ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2008 р.

№ 30/274-07-7504

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Дроботової Т.Б.- головуючого

Волковицької Н.О.

Рогач Л.І.

за участю представників:

позивача

Демиденко М.К., дов. від 07.04.08р. № 07-д

відповідача

відповідача

третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача

не з’явились (про час та місце судового засідання повідомлені належно)

не з’явились (про час та місце судового засідання повідомлені належно)

Семенов В.І., дов. від 19.07.07р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу

Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельно-монтажне управління "Монолітбуд"

на постанову

Одеського апеляційного господарського суду від 15.01.2008 року

у справі

№ 30/274-07-7504

господарського суду Одеської області

за позовом

Виробничо-комерційної фірми "Валві"ЛТД у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю

до

третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача

Виконавчого комітету Красносільської сільської ради Комінтернівського району Одеської області;

Комінтернівської районної державної адміністрації Одеської області

Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельно-монтажне управління "Монолітбуд"

про

визнання наявності права, зобов'язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

Виробничо-комерційна фірма "Валві"ЛТД у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю звернулася до господарського суду з позовом до Виконавчого комітету Красносільської сільської ради Комінтернівського району Одеської області з вимогою визнати за позивачем право на довгострокове користування терміном до 27.12.2011р. на правах оренди земельною ділянкою площею 3,50га., розташованої на території Красносільської сільради (Куліндоровський промвузол), виділеної в натурі за актом від 27.12.2001р., спонукати (зобов'язати) відповідача як орган, уповноважений виступати в якості орендодавця земельної ділянки, укласти згідно Закону України "Про оренду землі" договір оренди вказаної земельної ділянки з позивачем терміном до 27.12.2007р., спонукати (зобов'язати) відповідача як орган, уповноважений виступати в якості орендодавця земельної ділянки здійснити всі дії, спрямовані на видачу позивачу державного акта на тимчасове користування земельною ділянкою та реєстрацію землекористування в земельному кадастрі, зобов'язати відповідача не чинити ніяких перешкод для здійснення права позивача на подальше орендне користування земельною ділянкою, посилаючись на статті 116 та 124 Земельного кодексу України, статті 4, 6, 13, 14, 16, 19, 24, 27 Закону України "Про оренду землі".

Позивач зазначив, що належним органом, уповноваженим розпоряджатися спірною земельною ділянкою згідно положень Земельного кодексу України, чинного до 01.01.2002р., було прийнято рішення про надання вказаної земельної ділянки позивачу у тимчасове довгострокове користування на умовах оренди терміном на 10 років, однак вказане рішення на даний момент не оформлено документально шляхом укладення договору оренди.

03.10.2007р. позивач звернувся з клопотанням про зміну позовних вимог, в якому виклав їх наступним чином: визнати за позивачем право на довгострокове користування терміном до 27.12.2011р. на правах оренди земельною ділянкою площею 3,50га., розташованої на території Красносільської сільради (Куліндоровський промвузол), виділеної в натурі за актом від 27.12.2001р., спонукати (зобов'язати) відповідача як орган, уповноважений виступати в якості орендодавця земельної ділянки, укласти згідно Закону України "Про оренду землі" договір оренди вказаної земельної ділянки з позивачем терміном до 27.12.2007р.

Відповідач у відзиві на позов повідомив, що після введення в дію з 01.01.2002р. Земельного кодексу України, а саме розмежування повноважень щодо земель державної та комунальної форми власності, вирішення питання про укладення договору оренди відноситься до компетенції Комінтернівської районної державної адміністрації.

06.11.2007р. позивач повторно змінив позовні вимоги, визначивши, що ці вимоги спрямовані до Комінтернівської державної районної адміністрації, як органу, уповноваженому розпоряджатися земельними ділянками, що знаходяться за межами населених пунктів.

Залучена в якості відповідача ухвалою суду від 13.11.2007р. Комінтернівська державна районна адміністрація не скористалась своїм правом на участь у судових засіданнях, не виклала власної позиції щодо позовних вимог.

Третя особа проти позову заперечувала, а також вважала, що даний спір належить розглядати в межах адміністративного, а не господарського судочинства.

Рішенням господарського суду Одеської області від 30.11.07р. (суддя Рога Н.В.) позовні вимоги було задоволено; визнано за Виробничо-комерційною фірмою "Валві" ЛТД у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю право на довгострокове користування терміном до 27.12.2011р. на правах оренди земельною ділянкою площею 3,50га., розташованої на території Красносільської сільради (Куліндоровський промвузол) (за межами населеного пункту); зобов’язано Комінтернівську державну районну адміністрацію, як орендодавця, укласти договір оренди згідно Закону України "Про оренду земельної ділянки площею 3,50га, що розташована на території Красносільської сільради (Куліндоровський промвузол) (за межами населеного пункту) на виконання рішення Красносільської сільської ради від 27.12.2001р. № 282-ХХІІІ "Про складання договору на право тимчасового користування землею "Виробничо-комерційній фірмі "Валві" ЛТД у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю", на строк до 27.11.2011р.; стягнуто з відповідачів на користь позивача по 101, 50грн. судових витрат.

Судове рішення вмотивовано встановленими обставинами справи щодо прийняття органом місцевого самоврядування (в межах його повноважень станом на день прийняття) рішення про продовження позивачу тимчасового довгострокового користування на умовах оренди спірною земельною ділянкою, з визначенням розміру орендної плати та строку, протягом якого виконавчому органу належить укласти відповідний договір; вказане рішення сільської ради є чинним та породжує відповідні правові наслідки, а також підлягає виконанню згідно пункту 1 розділу Х "Перехідні положення" Земельного кодексу України; рішення орендодавця є підставою набуття права на оренду земельної ділянки відповідно до статті 7 Закону України "Про оренду землі" в редакції, що діяла на момент прийняття відповідного рішення ради.

Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 15.01.08р. (судді: Мирошниченко М.А. - головуючий, Бєляновський В.В., Шевченко В.В.) рішення господарського суду міста Києва було залишено без змін з мотивів його обґрунтованості, відповідності чинному законодавству, фактичним обставинам та матеріалам справи.

Не погоджуючись з рішеннями судів попередніх інстанцій, третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача звернулася до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить їх скасувати та припинити провадження у справі.

Скаргу мотивовано доводами про порушення господарськими судами норм матеріального права та процесуального права, а саме: даний спір не підвідомчий господарським судам України відповідно до статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України, як такий, що виникає з приводу укладання адміністративного договору; рішення Красносільської сільської ради не є обов'язковим до виконання Комінтернівською районною державною адміністрацією, а порядок укладення договору оренди позивачем не дотримано; висновки суду про місцезнаходження земельної ділянки не ґрунтуються на належних та допустимих доказах, якими є відомості з державного земельного кадастру, що надаються відділом земельних ресурсів у Комінтернівському районі Одеської області.

Додатково до первісних доводів касаційної скарги скаржник зазначив, що за земельно-обліковими даними спірна земельна ділянка включена до меж міста Одеси, а орган, уповноважений представляти відповідну територіальну громаду, не було залучено до участі у справі.

У судовому засіданні скаржник звернувся з клопотанням про відкладення розгляду справи, повідомивши про звернення Одеської міської ради з касаційною скаргою в порядку статті 107 Господарського процесуального кодексу України на судові рішення у даній справі.

Судова колегія відхилила вказане клопотання, оскільки на даний момент відомості про надходження касаційної скарги Одеської міської ради до Вищого господарського суду України відсутні; розгляд наявної касаційної скарги не пов'язаний зі зверненням з власною касаційною скаргою особи, не залучено до участі у справі, з мотивів порушення оспорюваним рішенням її прав чи обов'язків.

Позивач відзив на касаційну скаргу не подав, усно заперечив її доводи повністю; відповідачі не скористались правом на участь представників у судовому засіданні.

Заслухавши доповідь судді –доповідача, пояснення представників сторін, присутніх у судовому засіданні, перевіривши правильність застосування господарськими судами норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Відповідно до статті 1117 Господарського процесуального кодексу України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, касаційна інстанція на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Касаційна інстанція не має права встановлювати чи вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду або відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або перевіряти докази.

Відповідно до пункту 12 Перехідних положень Земельного кодексу України, що набрав чинності з 01.01.2002р., до розмежування земель державної і комунальної власності повноваження щодо розпорядження землями в межах населених пунктів, крім земель, переданих у приватну власність здійснюють відповідні сільські, селищні, міські ради, а за межами населених пунктів - відповідні органи виконавчої влади.

Водночас відповідно до пункту 1 Перехідних положень Земельного кодексу України, що набрав чинності з 01.01.2002р., рішення про надання в користування земельних ділянок, а також про вилучення (викуп) земель, прийняті відповідними органами, але не виконані на момент введення у дію цього Кодексу, підлягають виконанню відповідно до вимог цього Кодексу.

Таким чином, для правильного вирішення даного спору судам належало з'ясувати, відповідно до положень якого законодавчого акту позивача було наділено певними правами щодо спірної земельної ділянки, в чому полягають ці права, та яким чином вони підлягають судовому захисту.

Як встановлено судами попередніх інстанцій та вбачається з матеріалів справи, у 2001 році на підставі доручення Красносільської сільської ради від 27.02.2001р., технічного завдання на розробку документації Комінтернівського районного відділу земельних ресурсів договору на виконання землевпорядних робіт, висновків відповідних бюро та організацій, Земельно-кадастровим бюро при Комінтернівському районному відділі земельних ресурсів було розроблено технічну документацію зі складання договору на право тимчасового користування на умовах оренди терміном на 10 років земельною ділянкою ВКФ "Валві" ЛТД для ведення підсобного сільськогосподарського виробництва на території Красносільської сільської ради Комінтернівського району Одеської області.

Рішенням Красносільської сільської ради від 27.12.2001р. від 27.12.2001р. № 282-ХХІІІ "Про складання договору на право тимчасового користування землею "Виробничо-комерційній фірмі "Валві" ЛТД у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю" вирішено продовжити позивачу тимчасове довгострокове користування на умовах оренди терміном на 10 років земельною ділянкою загальною площею 3,50га, з них 2,50га ріллі, 1,00га інших відкритих земель з незначним рослинним покровом для ведення підсобного сільськогосподарського виробництва в Куліндоровському промвузлі на території Красносільської сільської ради Комінтернівського району Одеської області.

Пунктом 2 зазначеного рішення встановлено розмір орендної плати, що підлягає сплаті на рахунок Красносільської сільської ради, а пунктом 3 рішення зобов'язано виконком та землекористувача оформити і укласти договір на право тимчасового довгострокового користування на умовах оренди терміном на 10 років.

Актом від 28.12.2001р. встановлено в натурі межі земельної ділянки, що знаходиться в користуванні позивача.

Водночас договір на право тимчасового довгострокового користування земельною ділянкою на умовах оренди сторонами не укладено.

На підставі довідки Красносільської сільської ради від 26.10.2007р. № ср-21-952 судами попередніх інстанцій встановлено, що спірна земельна ділянка знаходиться за межами населених пунктів.

Таким чином, судами встановлено, що правовідносини сторін виникли у період дії Земельного кодексу України в редакції від 13.03.1992р., відтак право, яке виникло у позивача на спірну земельну ділянку, визначається відповідно до приписів попереднього Земельного кодексу України; водночас реалізація цього права повинна відбуватися за приписами Земельного кодексу України, що набув чинності з 01.01.2002р.

Згідно статті 7 Закону України "Про оренду землі" (в редакції за станом на 27.12.2001р. –дату прийняття рішення сільської ради) орендарі набувають права на оренду земельної ділянки на підставах і в порядку, передбачених Земельним кодексом України, цим та іншими законами України та договором оренди землі. Підставою для укладення договору оренди та набуття права на оренду земельної ділянки, що перебуває у комунальній або державній власності, є рішення орендодавця.

Орендодавцями земельних ділянок, що перебувають у комунальній власності, виступали органи місцевого самоврядування: сільські, селищні, міські ради; отже, судами попередніх інстанцій правомірно визначено рішення орендодавця (сільської ради) як передбачену законодавством підставу для набуття права на оренду земельної ділянки.

Водночас за статтею 24 Земельного кодексу України в редакції від 13.03.1992р. право тимчасового користування землею, в тому числі на умовах договору оренди, оформляється договором, форма якого та порядок реєстрації встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Для укладення договору оренди особа, що бажає укласти договір оренди, повинна звернутися з відповідною заявою за приписами статті 16 Закону України "Про оренду землі" (зі змінами та доповненнями); орендар вправі звернутися за вирішенням спору, пов'язаного з орендою землі, в судовому порядку.

Суди попередніх інстанцій правомірно визначили природу даного спору, як такого, що не стосується публічно-правових відносин, оскільки з предмету спору випливає, що він є спором про право; відтак це виключає можливість розгляду його в порядку адміністративного судочинства.

Водночас відповідно до статті 84 Господарського процесуального кодексу України у спорі, про спонукання укласти договір, в резолютивній частині рішення викладаються умови, на яких сторони зобов'язані укласти договір, з посиланням на поданий позивачем проект договору.

Натомість, вирішуючи даний спір, як такий, що має на меті захист порушених чи оспорюваних прав та інтересів позивача, господарські суди попередніх інстанцій не з'ясували, в чому саме полягає порушення його прав відповідачем, щодо якого задоволено позов про зобов'язання укласти договір: чи звертався позивач з відповідною пропозицією до райдержадміністрації та якими є наслідки його звернення. Також місцевим господарським судом в порушення вказаних приписів статті 84 Господарського процесуального кодексу України не викладено в резолютивній частині рішення умови, на яких сторони зобов'язані укласти договір; відповідно в матеріалах справи відсутній поданий позивачем проект договору.

Апеляційний господарський суд, переглядаючи справу в повному обсязі, допущене порушення не усунув. При цьому посилання судів попередніх інстанцій на зміст рішення органу місцевого самоврядування про надання в оренду земельної ділянки, як таке, що визначає істотні умови договору оренди земельної ділянки, є помилковим. Перелік істотних умов договору оренди землі міститься у статті 15 Закону України "Про оренду землі", а недосягнення сторонами згоди з цих питань впливає на чинність договору оренди.

Відповідно до роз’яснень, що викладені в постанові Пленуму Верховного Суду України від 29.12.1976 р. № 11 “Про судове рішення” (зі змінами та доповненнями), рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин. Обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображені обставини, які мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Прийняті судами рішення цим вимогам відповідають не в повному обсязі за вищевказаних підстав.

З огляду на межі повноважень касаційної інстанції, визначені статтею 1117 Господарського процесуального кодексу України, рішення та постанова господарських судів в частині задоволення позовних вимог про зобов’язання Комінтернівської державної районної адміністрації, як орендодавця, укласти договір оренди згідно Закону України "Про оренду земельної ділянки площею 3,50га, що розташована на території Красносільської сільради (Куліндоровський промвузол) (за межами населеного пункту) на виконання рішення Красносільської сільської ради від 27.12.2001р. № 282-ХХІІІ "Про складання договору на право тимчасового користування землею "Виробничо-комерційній фірмі "Валві" ЛТД у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю" підлягають скасуванню, а справа направленню в цій частині на новий розгляд до суду першої інстанції.

Під час нового розгляду справи господарському суду слід врахувати вищенаведене, та вирішити спір у відповідності до вимог чинного законодавства.

В решті рішення та постанова відповідають чинному законодавству; доводи касаційної скарги не спростовують встановлених обставин справи щодо наявності чинного рішення уповноваженого органу щодо розпорядження спірною земельною ділянкою.

Керуючись статтями 43, 1117, пунктом 3 статті 1119, статтями 11110, 11111, 11112 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельно-монтажне управління "Монолітбуд" задовольнити частково.

Постанову Одеського апеляційного господарського суду від 15.08.2008р. у справі № 30/274-07-7504 господарського суду Одеської області та рішення господарського суду Одеської області від 30.11.2007 р. скасувати в частині задоволення позовних вимог про зобов’язання Комінтернівської державної районної адміністрації, як орендодавця, укласти договір оренди згідно Закону України "Про оренду земельної ділянки площею 3,50га, що розташована на території Красносільської сільради (Куліндоровський промвузол) (за межами населеного пункту) на виконання рішення Красносільської сільської ради від 27.12.2001р. № 282-ХХІІІ "Про складання договору на право тимчасового користування землею "Виробничо-комерційній фірмі "Валві" ЛТД у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю".

Справу в цій частині направити на новий розгляд до господарського суду Одеської області.

В решті рішення та постанову залишити без змін.

Головуючий Т.Дроботова

Судді: Н.Волковицька

Л.Рогач