ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

17.07.08р.

Справа № А36/444-07

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Придніпровський", м.Дніпродзержинськ

до Державної податкової інспекції м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області, м.Дніпродзержинськ

про визнання недійсним податкового повідомлення-рішення №/0/28413 від 06.08.2007р.

Суддя Кожан М.П.

Секретар судового засідання Тесля М.М.

Представники сторін:

від позивача: Хмельов А.В., довіреність №10/09-01 від 10.09.07р.

від позивача: Д'якова І.А., довіреність №10/09-02 від 10.09.07р.

від відповідача: представник не з'явився.

СУТЬ СПОРУ:

Справа розглядається на підставі ч.6 Розділу VІІ Прикінцевих та перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Позивач звернувся до господарського суду з позовом, в якому просить визнати визнати недійсним податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції м.Дніпродзержинська від 06.08.2007р. №/0/28413 та стягнути з ДПІ м.Дніпродзержинська на користь позивача 85грн. витрат на держмито та 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Позовні вимоги обґрунтовані невідповідністю висновків, викладених в акті перевірки фактичним обставинам та невірним застосування відповідачем податкового законодавства.

Відповідач вважає, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення винесено у відповідності з діючим законодавством та просить у задоволенні позову відмовити.

У судовому засіданні оголошувалась перерва 10.09.2007р., 25.09.2007р.

У судовому засіданні 09.10.2007р. зупинено провадження у справі.

Згідно ст.160 Кодексу адміністративного судачинства України в судовому засіданні було оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представників сторін, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідачем була проведена планова перевірка позивача з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.10.2005 року по 31.03.2007 року, за результатами якої був складений акт від 25.07.2007 р. № 110/23-32816037.

На підставі вказаного акту перевірки у порядку ст. 5 Закону України „Про порядок погашення зобов’язань платниками податків перед бюджетами і державними цільовими фондами” №2181-III від 21.12.2000р. із змінами та доповненнями (в подальшому „Закон №2181”) відповідачем винесено податкове повідомлення-рішення від 06.08.2007 р. № /0/28413, яким визначено позивачу податкове зобов’язання з податку на додану вартість на загальну суму 50900грн.00коп., в тому числі за основним платежем 33933грн.33коп., штрафні (фінансові) санкції 16966грн.67коп. у зв’язку з порушення позивачем пп.7.2.4 п.7.2, пп.7.4.5 п.7.4 ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість».

Визначення спірної суми податкового зобов’язання відповідно до акту перевірки пов’язується з наступним: перевіркою встановлено, що ТОВ ТД «Придніпровський»мало фінансово-господарські взаємовідносини з ПП «Простір-Д»(код 33183892) м. Дніпропетровськ. Так, згідно договору № ПД-0000005 від 12.11.2004 р. ПП «Простір-Д»відвантажило продукцію (СБС полимер) ТОВ ТД „Придніпровський", що підтверджено податковою накладною, яку складено та підписано від імені Гранатової О.В. (директор-засновник ПП «Простір-Д»), а саме: №79 від 07.10.05р., сума ПДВ 33933,33грн.

Проте, реєстраційні документи ПП «Простір-Д»визнані недійсними згідно рішення Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 05.07.2007р., було вирішено припинити юридичну особу ПП «Простір-Д»з 29.09.2004р. (з моменту реєстрації) та визнати недійсним свідоцтво платника ПДВ №04023371 з моменту видачі, тобто з 18.10.2004 р.

Вказане рішення прийнято у зв'язку з тим, що судом було встановлено, що Судом Заводського району м. Дніпродзержинська встановлено, що згідно пояснень гр, Гранатової О.В. власником приватного підприємства „Простір-Д" вона не являється, на своє ім'я в органах місцевої влади його не реєструвала. Свій паспорт та копію ідентифікаційного номеру для реєстрації ПП „Простір-Д" вона нікому не давала, не створювала підприємство, реєстраційні та установчі документи ПП „Простір-Д" не підписувала та до контролюючих органів не подавала.

В підпункті 7.4.5 пункту 7.4 статті 7 Закону України від 03.04.1998 року за № 168/97-ВР «Про податок на додану вартість», зі змінами та доповненнями, зазначено, що не дозволяється включення до податкового кредиту будь-яких витрат по сплаті податку, що не підтверджені податковими накладними чи митними деклараціями, а при імпорті робіт (послуг) - актом прийняття робіт (послуг) чи банківським документом, який засвідчує перерахування коштів в оплату вартості таких робіт (послуг). У разі коли на момент перевірки платника податку органом державної податкової служби суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пппунктом документами, платник податку несе відповідальність у вигляді фінансових санкцій, установлених законодавством, нарахованих на суму податкового кредиту, не підтверджену зазначеним цим підпунктом документами.

Згідно п.п.7.2.4 п.7.2 ст.7 Закону України від 03.04.1997 року №168/97-ВР "'Про податок на додану вартість", зі змінами та доповненнями, право на нарахування податку та складання податкових накладних надається виключно особам зареєстрованим як платник податку на додану вартість в порядку . передбаченому цим законодавством.

У зв'язку з викладеними обставинами відповідач прийшов до висновку, що ТОВ ТД «Придніпровський»в порушення и.п.7.4.5 п.7.4 ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість»безпідставно віднесло до складу податкового кредиту у жовтні 2005році по податковим накладним зазначених вище на загальну суму 203599.98 грн.. у тому числі ПДВ - 33933,33 грн., яка виписана особою (ПП "Простір-Д" код 33183892). яка не є платником податку на додану вартість.

Суд не погоджується із вказаними висновками відповідача та вважає, що спірне податкове повідомлення-рішення підлягає скасуванню з наступних підстав.

Відповідач обґрунтовує правомірність спірного податкового повідомлення-рішення посилаючись на обставини, встановленні вищевказаним судовим рішенням Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 05.07.2007р. за позовом Гранатової Олени Володимирівни до приватного підприємства «Простір Д» про визнання документів недійсними.

Проте, відповідно до ухвали Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 23 липня 2007року вказане рішення суду скасовано за нововиявленими обставинами.

Відповідно до листа від 15.10.07р. № 13786 в.о. Голови Заводського районного суду м. Дніпродзержинська та ухвали вказаного суду від 10 серпня 2007р. позов Гранатової Олени Володимирівни до приватного підприємства «Простір Д», третя особа: виконавчий комітет Бабушкінської районної ради м.Дніпропетроввська «про припинення юридичної особи»залишено без розгляду.

Таким чином відповідачем не доведено тих обставин, на які він посилався при прийнятті спірного податкового повідомлення-рішення.

За викладених обставин суд прийшов до висновку про безпідставність визначення відповідачем податкового зобов’язання з податку на додану вартість.

Статтею 87 КАС України визначено види судових витрат. Витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу до вказаного переліку не включено.

Крім того, слід зазначити, що відповідно до п.2 ч.3 Розділу VІІ Прикінцевих та перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України До набрання чинності законом, який регулює порядок сплати і розміри судового збору розмір судового збору визначається відповідно до підпункту "б" пункту 1 статті 3 Декрету Кабінету Міністрів України "Про державне мито", крім випадків, встановлених підпунктом 3 цього пункту, що відповідно складає 3грн.40коп.

Керуючись ст.ст. 94, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, п.6 Розділу УІІ Прикінцевих та перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, суд –

ПОСТАНОВИВ :

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати недійсним податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції м.Дніпродзержинська від 06.08.2007р., №/0/28413.

Присудити судові витрати у сумі 3грн.40коп. з Державного бюджету України на користь Суб"єкта підприємницької діяльності - Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Придніпровський".

Відповідно до ч. 3 ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу - з дня складення в повному обсязі.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя

М.П. Кожан

Дата складення постанови у повному обсязі 21.04.2008р.