ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа № 37/389

04.11.08

За позовом

До

Про

Відкритого акціонерного товариства «Вінницяоблпаливо»

1.          Державного територіально-галузевого об’єднання «Південно-Західна залізниця»

2.          Колективного підприємства збагачувальна фабрика «Центральна»

стягнення 6859,20 грн.

Суддя Кондратова І.Д.

В судових засіданнях приймали участь представники сторін:

Від позивача : Олійник В.Ю.- представник за довіреністю № 274 від 24.09.2008 року;

Від відповідача 1 : Недошитко Р.Ю.- представник за довіреністю № 869 від 18.03.2008 року; Яхнівська Г.С.- представник за довіреністю № 3869-ню від 17.10.2008 року; Костерний Д.О.- представник за довіреністю № 997-ню від 26.03.2008 року;

Від відповідача 2 : не з’явився;

Обставини справи :

На розгляд Господарського суду міста Києва передані позовні вимоги Відкритого акціонерного товариства «Вінницяоблпаливо» до Державного територіально-галузевого об’єднання «Південно-Західна залізниця»та Колективного підприємства збагачувальна фабрика «Центральна»про стягнення 6859,20 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 03.10.2008 р. порушено провадження у справі № 37/389, розгляд справи було призначено на 20.10.2008 року о 10-00.

В судовому засіданні представник Державного територіально-галузевого об’єднання «Південно-Західна залізниця»подав суду відзив на позовні вимоги, відповідно до якого зазначає, що відповідач - 1 не визнає заявлені позовні вимоги. Свої заперечення обґрунтовує тим, що відповідно до комерційного акту вагон № 67920868 прибув в технічному та комерційному відношенні не справний, а тому відповідальність за втрату, нестачу, псування або пошкодження вантажу, що сталися внаслідок технічної несправності рухомого складу, покладається на відправника.

Представник відповідача - 2 в судове засідання 20.10.2008 р. не з’явився, вимоги ухвали Господарського суду міста Києва № 37/389 від 03.10.2008 р. не виконав, про поважні причини неявки суд не повідомив, про час і місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.10.2008 р. розгляд справи було відкладено у відповідності до статті 77 Господарського процесуального кодексу України, в зв’язку з неявкою в судове засідання представника Колективного підприємства збагачувальна фабрика «Центральна».

Представник Відкритого акціонерного товариства «Вінницяоблпаливо» в судовому засіданні 04.11.2008 року підтримав заявлені позовні вимоги в повному обсязі.

Представник Державного територіально-галузевого об’єднання «Південно-Західна залізниця»в судовому засіданні 04.11.2008 року просив відмовити в позові до відповідача - 1.

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «ЦЗФ «Фомінська»в судове засідання 04.11.2008 року не з’явився, проте відповідач-2 на адресу суду надіслав відзив на позовну заяву, відповідно до якого зазначає, що в даному випадку відповідальність за недостачу повинна бути покладена на залізницю, виходячи з принципу її провини, оскільки залізниця не довела, що недостача виникла внаслідок обставин, яких вона не могла запобігти й усунути.

Відповідно до статті 85 Господарського процесуального кодексу України в судовому засіданні 04.11.2008 року за згодою представників сторін оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

14.01.2008 року між Відкритим акціонерним товариством «Вінницяоблпаливо»(надалі –покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ТК Схід Регіон»(надалі - постачальник) був укладений договір № 14/01-08 (надалі- договір), згідно якого постачальник зобов’язався відвантажити, а покупець прийняти та оплатити вугілля марки АС, АК, АМ (додаткова угода № 1 до договору № 14/01-08 від 14.01.2008 року).

Відповідно до п. п. 3.2, 3.3 договору поставки № 14/01-08 від 14.01.2008 року та на підставі рахунку-фактури № 0420 від 19.05.2008 року позивач в порядку календарної черговості, платіжними дорученнями № 2012, № 2013 від 30.05.2008 р. перерахував на розрахунковий рахунок постачальника грошові кошти на загальну суму 200000,00 грн. за поставку вугілля.

На виконання вимог договору 17.05.2008 року Колективне підприємство збагачувальна фабрика «Центральна»(як вантажовідправник) по залізничній накладній № 50826296 (напіввагон № 67920868) відвантажило 71 т вугілля антрацит марки АС на адресу Тивирівського паливного складу Відкритого акціонерного товариства «Вінницяоблпаливо».

При цьому, завантаження вугілля було здійснено силами і засобами Колективного підприємства збагачувальна фабрика «Центральна», про що вказано в залізничній накладній. Згідно з цією залізничною накладною, антрацит завантажено нижче бортів. Вантаж розміщено і закріплено згідно Технічних умов правильно та марковано вапном. Маса вантажу визначена на 150 тонних вагах відправника.

На станції Козятин-1 на підставі актів загальної форми № № 719, ГУ-106 від 21.05.2008 року був складений комерційний акт серія АА № 000001/1/1 від 21.05.2008 року, яким встановлено, що завантаження навалом нижче бортів, розмір відносно висоти бортів не зазначено. При перевірці виявилось завантаження навалом рівномірне нижче борітв на 400мм. Праворуч за рухом потягу в 1 - му люкові наявна щілина шириною 20мм, над 2--люком щілина 70x900мм, на рамі вагону наявні сліди течі вантажу. В середині вагону над на 1,2,3 люками є поглиблення вантажу 4500x700x1700мм. Ліворуч наявна щілина над 1,2,3,5,7 люках 25мм. Дані щілини закладені дошкою та паклею. Фактично вантаж прибув в технічно та комерційно несправному вагоні. На поверхні вантажу захисне маркування вапном відсутнє. Переважування проводилось на 150тонних вагах станції Козятин Південно-Західної залізниці 21.05.08р. При переважуванні виявилось: вага брутто 77300кг, тара з бруса 21300кг, нетто 56000кг., що складає різницю ваги проти документів в сторону зменшення на 15000кг. Перевірка проводилась двічі. Недостача підтвердилась. Недостаючий вантаж у вагоні міститися міг. При видачі вантажу 23.05.08 р. на станції призначення різниці проти вищезазначених відомостей не виявлено.

З урахуванням вищевикладеного, судом встановлено, що фактично вантаж прибув в технічно та комерційному відношенні несправному вагоні.

Позивач вважаючи, що недостача вугілля виникла як з вини вантажовідправника, так і з вини перевізника, звернувся до суду з позовною заявою, відповідно до якої просив стягнути з них пропорційно ступеня їх вини суму збитків від недостачі вугілля з урахуванням суми норм природної втрати і граничного розходження в розмірі 6859,20 грн.

Оцінюючи подані позивачем докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об’єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п. 5 ст. 307 Господарського кодексу України умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб'єктів господарювання за цими перевезеннями визначаються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами. Сторони можуть передбачити в договорі також інші умови перевезення, що не суперечать законодавству, та додаткову відповідальність за неналежне виконання договірних зобов'язань.

Відповідно до ст. 6 Статуту залізниць України, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998 р. № 457, накладна - основний перевізний документ встановленої форми (форму затверджено наказом Міністерства транспорту України від 19.11.1998 р. № 460), оформлений відповідно до цього Статуту та правил і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов'язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони одержувача. Накладна одночасно є договором на заставу вантажу для забезпечення гарантії внесення належної провізної плати та інших платежів за перевезення. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення.

Відповідно до вимог частини 2 статті 32 Статуту залізниць України відправник зобов'язаний підготувати вантаж з урахуванням його схоронності під час транспортування і здійснювати навантаження з додержанням Технічних умов.

Згідно статті 31 Статуту залізниць України, залізниця зобов'язана подавати під завантаження справні, придатні для перевезення відповідного вантажу, очищені від залишків вантажу, сміття, реквізиту, а у необхідних випадках - продезинфіковані вагони та контейнери.

Придатність рухомого складу для перевезення вантажу в комерційному відношенні визначається: відправником, якщо завантаження здійснюється його засобами, або залізницею, якщо завантаження здійснюється засобами залізниці.

Відповідно до залізничної накладної, вугілля завантажувалось засобами відправника, маса вантажу визначена відправником без участі залізниці, про що вказано в накладній і підтверджено підписом представника вантажовідправника.

Відповідно до п. 3.9 Роз'яснення Президії Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з перевезення вантажів залізницею»від 29.05.2002 р. за. № 04-5/601 із змінами та доповненнями, внесеними рекомендацією Президії Вищого господарського суду України від 18.11.2003 р. за № 04-5/1429, зазначено, що у випадках, коли під завантаження поданий несправний за своїм технічним станом вагон або контейнер, відправник повинен відмовитись від їх використання. Якщо він цього не зробив, відповідальність за втрату, недостачу, псування або пошкодження вантажу, що сталися внаслідок технічної несправності рухомого складу, покладається на відправника. Винятки з цього правила можуть мати місце тоді, коли з матеріалів справи вбачається, що технічна несправність мала, прихований характер або виникла в процесі перевезення вантажів. Прихованими є такі технічні несправності, які не могли бути виявлені відправником під час звичайного огляду вагону або контейнера.

В комерційному акті серія АА № 00000/1/1/1 від 21.05.2007 року зазначено, що вагон прибув в технічному та комерційному відношенні не справний.

При цьому з комерційного акту вбачається, що вагон мав ознаки старої течі, що в свою чергу підтверджує, що несправність виникла до перевезення вантажу.

Таким чином, судом встановлено, що вантажовідправник не виконав вимоги ст. ст. 32, 31 Статуту залізниць України, Правил перевезення вантажів у вагонах відкритого типу та не відмовився від використання несправного за своїм технічним станом вагону.

Доказів того, що в даному випадку технічна несправність мала прихований характер або виникла в процесі перевезення вантажу, суду не надано.

Відповідно до статті 111 Статуту залізниць України залізниця звільняється від відповідальності за втрату, недостачу, псування або пошкодження вантажу, якщо вантаж прибув у непошкодженому відкритому рухомому складі і завантаженому засобами відправника, та якщо не має ознак втрати, псування або пошкодження вантажу під час перевезення.

Враховуючи те, що ознак втрати, псування або пошкодження вантажу під час перевезення не має, напіввагон № 67920868 поданий під завантаження був несправний, а відповідач - 2 не відмовився від його використання, відповідальність за недостачу покладається на вантажовідправника. В свою чергу, перевізник звільняється від відповідальності за недостачу вантажу.

Як вбачається з матеріалів справи, ціна однієї тони вугілля відповідно до рахунку-фактури № 0420 від 19.05.2008 року з урахуванням ПДВ становить 480,00 грн.

Загальна сума недостачі з урахуванням суми норм природної втрати і граничного розходження визначення маси нетто становить 6859,20 грн. (14,29 т (15 т –0,71 т (норма природної втрати)) Х 480,00 грн. (вартість однієї тони)).

Проаналізувавши вищезазначене, суд дійшов висновку, що позивачем доведено безпосередній причинний зв’язок між понесеними збитками у вигляді дійсної вартості недостачі вантажу та неналежним виконанням відповідачем - 2 своїх обов’язків.

Статтею 920 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов'язань, які випливають із договору перевезення, сторони несуть відповідальність, встановлену за домовленістю сторін, якщо інше не передбачено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами).

Враховуючи наведене, позов визнається обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню в частині стягнення вартості недостачі з відповідача-2, як відправника, а в частині вимог до відповідача-1, як перевізника позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Витрати по сплаті державного мита та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, відповідно до статті 49 ГПК України, покладаються на відповідача - 2.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. 307 Господарського кодексу України, ст. 623, 920 Цивільного кодексу України, ст.ст. 31, 32, 111 Статуту залізниць України, ст. ст. 32, 33, 49, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

1.          Позов до Колективного підприємства збагачувальна фабрика «Центральна»задовольнити повністю.

2.          Стягнути з Колективного підприємства збагачувальна фабрика «Центральна»(94613, Луганська обл., м. Антрацит, вул. Старокам'яна, ) на користь Відкритого акціонерного товариства «Вінницяоблпаливо»(21100, м. Вінниця, Хмельницьке шосе, 122, розрахунковий рахунок у Вінницькому ЦВ ПІБ, МФО 302571, ідентифікаційний код 01880670) вартість недостачі вантажу у розмірі 6859 (шість тисяч вісімсот п’ятдесят дев’ять) грн. 20 коп., 102 (сто дві) грн. витрат по сплаті держмита та 118 (сто вісімнадцять) грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

3.          В позові до Державного територіально-галузевого об’єднання «Південно-Західна залізниця» відмовити повністю.

4.          Після вступу рішення в законну силу видати наказ.

5.          Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 Господарського процесуального кодексу.

Суддя

І.Д. Кондратова

Дата підписання

рішення 17.11.2008 року