паїв жителів сіл Старий Збараж та
Верняки селянську спілку «Птахофабрика «Збаразька». Майно вирішено передати
селянській спілці «Птахофабрика «Збаразька»(протокол від 07.06.1999 р.).

Цього ж дня
було проведено збори колективу працівників ВАТ «Птахофабрика «Збаразька»і
власників паїв села Старий Збараж та Верняки, на яких прийнято рішення створити
на базі птахофабрики «Збаразька»і колективу власників паїв зазначених сіл
Селянську спілку «Птахофабрика «Збаразька».

09 березня 2000
року зборами уповноважених членів селянської спілки «Птахофабрика
збаразька»було прийнято рішення припинити членство власників земельних та
майнових паїв у селянській спілці та перевести їх в Товариство з обмеженою
відповідальністю «Старий Збараж», рішення про створення якого було прийняте
09.03.2000 року (підтверджується протоколом № 3 зборів уповноважених членів
селянської спілки «Птахофабрика «Збаразька»від 09.03.2000 р. та протоколом № 1
зборів учасників ТОВ «Старий Збараж»).

16 лютого 2006
року загальними зборами працюючих учасників селянської спілки «Птахофабрика
«Збаразька»було прийнято рішення про припинення діяльності селянської спілки
«Птахофабрика «Збаразька»шляхом приєднання до Товариства з обмеженою відповідальністю
«Яйце-Райце». При цьому учасники виходили з того, що тривалий час спілка не
займається господарською діяльністю, інші члени спілки розрахувалися з роботи і
на її балансі  знаходиться рухоме і
нерухоме майно, яке без належного обслуговування приходить в непридатність.

Зборами було
прийнято рішення передати у встановленому порядку майно спілки на баланс ТОВ
«Яйце-Райце» (протокол № 1 від 16.02.06).

Зборами
учасників ТОВ «Яйце-Райце»16 лютого 2006 року було прийняте рішення приєднати
спілку до товариства і визнати останнє правонаступником всіх зобов'язань
селянської спілки.

01 березня 2006
року ліквідаційна комісія селянської спілки «Птахофабрика «Збаразька»передала
згідно передавального акту майно, що знаходилося на балансі спілки
правонаступнику СГ ТОВ «Яйце-Райце». Залишкова вартість майна становила 286535
грн. Цей факт підтверджується і передавальним балансом від 01.03.2006 року,
складеним спілкою.

21.03.2006 року
Збаразькою районною державною адміністрацією було здійснено державну реєстрацію
нової редакції статуту СГ ТОВ «Яйце-Райце», реєстраційний номер
1000157, пунктом 1.6 якого встановлювалося, що ТОВ  Яйце-Райце»є правонаступником всіх прав і
обов'язків Селянської Спілки «Птахофабрика «Збаразька».

21 березня 2006
року проведено державну реєстрацію припинення юридичної особи -селянської
спілки  «Птахофабрика «Збаразька»(запис №
6477 в Бюлетені державної реєстрації № 6 (46) від 3 квітня 2006 року).

Дослідивши всі
обставини справи і наявні докази, доводи та аргументи сторін, суд дійшов
висновку про відповідність законодавству передачі майна селянської спілки
«Птахофабрика «Збаразька»позивачу під час процедури приєднання до нього.  При цьому суд керувався наступним:

Згідно
передавального акту від 01.03.2006 року, майно, що було передане позивачу як
правонаступнику, знаходилося на балансі селянської спілки. Згідно балансу
спілки  на 01.01.06 р (форма № 1). та
передавального балансу на 01.03.2006 р., вказане майно в сумі 286,5 грн.
відносилося до основних засобів і обліковувалося по залишковій вартості в  частині «Активи», розділі І «Необоротні
активи», в коді рядка 030, а також в частині «Пасив», розділі «Власний
капітал», код рядку 330 -«Інший додатковий капітал».

Відповідно до
п. 16 Пложення (стандарт) бухгалтерського обліку 2 "Баланс", затвердженого
наказом Міністерства фінансів  України
31.03.99  N 87, у статті “Основні засоби”
наводиться вартість власних та отриманих на умовах фінансового лізингу об'єктів
і орендованих цілісних майнових комплексів, які віднесені до складу основних
засобів згідно з відповідними положеннями.

Пункт 40
вказаного Положення передбачає, що у статті “Iнший додатковий капітал”
відображаються сума дооцінки необоротних активів, вартість необоротних активів,
безкоштовно отриманих підприємством від інших юридичних або фізичних осіб, та
інші види додаткового капіталу.

Як встановлено
судом при створенні селянської спілки, їй було передано майно ВАТ «Птахофабрика
«Збаразька», що виступила одним із членів спілки, для формування майна спілки.

Відповідно до
ст.25 Закону України «Про власність», в редакції, що діяла на момент створення
селянської спілки, відкрите акціонерне товариство «Птахофабрика «Збаразька»
було власником цього майна.  Судом
встановлено, що 07 червня 1999 року загальними зборами акціонерів ВАТ
«Птахофабрика «Збаразька»було вирішено створити на основі майна цього
товариства та власників земельних і майнових паїв сіл Старий Збараж та Верняки
новий субєкт підприємництва, а саме -селянську спілку «Птахофабрика
«Збаразька».  Таким чином,  товариство було фактично релрганізовано у
новий субєкт господарювання. При реогганізації підприєства майно не
розподіляється між акціонерами, а передається правонаступнику, тобто в даному
випадку -селянській спілці «Птахофабрика «Збаразька». Такий порядок однозначно
визначено статтею 19 Закону України «Про господарські товариства».

Отже, на момент
прийняття рішення про приєднання спілки до позивача, вона була законним
власником  зазначеного майна.

Відповідно до
ст. 319 Цивільного кодексу України,
власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний
розсуд.

Згідно ст. 202
Цивільного кодексу України, правочином є дія особи, спрямована на набуття,
зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. З врахуванням норм цієї
статті, суд дійшов висновку, що передача майна селянською спілкою «Птахофабрика
«Збаразька»позивачу по передавальному акту від 01.03.2006 р. є правочином,
оскільки на його підставі у сторін спору виникли певні цивільні права та
обов'язки.

Фактично
встановлено, що правочин належним чином виконаний сторонами, не оскаржений
ними, не порушує прав третіх осіб, а тому є дійсним. Документально підтверджено
(свідоцтво про право власності на нерухоме майно, видане виконкомом
Старозбаразької сільської ради 29.05.2007 року), що позивач по справі є власником  адмінбудинку з 3-ма тамбурами та вхідною
площадкою, А, 217, 9 кв.м.; будинку пташника № 3 з прибудовою, В, 1121,9 кв.м.;
будинку інкубатора, Е, 602,9 кв.м.; будинку пташника № 6 з прибудовою, Д,
1774,0 кв.м.; будинку інкубатора, Е, 602,9 кв.м.; будинку складу з прибудовою,
Ж, 648,6 кв.м.; будинку трансформаторної підстанції, И, 21,4 кв.м.; будинку
сторожової будки, І, 4,2 кв.м.; будинку гаража, К, 81,5 кв.м.; будинку криниці
глибинної, Л, 5,1 кв.м., а також іншого майна зазначеного в передавальному акті
від 1 березня 2006 року.

Суд не
знаходить підстав вважати цей правочин неправомірним.

Твердження
відповідача у  відзиві на позовну заяву,
що, здійснивши ліквідацію, позивач повинен був
розподілити майно між членами селянської спілки спростовується законодавством
та обставинами справи. З цього приводу суд встановив наступне:

Загальними
зборами працюючих  учасників Селянської
спілки «Птахофабрика «Збаразька»від 16.02.06 р. було прийняте рішення про
припинення діяльності спілки шляхом її приєднання до позивача, а не про
ліквідацію.

Стаття 104
Цивільного кодексу України встановлює, що юридична особа припиняється шляхом
передання всього свого майна, прав та обов'язків іншим юридичним особам
-правонаступникам (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або в результаті
ліквідації. Тобто, закон виключає можливість повернення майна членам юридичної
особи, яка припиняється шляхом приєднання до іншої юридичної особи.

Крім того, у
відповідності до частин 2, 4 ст. 105 Цивільного кодексу України, селянською
спілкою було створено комісію з припинення -ліквідаційну комісію. Комісією  у встановленому законодавством порядку було
розміщено повідомлення про припинення спілки і про строк заявлення претензій
кредиторами. Жодних майнових претензій під час процедури приєднання до ліквідаційної
комісії не поступило. Не було таких претензій до правонаступника -позивача по
справі і після приєднання спілки до нього.

Враховуючи той
факт, що позивач є правонаступником всіх прав і обов'язків спілки, суд дійшов
висновку, що передача спілкою позивачу майна не порушила і не порушує прав
інших осіб, оскільки такі особи не позбавлені можливості в будь-який момент
звернутися з вимогою до позивача як правонаступника спілки.

Суд не вбачає
порушень і в порядку передачі майна позивачу. Відповідно до ст. 92 Цивільного
кодексу України, юридична особа набуває цивільних прав та обов'язків і здійснює
їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів і
закону.

Пункт 10.1
Статуту селянської спілки  «Птахофабрика
«Збаразька» встановлював, що вищим органом управління спілки є загальні збори
працюючих членів спілки. Відповідно до п.10.4 Статуту, загальні збори працюючих
членів приймають в тому числі рішення про ліквідацію і реорганізацію спілки.
Загальні збори правомочні, якщо на них присутні 60% працюючих членів.
Дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме, протоколом № 2 зборів
учасників ТОВ «Яйце-Райце, поясненнями бувшого директора селянської спілки
«Птахофабрика «Збаразька»Кибалюка В.Ф. встановлено, що на момент прийняття
рішення про припинення спілки в трудових відносинах з нею перебували  лише Кибалюк В.Ф. та Чорний М.М., які і
прийняли відповідне рішення.

Дослідивши
докази сторін та аргументи позивача щодо спонукання відповідача укласти договір
купівлі-продажу приміщення пташника № 3, що знаходиться в селі Старий Збараж,
Збаразького району, по вул. Старозбаразька, 2 А, суд встановив.   Укладений сторонами 10.06.2008 року
попередній договір передбачав, що позивач продасть відповідачу вказане
приміщення за договором купівлі-продажу, який сторони, відповідно до п. 6
попереднього договору, зобов'язалися укласти не пізніше 10 вересня 2008 року.

Як свідчать
обставини справи, відповідач відмовився укладати основний договір, про що
повідомив листом № 17 від 19.08.08 позивача.
Жодна із сторін попереднього договору не направили одна одній конкретних
пропозицій щодо укладення основного договору.

Відповідно до
ч.1 ст.635 Цивільного кодексу України, попереднім є договір, сторони якого
зобов'язуються протягом певного строку укласти договір в майбутньому (основний
договір) на умовах, встановлених попереднім договором. Частина третя ст.635
ЦКУ,  ч.4 ст.182 Господарського кодексу
України встановлюють, що зобов'язання укласти основний договір, яке виникло на
підставі попереднього договору, припиняється, якщо до спливу строку,
встановленого законом або попереднім договором для укладення основного
договору, ні одна із сторін не надішле
пропозицію про його укладення (проект основного договору) іншій стороні.

Оцінивши
представлені   документальні  докази , господарський суд Тернопільської
області  прийшов  до висновку , що   позовні вимоги   в частині
щодо визнання правомірним правочину щодо передачі майна селянської
спілки «Птахофабрика «Збаразька»сільськогосподарському товариству з обмеженою
відповідальністю «Яйце-Райце», яку здійснено по передавальному акту від
01.03.2006 р. з моменту такої передачі,
документально обґрунтовані  та  підлягають
задоволенню.

В  решті
позовних  вимог -відмовити.

Витрати по
сплаті державного мита та за інформаційно-технічне забезпечення судового
процесу,  в порядку ст. 49 ГПК України
покладаються на позивача та відповідача в рівних частинах.

На підставі
наведеного,  керуючись статтею 129
Конституції, статтями 16, 92, 202, 319, 635 Цивільного кодексу України, ч.4 ст.
182 Господарського кодексу України, статтями 1, 2, 22, 29, 33, 44, 49, 82, 84,
116, 117 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

1.
Позов задовольнити частково.

2.
Визнати правомірним правочин щодо передачі майна селянської спілки
«Птахофабрика «Збаразька»сільськогосподарському товариству з обмеженою
відповідальністю «Яйце-Райце», яку здійснено по передавальному акту від 01
березня 2006 року з моменту такої передачі.

3. В
задоволенні решти позовних вимог,
відмовити.

4.
Стягнути з  суб'єкта підприємницької
діяльності -фізичної особи ОСОБА_1,
АДРЕСА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1) на користь
Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю
«Яйце-Райце»,  м. Збараж, вул.
Старозбаразька, 2, Тернопільської області ( ) - 42 грн. 50
копійок державного мита та 59 грн. 00 коп.
на оплату витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.
Видати наказ.

5. На
рішення господарського суду, яке не набрало законної сили, сторони мають право
подати апеляційну скаргу, а прокурор апеляційне подання протягом десяти днів з
дня прийняття (підписання) рішення «02»жовтня 2008 року, через місцевий
господарський суд Тернопільської області .

6. Рішення направити сторонам по справі.

Суддя