СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Львів, вул. Личаківська, 128
РІШЕННЯ

10.10.08
Справа№ 12/118

Господарський суд Львівської
області у складі судді  Сухович Ю.О.
при  секретарі судових засідань Палюх
Г.І.., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

За позовом:
Комунальної 4-ої міської клінічної лікарні, м.Львів.

До
відповідача:
Суб»єкта підприємницької діяльності ОСОБА_1, м.Львів.

Про:  виселення та відшкодування
упущеної вигоди

За участю представників:

Від
позивача:
ОСОБА_2 -начальник відділу кадрів (довіреність вих №55 від 04.02.2008р.)

Від
відповідача:
ОСОБА_1. -приватний підприємець (паспорт
НОМЕР_1виданий 14.10.2004р. Франківським РВ УМВСУ у Львівській області).

Права   та
обов”язки   сторін   передбачені ст.ст. 20, 22   ГПК
України роз”яснено.

Суть спору: На розгляд
господарського суду Львівської області Комунальна 4-та міська клінічна лікарня,
м.Львів подала позов до Суб»єкта підприємницької діяльності ОСОБА_1, м.Львів
про виселення з раніше орендованого приміщення, яке знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1та відшкодування упущеної вигоди в сумі 3 414,95 грн.

Хід розгляду справи викладено в
ухвалах суду.

В судовому засіданні 10.10.2008р.
оголошено вступну та резолютивну частини рішення, повний текст рішення
виготовлено та підписано 15.10.2008р.

Представник позивача в судовому
засіданні  позовні вимоги підтримав.

Позовні вимоги мотивовані тим,
відповідач, незважаючи на  закінчення
31.12.2004р. терміну дії договору оренди № 0475-В від 31.12.1998р. укладеного
між сторонами, порушуючи умови ч.1 ст.785 ЦК України, ч.1 ст.27 Закону України
«Про оренду державного та комунального майна», п.3.1 договору доренди № 0475-А
від 31.12.1998р. не передав орендованого приміщення площею 8,9 м2,
яке знаходиться за адресою:АДРЕСА_1, ІІ поверх.
Крім того, позивач просить стягнути з відповідача                  3 414,95 грн. упущеної
вигоди.

Відповідач проти позову заперечив з
тих підстав, що у травні 2002 року з орендованого приміщення було викрадено УЗД
апарат і в зв»язку із нерозслідуванням кримінальної справи № 141-1526,
порушеної  Галицьким РВ ЛМУ ГУМВС України
у Львівській області по факту таємного викрадення чужого майна за ст.185 ч.5 КК
України, та  непроведенням слідчих дій,
відповідач не звільняє орендоване приміщення.

В судовому засіданні 10.10.2008р.
відповідач подав клопотання в якому просить винести окрему ухвалу по фактах,
які мають ознаки злочину та надіслати повідомлення та матеріали справи слідчим
органам внутрішніх справ, прокуратури за належністю; винести ухвалу про
зупинення провадження у справі до вирішення по суті пов»язаної з даною справою
кримінальної справи № 141-1526 2002року; винести ухвалу про забезпечення позову
шляхом накладення арешту на орендоване приміщення по АДРЕСА_1та заборонити
вчиняти дії з даним приміщенням; винести ухвалу про огляд господарським судом
місця злочину, орендованого приміщення поАДРЕСА_1

Представник позивача проти
клопотання заперечив.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши доводи та заперечення представників сторін  суд
встановив наступне:

ОСОБА_3 (ідент. код НОМЕР_1)
зареєстрована як суб»єкт підприємницької діяльності фізична особа 31.07.1997р.
Мостиською районною державною адміністрацією, їй видано свідоцтво № 35, номер
якого 09.03.2000р. було змінено на 3216.

Управління державної реєстрації
Львівської міської ради на запит суду повідомило, що згідно бази  Реєстру суб»єктів підприємницької діяльності,
який формувався до 01.07.2004р., фізична особа -підприємець ОСОБА_3 (ідент. код
НОМЕР_1) не проводила державної реєстрації припинення підприємницької
діяльності. Додатково було  вказано, що фізична
особа-підприємець ОСОБА_3не виконала вимог ч.2 розділу УІІІ Закону України «Про
державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб -підприємців»та не провела
заміни раніше виданого їй свідоцтва про державну реєстрацію на свідоцтво
єдиного зразка.

31.12.1998р. між 4-тою міською
лікарнею, поліклінічним відділенням та лікарем ОСОБА_3, яка діє як суб»єкт
підприємницької діяльності фізична особа, було укладено договір оренди № 0475-В
(далі по тексту - договір оренди) приміщення за адресою:АДРЕСА_1, загальною
площею 8,9 м2, яке знаходиться на ІІ поверсі.

31.12.2001р. між вищевказаними
сторонами було укладено додаток № 1 до договору оренди, згідно якого продовжено
термін  дії договору оренди до
31.12.2004р.

Позивач неодноразово попереджав
відповідача про звільнення орендованого приміщення до закінчення терміну дії
договору оренди та після його закінчення, в підтвердження чого долучив листи
від 19.01.2004р. № 20; від 20.12.2004р. № 580; від 30.03.2006р. № 123; від
20.04.2006р. № 159: від 26.06.2006р. № 265; від 31.08.2006р. № 342; від
29.12.2006р. № 551; від 09.01.2008р. № 6 (докази направлення листів в
матеріалах справи).

Незважаючи на неодноразові
нагадування позивача про звільнення орендованого приміщення відповідач не
звільнив його.  Посадовими особами
лікарні зафіксовано, що оредоване відповідачем
приміщення зачинене, прийом хворих не ведеться на протязі тривалого
часу, про що було складено акти від 31.03.2005р.; від 30.06.2005р.; від
30.09.2005р.; від 30.12.2005р.; від 31.03.2006р. від 30.06.2006р.; від
29.09.2006р.; від 26.12.2006р.

Крім того, позивач, за порушеня
відповідачем зобов»язання повернути орендоване приміщення, нарахував упущену
вигоду, яка згідно поданого ним розрахунку становить 3 414,95 грн.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши представників сторін, суд прийшов до висновку про часткове
задоволення позовних вимог, виходячи із наступного:

До відносин оренди застосовуються
відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей,
передбачених Господарським кодексом.

Згідно ст.759 ЦК України за
договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов»язується передати
наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Законом можуть бути
передбачені особливості укладення та виконання договору найму (оренди).

Відносини щодо оренди державного
майна, майна, що належить Автономній Республіці Крим або перебуває у
комунальній власності регулюються Законом України «Про оренду державного та
комунального майна»від 10.04.1992р. № 2269-ХІІ із змінами та доповненнями.

Орендовані відповідачем нежитлове
приміщення загальною площею 8,9 м2, що знаходиться за
адресою:АДРЕСА_1 розташоване на ІІ поверсі належить до комунальної власності
м.Львова та знаходиться в приміщенні Комунальної 4-ої міської клінічної лікарні
та перебуває на її балансі.

Згідно ст.2 Закону України «Про
оренду державного та комунального майна»орендою є засноване на договорі
строкове платне користування майном, необхідним орендареві для здійснення
підприємницької та іншої діяльності.

Відповідно  до ч. 1 ст.10 Закону України «Про оренду
державного та комунального майна», термін, на який укладається договір оренди,
є однією з істотних умов договору оренди державного і комунального майна.

Згідно із ст.17 цього ж Закону
термін дії договору оренди визначається за погодженням сторін. У разі
відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору
оренди протягом одного місяця після закінчення дії договору він вважається
продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені
договором. Після закінчення терміну договору оренди орендар, який належним
чином виконував свої обов»язки, має переважне право, за інших рівних умов, на
продовження договору оренди на новий термін. Умови договору оренди на новий
строк встановлюються за домовленістю сторін. У разі недосягнення домовленості
щодо умов договору переважне право орендаря на укладення договору припиняється.

Згідно ч.2 ст.291 ГК України
договір оренди припиняється у разі закінчення строку, на який його було
укладено, аналогічну норму містить ч.2 ст.26 Закону України «Про оренду
державного та комунального майна».

Зі змісту вищевказаних правових норм
випливає, що після закінчення строку договору оренди він може бути продовжений
на такий самий строк, на який цей договір укладався, якщо проти цього не
заперечує орендодавець. При цьому такі заперечення мають бути висловлені
ним протягом одного місяця після закінчення строку договору.

З матеріалів справи вбачається, що
позивач заперечував проти продовження дії договору оренди про що неодноразово
повідомляв відповідача (листи від 19.01.2004р.              № 20; від 20.12.2004р. № 580; від
30.03.2006р. № 123; від 20.04.2006р. № 159: від 26.06.2006р. № 265; від
31.08.2006р. № 342; від 29.12.2006р. № 551; від 09.01.2008р. № 6). Факт отримання
від позивача листів з вимогою звільнити раніше орендоване приміщення відповідач
не заперечує.

Згідно ст.785 ЦК України у разі
припинення договору найму наймач зобов»язаний негайно повернути наймодавцеві
річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у
стані, який було обумовлено в договору.

Згідно ч.1 ст. 27 Закону України «Про
оренду державного та комунального майна»у разі розрівання договору оренди, закінчення
строку його дії та відмови від його продовження або банкрутства орендаря
він зобов»язаний повернути орендодавцеві об»єкт оренди на умовах,
зазначених в договорі оренди.

Пунком 3.1 договору оренди
передбачено, що орендар зобов»язується повідомити орендодавця про звільнення
орендованого приміщення і здати його по акту в стані, придатному для подальшого
користування з врахуванням його фізичного зносу на момент закінчення дії даного
договору.

Відповідач, незважаючи на вимоги
позивача звільнити приміщення, те, що договір оренди припинений, оскільки
закінчився строк, на який його було укладено,
орендоване приміщення позивачу  по
акту-прийому-передачі не передав, чим
порушив умови ч.1 ст.27 Закону України «Про оренду державного та
комунального майна»та умови договору оренди укладеного між сторонами.

Щодо вимог про стягнення з
відповідача упущеної вигоди в сумі 3 414,95 грн., суд прийшов до висновку
відмовити в задоволенні позовних вимог в цій частині, оскільки позивач не надав
належних доказів в підтвердження здійсненого ним розрахунку. Крім того, слід
зауважати, що таку вимогу позивач ставить лише в прохальній частині позовної
заяви, не згадуючи про упущену вимогу в тексті позовної заяви та не
обґрунтовуючи необхідність її стягнення.

Суд розглянувши,  клопотання відповідача у справі прийшов до
висновку відмовити в його задоволенні в зв»язку з необґрунтованістю та
безпідставністю. При цьому суд виходив з наступного: по факту таємного
викрадення майна відповідача за ст.185 ч.5 КК Галицьким РВ ЛМУ ГУМВС України у
Львівській області було порушено кримінальну справу   № 141-1526 2002р. До компетенції господарського
суду не відноситься проведення слідчих дій, зокрема огляду місця вчинення
злочину, оскільки  згідно ст.190 КК
України, таким правом наділений слідчий органів внутрішніх справ в провадженні
якого перебуває кримінальна справа. Суд не вбачає підстав для зупинення
провадження у справі до закінчення слідства у кримінальній справі № 141-1526
2002р., оскільки результат розслідування кримінальної справи не впливає на
розгляд даної справи.

В порядку ст. 33 ГПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу
своїх вимог та заперечень.

Враховуючи вищенаведене, суд  дійшов висновку, що  позовні
вимоги в частині зобов»язання виселення відповідача із раніше
орендованого приміщення, яке знаходиться за адресою:АДРЕСА_1 (ІІ поверх) є
обґрунтованими, підтверджуються матеріалами справи, відповідачем не спростовані
і підлягають до задоволення.

Судові витрати покладаються на
відповідача, згідно ст.49 ГПК України.

Керуючись ст. ст. 17,26,27 Закону України
«Про оренду державного та комунального майна»; ст..ст. 759,763,785  ЦК України, ст.291 ГК України ст. ст. 33, 45,
49, 82,84,85 ГПК України, суд, -

В И Р І Ш И
В:

1.
Позов задоволити частково.

2. Зобов»язати Суб»єкта
підприємницької діяльності фізичну особу ОСОБА_1, яка проживає за адресою:
АДРЕСА_2, ідент. код НОМЕР_1, дані про банківський рахунок відсутні, звільнити
раніше орендоване приміщення загальною площею 8,9 м2, розташоване за
адресою:АДРЕСА_1 (ІІ поверх) та передати його Комунальній 4-тій міській
клінічній лікарні по акту-прийому-передачі.

3. Стягнути Суб»єкта
підприємницької діяльності фізичної особи ОСОБА_1, яка проживає за адресою:
АДРЕСА_2, (ідент. код НОМЕР_1) на користь Комунальної 4-тої міської клінічної
лікарні, вул.Я.Стецька, 3 м.Львів (р/р 5143 в ГУДКУ у Львівській
області, МФО 825014, )
85,00 грн. державного мита та
118,00 грн.  витрат на
інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

4. Накази видати згідно вимог ст.
116 ГПК України .

5.
В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

6. Рішення набирає законної сили
відповідно до ст.85 ГПК України та може бути оскаржене до Львівського
апеляційного господарського суду  в
порядку і строки передбачені ст.ст.91-93 ГПК України.

Суддя                                                                                             Сухович
Ю.О.