ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2008 р.

№
2-84-1/07(2-413-1/07,2-1033-106,2-1932-106)

Вищий
господарський суд  України у
складі колегії  суддів:

Т.Б.
Дроботової - головуючого Н.О. Волковицької
Л.І. Рогач

за
участю представників:

позивачів

ОСОБА_8,
дов. від 18.09.06р.

відповідача
третя особа  скаржника  скаржника

ОСОБА_6,
дов. від 26.02.08р.  ОСОБА_7, дов. від
07.07.08р.  не з'явився (про час та
місце судового засідання повідомлений належним чином) ОСОБА_7, дов. від
07.07.08р.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні касаційні скарги  Генерального
директора Закритого акціонерного товариства "Київський готель
"Мир" ОСОБА_1;  Голови
наглядової ради Закритого акціонерного товариства "Київський готель
"Мир" ОСОБА_2; Закритого акціонерного товариства
"Супутник"

на
постановуКиївського
апеляційного господарського суду від 17.01.2008 року

у
справі

№
2-84-1/07 Печерського районного суду міста Києва

за
позовом

ОСОБА_3
ОСОБА_4 ОСОБА_5

до  третя особа

Закритого
акціонерного товариства "Київський готель "Мир" Закрите
акціонерне товариство "Супутник"

провизнання недійсними рішення
загальних зборів акціонерів

ВСТАНОВИВ:

Позивачі -акціонери Закритого
акціонерного товариства "Київський готель "Мир" - звернулись до
суду з позовом до Закритого акціонерного товариства "Київський готель
"Мир" про визнання недійсними загальних зборів акціонерів від
03.06.2006р. та прийнятих на них рішень на підставі статей 41, 45 Закону
України "Про господарські товариства", вказуючи, що ці рішення
порушують права позивачів приймати участь в управлінні справами товариства.

Позовні вимоги вмотивовано порушенням
порядку скликання загальних зборів; дані збори проведено всупереч судової
заборони, встановленої ухвалою Подільського районного суду м. Києва від
01.06.2006р., яку було пред'явлено до виконання через виконавчі органи;
реєстрація акціонерів здійснювалась за відсутності реєстру власників іменних
цінних паперів, надавати який реєстратору було заборонено вищевказаною ухвалою
суду.

Представник відповідача у судових
засіданнях визнавав позовні вимоги повністю.

Справа розглядалась неодноразово.

Рішенням Печерського районного суду м.
Києва від 22.01.07р. (ОСОБА_9) позов задоволено повністю; визнано недійсними
загальні збори акціонерів Закритого акціонерного товариства Київський готель
"Мир" від 03.06.2006 року та всі рішення, прийняті на них, викладені
в протоколі         № 15 від 03.06.2006р
року.

Судове
рішення вмотивовано порушенням порядку скликання та проведення загальних
зборів, визначеного законодавством, що порушило право позивачів брати участь
брати участь в управлінні справами товариства.

Ухвалою
Київського апеляційного  господарського
суду від 18.09.07р. до участі в справі в якості третьої особи на стороні
відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, було залучено
Закрите акціонерне товариство "Супутник", як акціонера Закритого
акціонерного товариства Київський готель "Мир".

Постановою
Київського апеляційного господарського суду від 18.09.2007р. (судді: Алданова
С.О. -головуючий, Кошіль В.В., Моторний О.А.) рішення місцевого господарського
суду скасовано повністю, а провадження у справі припинено на підставі пункту 6
частини 1 статті 80 Господарського процесуального кодексу України.

При
цьому апеляційний господарський суд зазначив, що місцевим судом належно
встановлено обставини справи щодо допущених порушень прав позивачів при
проведенні зборів від 03.06.2006р., однак дійшов висновку, що на момент
прийняття рішення від 22.01.2007р. Печерським районним судом відповідач був
ліквідований в процесі банкрутства, що підтверджується копією Довідки з ЄДРПОУ Серія
НОМЕР_1, відповідно до якої 25.09.2006р. було здійснено державну реєстрацію
припинення юридичної особи -ЗАТ Київський готель "Мир".

29.11.2007
року позивачі звернулися до Київського апеляційного господарського суду зі
заявою про перегляд за нововиявленими обставинами Постанови Київського
апеляційного господарського суду від 18.09.2007р. по справі № 2-84-1/07,
зазначивши, що Постановою Верховного Суду України від 06.11.07р. скасовано
постанову господарського суду міста Києва від 06.07.06р. по справі № 43/427 про
визнання ЗАТ Київський готель "Мир" банкрутом та ухвалу від
14.09.2006р. про його ліквідацію, тобто, виникли нововиявлені обставини
відповідно до статті 112 Господарського процесуального кодексу України.

Постановою
Київського апеляційного господарського суду від 17.01.08р. (колегія суддів у
попередньому складі) вказану заяву задоволено частково, постанову Київського
апеляційного господарського суду від 18.09.07р. переглянуто за нововиявленими
обставинами; рішення Печерського районного суду м. Києва від 22.01.2007р. у
справі № 2-84-1/07 скасовано; позов ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 до Закритого
акціонерного товариства Київський готель "Мир" задоволено; визнано
недійсними загальні збори акціонерів Закритого акціонерного товариства Київський
готель "Мир" від 03.06.2006р. та всі рішення, прийняті на них,
викладені в протоколі № 15 від 03.06.2006р.; з відповідача на користь позивачів
стягнуто 58,47грн. судових витрат.

При
цьому апеляційний господарський суд визнав, що внаслідок  скасування Верховним судом України постанови
господарського суду м. Києва від 06.07.2006р. по справі № 43/427 про визнання
відповідача банкрутом та ухвали від 14.09.2006р. виникли нововиявлені
обставини, що мають значення для справи та не могли бути відомі під час
первісного апеляційного перегляду справи.

Скасовуючи
рішення місцевого суду, апеляційна інстанція зазначила про наявність безумовних
підстав для його скасування відповідно до пункту 3 частини 3 статті 104
Господарського процесуального кодексу України, оскільки до участі у справі не
було залучено акціонера -ЗАТ "Супутник", чиїх прав та обов'язків
стосується оскаржене рішення.

Задовольняючи
позовні вимоги, апеляційний господарський суд послався на встановлені при
попередньому апеляційному перегляді справи обставини щодо порушення визначеного
чинним законодавством порядку скликання та проведення загальних зборів
акціонерів ЗАТ Київський готель "Мир", що відбулися відповідно до
протоколу зборів № 15 від 03.06.2006р., порушення цим права акціонерів брати
участь в управлінні справами товариства, статті 41, 43, 45 закону України
"Про господарські товариства".

Не
погоджуючись з судовими рішеннями, до Вищого господарського суду України
звернулося Закрите акціонерне товариство "Супутник" з касаційною
скаргою, в якій просить їх скасувати та передати справу на новий розгляд до
господарського суду міста Києва.

Касаційну
скаргу вмотивовано доводами про порушення місцевим судом норм матеріального
права, оскільки всупереч пункту 7 статті 205 Цивільного процесуального кодексу
України суд прийняв рішення щодо ліквідованої юридичної особи, також суд не
залучив до участі у справі ЗАТ "Супутник", чиїх прав та обов'язків
стосується оскаржуване рішення; рішення прийнято щодо корпоративного спору,
який, в силу законодавчих змін, підлягав розгляду в господарських судах.

Заперечуючи
законність та обґрунтованість постанови апеляційної інстанції, скаржник вказує
на невідповідність обставин, які суд визнав нововиявленими, тим, що було
покладено в основу постанови від 18.09.2007р. (фактичні дані про внесення
25.09.2006р. державним реєстратором Голосіївської районної у місті Києві
державної адміністрації в державний реєстр юридичних та фізичних осіб запису 1
004408 про припинення юридичної особи Закритого акціонерного
товариства Київський готель "Мир" у зв'язку з визнанням його
банкрутом), та які не спростовано на час прийняття постанови від 17.01.2008р.,
оскільки запис про відміну державної реєстрації припинення юридичної особи було
внесено 26.01.2008р.

Також
скаржник заявляє, що його не було належно повідомлено судом про час та місце
судового засідання; судові рішення стосуються прав та обов'язків осіб, які не
були залучені до участі у справі (генерального директора товариства та голови
наглядової ради товариства); представництво відповідача було
неналежним,оскільки  здійснювалось від
імені нелегітимного директора.

Скаржник
вважає, що у позивачів не було права на звернення до господарського суду за
захистом своїх порушених прав та інтересів, оскільки збори скликались та
проводились з дотриманням чинного законодавства.

Також до Вищого господарського суду
України з касаційними скаргами звернулись Генеральний директор Закритого
акціонерного товариства Київський готель "Мир" ОСОБА_1 та Голова
наглядової ради Закритого акціонерного товариства Київський готель
"Мир" ОСОБА_10, що вважають оскаржувані рішення такими, що прийняті
щодо їх прав та обов'язків, без залучення скаржників до участі у справі. Відтак
скаржники просять скасувати судові рішення та передати справу на новий розгляд
до місцевого господарського суду.

Скаржники, зокрема, вважають, що
рішення, прийняті на загальних зборах від 03.06.2006р., покладало на них певні
обов'язки щодо управління товариством та надавало права на отримання оплати;
відтак судами не було надано права їм захищати свої інтереси.

Також
скаржники зазначають на допущені судами попередніх інстанцій порушення норм
процесуального права при прийнятті рішень в частині встановлення нововиявлених
обставин.

Позивачі
заперечили проти задоволення касаційних скарг, посилаючись на законність та
обґрунтованість постанови апеляційного господарського суду.

Скаржник
- Генеральний директор Закритого акціонерного товариства "Київський готель
"Мир" ОСОБА_1 подав клопотання про розгляд касаційної скарги без його
участі.

Заслухавши
доповідь судді -доповідача, пояснення представників сторін та скаржника,
присутніх у судовому засіданні, перевіривши наявні матеріали справи на предмет
правильності юридичної оцінки обставин справи та повноти їх встановлення в
судовому рішенні, колегія суддів вважає, що касаційні скарги Генерального
директора Закритого акціонерного товариства Київський готель "Мир"
ОСОБА_1 та Голови наглядової ради Закритого акціонерного товариства Київський
готель "Мир" ОСОБА_2 задоволенню не підлягають, а касаційна скарга
Закритого акціонерного товариства "Супутник" підлягає задоволенню
частково з таких підстав.

Відповідно
до статті 107 Господарського процесуального кодексу України право оскаржити в
апеляційному порядку рішення суду першої інстанції мають або сторони судового
процесу, або особи, яких не було залучено до участі в справі, якщо суд прийняв
рішення чи постанову, що стосується їх прав та обов'язків.

За
змістом вказаної статті рішення, оскаржуване особою, яка не приймала участі у
справі, повинно безпосередньо стосуватись її прав та обов'язків, тобто, в
судовому рішенні безпосередньо розглядається та вирішується спір про право у
правовідносинах, учасником яких є скаржник, або міститься судження про права та
обов'язки цієї особи у відповідних правовідносинах.

Звертаючись
з касаційними скаргами, Генеральний директор Закритого акціонерного товариства
Київський готель "Мир" ОСОБА_1 та Голова наглядової ради Закритого
акціонерного товариства Київський готель "Мир" ОСОБА_10 покликались
на природу вирішеного судом спору як корпоративного, та вважали себе належними
учасниками такого спору, виходячи з існуючих правовідносин між ними та
акціонерним товариством.

Однак
такі доводи є помилковими та суперечать нормам матеріального права, що
визначають поняття корпоративних правовідносин
та їх зміст за статтею 167 Господарського кодексу України, а відтак і
процесуальній нормі, викладеній у статті 107 Господарського процесуального
кодексу України.

Так,
даний спір виник щодо правовідносин по реалізації позивачами своїх прав на
участь в управлінні товариством, які стосуються акціонера акціонерного
товариства та самого акціонерного товариства в особі його органу -загальних
зборів. Керівник підприємства, члени виконавчих органів товариства, не
перебувають в силу займаних посад у корпоративних правовідносинах з акціонерним
товариством, відтак спори щодо їх прав та обов'язків виходить за межі предмету
корпоративного спору.

Оскаржувані
судові рішення не містять у собі жодного судження про права та обов'язки осіб,
що подали касаційні скарги; у разі ж виникнення спорів, пов'язаних з можливістю
реалізовувати  генеральним директором чи
головою наглядової ради, як фізичним особам свої функції відповідно до займаних
посад, чи про заробітну плату, такі спори підлягають розгляду в порядку іншого
самостійного позовного провадження.

Стосовно касаційної скарги третьої
особи судова колегія зазначає наступне.

Переглядаючи у касаційному порядку
судові рішення, касаційна інстанція на підставі встановлених фактичних обставин
справи перевіряє застосування судом першої чи апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права.

Касаційна інстанція не має права
встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у
рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання
про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими,
збирати нові докази або додатково перевіряти докази.

Підставами для скасування або зміни рішення
місцевого чи апеляційного господарського суду або постанови апеляційного
господарського суду є порушення або неправильне застосування норм матеріального
чи процесуального права.

Відповідно
до статті 112 Господарського процесуального кодексу України господарський суд
може переглянути прийняте ним судове рішення, яке набрало законної сили, за
нововиявленими обставинами, що мають істотне значення для справи і не могли
бути відомі заявникові.

Перегляд
судового рішення за нововиявленими обставинами є окремою процесуальною формою
судового процесу, яка визначається юридичною природою цих обставин.

На
підставі статті 112 Господарського процесуального кодексу України судове
рішення може бути переглянуто за умов істотності нововиявлених обставин для
вирішення спору та виявлення їх після прийняття судового рішення зі справи.

За
своєю юридичною суттю нововиявлені обставини є фактичними даними, що в
установленому порядку спростовують факти, які було в покладено в основу
судового рішення.

Як
вбачається з постанови Київського апеляційного господарського суду від
18.09.2007р., в основу висновку про наявність підстав для припинення
провадження у справі покладено той факт, що на момент прийняття Печерським
районним судом м. Києва рішення від 22.01.07р. у справі № 2-84-1/07 відповідач
- ЗАТ Київський готель "Мир" був ліквідований у процесі банкрутства,
підтвердженням чого є відповідна довідка державного реєстратора серії НОМЕР_2
про внесення запису про припинення юридичної особи у зв'язку з визнанням її
банкрутом.

Відповідно
до статті 4 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та
фізичних осіб -підприємців" державна реєстрація юридичних осіб та фізичних
осіб -підприємців -засвідчення факту створення або припинення юридичної
особи, засвідчення факту набуття або позбавлення статусу підприємця фізичною особою;
тобто, сам факт припинення юридичної особи пов'язаний з наявністю підстав,
вказаних у статті 104 Цивільного кодексу України.

Внесення
запису про припинення юридичної особи до Державного реєстру є моментом, з яким
законодавець пов'язує настання наслідків припинення юридичної особи та
достовірність таких відомостей.

Доводи
ж касаційної скарги зводяться до того, що юридична особа вважається
ліквідованою лише в силу наявності у Єдиному державному реєстрі відповідного
засвідчення припинення її як юридичної особи, а не в силу наявності чи
відсутності реальних фактичних обставин, з якими законодавець пов'язує підстави
її припинення (ліквідацію, реорганізацію тощо).

Постановою
Верховного Суду України від 06.11.2007р. скасовано прийняті судами попередніх
інстанцій судові рішення про визнання Закритого акціонерного товариства
"Київський готель "Мир" банкрутом та призначення ліквідаційної
процедури; справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Відтак,
в якості нововиявленої обставини апеляційний суд прийняв  фактичні дані, що в установленому порядку
спростовують відомості про припинення юридичної особи на момент прийняття
рішення Печерського районного суду від 22.01.2007р., що стало відомо стороні
після прийняття відповідної постанови Верховного суду та не могло бути відомо
при попередньому розгляді справи.

Частина
3 статті 18 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та
фізичних осіб -підприємців" передбачає можливість використання відомостей,
не внесених до Єдиного державного реєстру, в спорі з третьою особою, коли ця
особа знала або могла знати про ці відомості; скаржник не посилається у своїй
касаційній скарзі, що йому не було відомо про прийняття постанови Верховного
суду України від 06.11.07р.

Отже,
доводи касаційної скарги в цій частині є помилковими та суперечать нормам
процесуального та матеріального права.

Частиною 5 статті 98 Цивільного
кодексу України передбачено право учасника товариства на оскарження рішення
загальних зборів до суду,  підставами для
визнання недійсними рішень загальних зборів акціонерів можуть бути порушення
вимог закону чи установчих документів під час скликання та проведення загальних
зборів товариства, позбавлення акціонера можливості взяти участь у загальних
зборах, порушення загальними зборами прав чи законних інтересів акціонера  - учасника товариства. При цьому при вирішені
питання про недійсність рішень загальних зборів господарським судам належить
оцінити, чи могли ці порушення вплинути на прийняття зборами відповідного
рішення.

Законодавством встановлено також безумовні
підстави для визнання недійсними рішень загальних зборів за прямої вказівки
закону, зокрема, в силу прийняття загальними зборами рішення за відсутності
кворуму для проведення загальних зборів чи прийняття рішення, прийняття
загальними зборами рішень з питань, не включених до порядку денного загальних
зборів товариства.

Як
встановлено судами попередніх інстанцій, 03.06.2006р. позивачі з'явилися на
загальні збори, оскільки їм стало відомо про проведення зборів за ініціативою
акціонера, що володіє понад 10% акцій, але у приміщенні, вказаному в
публікації, збори не проводились.

Також
судами попередніх інстанцій встановлено, що ухвалою Подільського районного суду
м. Києва від 01.06.2006р. ЗАТ Київський готель "Мир" було заборонено
проводити загальні збори, призначені на 03.06.2006р., заборонено ВАТ
"Міжрегіональний фондовий союз" складати і передавати будь-яким
фізичним та юридичним особам обліковий реєстр рахунків власників цінних паперів
ЗАТ "Київський готель "Мир", заборонено реєстратору акціонерного
товариства АТ ВАБанк проводити реєстрацію акціонерів для участі в загальних
зборах тощо.

Також
судами встановлено, що, як вбачається з протоколу № 15 від 03.06.2006р.,
03.06.2006р. було проведено загальні збори акціонерів відповідача, на яких
прийнято рішення щодо обрання виконавчого органу та членів наглядової ради, про
зміну умов та порядку оплати праці посадових осіб товариства.

З'ясувавши,
що згідно листа реєстратора відповідача -АТ ВАБанк від 19.06.2006р., ним не
надавався реєстр власників іменних цінних паперів ЗАТ Київський готель
"Мир", суди дійшли висновку про недоведеність відповідачем кількості
акціонерів, що брали участь у зборах, належного кворуму, необхідного для
правомочності зборів та прийняття ними рішень, що, за статтею 41 Закону України
"Про господарські товариства", є безумовною підставою для недійсності
рішень, прийнятих на таких зборах.

Згідно
з актом, складеним акціонерами товариства, збори 03.06.2006р. за вказаною в
публікації адресою не проводилися; повідомлень про інший час чи місце
проведення зборів акціонерам не надходило.

Відтак
суди встановили, що загальні збори від 03.06.2006р. було проведено всупереч
ухвалі суду від 01.06.2006р. про заборону їх проведення, з порушенням статей
41, 43, 45 Закону України "Про господарські товариства", а акціонерів
- позивачів у даній справі було позбавлено можливості реалізовувати свої права,
передбачені статтею 10 Закону України "Про господарські товариства"
та статтею 116 Цивільного кодексу України, а саме: права брати участь в
управлінні справами товариства.

Касаційна
скарга не спростовує правових висновків судів попередніх інстанцій щодо
порушення порядку проведення реєстрації акціонерів в зв'язку з відсутністю
реєстру власників цінних паперів та порушення порядку проведення самих зборів.

Також
скаржником не враховано, що переглядаючи судове рішення за приписами статей
112-114 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд
здійснює перегляд справи в межах нововиявлених обставин, якими у даній справі є
відсутність припинення юридичної особи.

Доводи,
наведені скаржником у касаційній скарзі, стосуються обставин проведення
загальних зборів акціонерів, які вже було встановлено апеляційним судом при
попередньому апеляційному перегляді справи у постанові від 18.09.2007р., що не
була оскаржена жодним з учасників спору.

Доводи
касаційної скарги про наявність безумовних підстав для скасування судового
рішення відповідно до частини 2 статті 111-10 Господарського процесуального
кодексу України не заслуговують на увагу, оскільки не направлення повідомлення
про дату та місце судового засідання третій особі без самостійних вимог на
предмет спору не передбачено вказаною статтею, як підстава для скасування
судового рішення; крім того з матеріалів справи вбачається направлення
скаржнику ухвали за відповідною юридичною адресою.

Також
є помилковими доводи про порушення місцевим судом правил підвідомчості спорів,
оскільки ухвалу про прийняття даної справи до провадження Печерським районним
судом м. Києва було прийнято за попередніх правил підвідомчості корпоративних
спорів (до 31.12.2007р.).

Відповідно
до роз'яснень, що викладені в постанові Пленуму Верховного Суду України від
29.12.1976 р. № 11 “Про судове рішення” зі змінами та доповненнями, рішення є
законним  тоді,  коли
суд,  виконавши  всі вимоги процесуального законодавства і
всебічно перевіривши обставини,  вирішив
справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають
застосуванню до даних правовідносин. Обґрунтованим визнається рішення, в якому
повно відображені обставини, які мають значення для даної справи, висновки суду
про встановлені обставини і   правові
наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними
доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Апеляційним господарським судом додержано
вказані вимоги, відтак підстави для скасування законної та обґрунтованої
постанови апеляційного суду з підстав, викладених у касаційній скарзі,
відсутні.

Однак з постанови Київського
апеляційного господарського суду від 17.01.2008р. вбачається, що судом було
неправильно застосовано пункт 3 частини 3 статті 104 Господарського
процесуального кодексу України щодо наявності підстав для безумовного
скасування судового рішення через не залучення до участі у справі акціонера ЗАТ
"Супутник".

Учасниками судового процесу у
спорах про визнання недійсними рішень загальних зборів акціонерного товариства
з підстав недотримання вимог закону або установчих документів під час їх
скликання та проведення є акціонер, чиє право було порушено, та господарське
товариство.

Оскільки результат вирішення спору
залежить лише від встановлення судами наявності та ступеню порушення прав
позивача під час скликання та проведення загальних зборів, залучення інших
акціонерів товариства до участі у зборах не вимагається, відтак вони не
наділені правом оскарження зазначених судових рішень.

Апеляційним господарським судом
було залучено ЗАТ "Супутник" до участі в справі в якості третьої
особи на стороні відповідача без самостійних вимог на предмет спору.

В силу статті 27 Господарського
процесуального  кодексу України підставою
залучення до участі в справі третьої особи
є те, що рішення господарського суду може вплинути на їх права
або обов'язки щодо однієї сторін, а підставою для скасування судового рішення
за статтею 104 Господарського процесуального кодексу України є прийняття
рішення щодо прав чи обов'язків сторони, не залученої до участі у справі, що не
є тотожнім.

Постанова апеляційного
господарського суду не містить будь-яких посилань на те, щодо яких прав чи
обов'язків ЗАТ "Супутник"
прийнято рішення Печерським районним судом м. Києва.

Відтак апеляційним господарським
судом було помилково, за відсутності передбачених законодавством підстав,
скасовано законне та обґрунтоване рішення місцевого суду, тому постанова
апеляційної інстанції в цій частині підлягає зміні.

На
підставі викладеного, керуючись статтями 107, 1115, 1117,
пунктом 5 статті 1119 Господарського процесуального кодексу України,
Вищий господарський суд України,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційні
скарги Генерального директора Закритого акціонерного товариства Київський
готель "Мир", Голови наглядової ради Закритого акціонерного
товариства Київський готель "Мир" залишити без задоволення.

Касаційну
скаргу Закритого акціонерного товариства "Супутник задовольнити частково.

Постанову
Київського апеляційного господарського суду від 17.01.2008р. у справі №
2-84-1/07 Печерського районного суду міста Києва змінити.

Викласти
абзаци 1-8 резолютивної частини постанови Київського апеляційного
господарського суду від 17.01.2008р. наступним чином:

"Заяву
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про перегляд постанови Київського апеляційного
господарського суду від 18.09.2007р. за нововиявленими обставинами
задовольнити.

Апеляційну
скаргу Закритого акціонерного товариства "Супутник" залишити без
задоволення.

Рішення
Печерського районного суду м. Києва від 22.01.2007р. у справі № 2-84-1/07
Печерського районного суду м. Києва залишити без змін."

Абзаци
9-11 постанови Київського апеляційного господарського суду від 17.01.2008р.
залишити без змін.

Головуючий
Т. Дроботова

Судді:
Н. Волковицька

Л. Рогач