ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.10.08 Справа № 6/422/08

Суддя Місюра Л.С.

За позовом           Товариства з обмеженою відповідальністю “Аптека Біокон” м. Київ

До          Товариства з обмеженою відповідальністю “МАМ- Таврія” м.Запоріжжя

Про стягнення 1 839 грн. 77 коп.

Суддя                    Місюра Л.С.

За участю представників:

Від позивача:          не з’явився

Від відповідача:          не з’явився

Розглянувши матеріали справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю “Аптека Біокон” м. Київ до Товариства з обмеженою відповідальністю “МАМ- Таврія” м. Запоріжжя про стягнення 1 839 грн. 77 коп., суддя ,

В С Т А Н О В И В:

Позивач в позовній заяві просить стягнути з відповідача заборгованість за поставлений товар в сумі 1017 грн. 37 коп., пеню в розмірі 28 грн. 10 коп., штраф в розмірі 101 грн. 74 коп., 3 % річних в розмірі 3 грн. 51 коп., проценти за користуванні чужими грошовими коштами в розмірі 14 грн. 05 коп. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача суму збитків, які пов’язані з захистом порушеного права (юридичні послуги) в розмірі 675 грн.

До судового засідання від позивача надійшло клопотання, в якому він уточнив позовні вимоги та просить розглянути справу без участі його представника.

Клопотання приймається судом, оскільки воно заявлено у відповідності з вимогами ст. 22 ГПК України, справа розглядається без участі представника позивача.

В матеріалах справи є витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців № 113517 від 30.09.2008р., згідно якого відповідач знаходиться за адресою: 69068, м. Запоріжжя, вул. 8-го Березня, буд. 58.

Копія позовної заяви позивачем та ухвала суду про порушення провадження по справі та призначення справи до розгляду були направлені відповідачу саме за цією адресою.

Ухвала в господарський суд не поверталась, що свідчить про те, що відповідач ії отримав.

Сторони, сповіщені про місце, день та час розгляду справи в порядку, передбаченому Господарським процесуальнім кодексом України (далі –ГПК України), в судове засідання не з’явились, відповідач витребувані судом документи не надав.

Згідно пункту 4 Інформаційного листа Вищого господарського суду України № 01-8/1228 від 02.06.2006р., до повноважень господарських судів не віднесено установлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Тому примірники повідомлень про вручення рекомендованої кореспонденції, повернуті органами зв'язку з позначками "адресат вибув", "адресат відсутній" і т.п., з урахуванням конкретних обставин справи можуть вважатися належними доказами виконання господарським судом обов'язку щодо повідомлення учасників судового процесу про вчинення цим судом певних процесуальних дій.

Згідно ст. 22 ГПК України, сторони зобов’язані добросовісно користуватися належними їх процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного та об’єктивного дослідження всіх обставин справи.

Згідно до ст. 33 ГПК України, обов’язок доказування і подання доказів покладається на сторони. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Докази додаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Неявка сторін чи їх представників в судове засідання не звільняє сторін від виконання вимог суду, викладених в ухвалах суду та направлення суду витребуваних матеріалів.

Стаття 75 ГПК України дозволяє розглянути спір по наявним у справі матеріалами, у випадку якщо витребувані судом документи не подані.

За таких обставин, справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, суддя вважає, що уточнені позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав:

15.10.2007р. між сторонами був укладений договір поставки товару № 0707/07 (далі –договір).

Відповідно до пункту 1.1 договору, позивач поставив відповідачу товар на загальну суму 2 016 грн. 77 коп., що підтверджується накладними № 2484000 та № 2483999 від 09.07.2008р.

Пунктом 3.2 договору сторони передбачили, що оплата за отриманий товар здійснюється шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок постачальника, згідно способу оплати вказаного в п. 3.1 договору, не пізніше строку визначеного в накладних.

В накладних № 2484000 та № 2483999 від 09.07.2008р. сторони узгодили термін оплати товару до 29.07.2008р.

Відповідач частково оплатив поставлений товар в розмірі 999 грн. 40 коп.

Докази оплати заборгованості у розмірі 999 грн. 40 коп., ні позивачем ні відповідачем не були надані суду.

Суд не вважає за необхідне виходити за межі позовних вимог.

Неоплаченої відповідачем залишилася заборгованість у сумі 1017 грн. 37 коп.

Згідно до статті 526 ЦК України зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За таких обставин, з відповідача підлягає стягненню 1017 грн. 37 коп.

Відповідно до статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов’язання.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Таким чином, з відповідача підлягає стягненню 3% річних в сумі 3 грн. 51 коп.

У відповідності з пунктом 7.2 договору, з відповідача підлягає стягненню сума штрафу в розмірі 10% від суми несплаченого в строк товару в суми 101 грн. 74 коп.

Пунктом 7.3 договору сторони передбачили, що покупець за порушення за порушення термінів оплати товару сплачує постачальнику пеню в розмірі у розмірі подвійної ставки НБУ від заборгованої суми за кожний день прострочки платежу.

Згідно з вищевказаним пунктом, з відповідача підлягаю стягненню пеня в розмірі 28 грн. 10 коп.

Позивач на підставі ч. 3 ст. 692, ч. 1 ст. 8, ч. 1 ст. 1048 ЦК України, ч. 6 ст. 231 ГК України просить стягнути з відповідача проценти за користування чужими грошовими коштами в розмірі облікової ставки НБУ за весь час користування чужими коштами в розмірі 14 грн. 05 коп.

Відповідно до ч. 6 ст. 231 ГК України, штрафні санкції за порушення грошових зобов’язань встановлюється у відсотках, розмірі яких визначається обліковою ставкою НБУ, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором. Але, проценти за користування чужими грошовими коштами не є штрафними санкціями, так як згідно п. 1 ст. 230 ГК України штрафними санкціями є неустойка, штраф або пеня.

Позивач просить у відповідності з ч. 1 ст. 8 ЦК України застосувати аналогію закону, а відповідно посилається на ч. 1 ст. 1048 ГК України.

Але посилання позивача на ч. 1 ст. 8 та ч. 1 ст. 1048 ЦК України також безпідставні, так як в зазначеній статті йдеться про договір позички, а не на договір поставки.

Аналогія в даному випадку не застосовується, оскільки існує стаття 536 ГК України, яка прямо передбачає порядок визначення розміру процентів.

Частиною 3 ст. 692 ЦК України передбачено, що у разі прострочення оплати товару продавець має право вимагати оплати товару та сплати процентів за користування чужими грошовими коштам.

Частиною 2 ст. 536 ЦК України прямо передбачено, що розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Договором поставки товару № 0707/07 від 15.10.2007р. не передбачений розмірі процентів за користування чужими грошовими коштами, таким чином вимоги позивача про стягнення процентів за користування чужими коштами в розмірі 14 грн. 05 коп. необґрунтовані та задоволенні не підлягають.

Згідно пункту 7.1 договору сторони передбачили, що за порушення умов договору винна сторона відшкодовує завдані даними діями, а рівно бездіяльністю збитки, в тому числі відшкодовує не отриманий прибуток, у відповідності до чинного законодавства та усі витрати, які пов’язані з юридичним забезпеченням повернення заборгованості чи відновленням будь-якого порушеного права.

Позивач надав суду копію договору про надання юридичних послуг № 6/8-3 від 18.08.2008р.з ПП “Юридична фірма “Евіденс” та копію платіжного доручення № 2560 від 27.08.2008р. про оплату юридичних послуг ПП “Юридична фірма “Евіденс” в сумі 675 грн.

При таких обставинах з відповідача підлягає стягненню сума витрат на адвокатські послуги в розмірі 675 грн., оскільки саме відповідач довів спір до суду.

Судові витрати покладаються на відповідача пропорційно сумі задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 22, 44 –49, 75, 82 –85 ГПК України, суддя

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю “МАМ- Таврія” (69068, м. Запоріжжя, вул. 8-го Березня, буд. 58, р/р № 1 в АБ "Металург", м. Запоріжжя, МФО 313582, код ЄДРПОУ № 30293433) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “Аптека Біокон” (02098, м. Київ, вул. Березняківська, буд. 29, р/р № 00 в АБ "Брокбізнесбанк" м. Києва, МФО 300249, код ЄДРПОУ № 30263519) - основний борг в сумі 1017 грн. 37 коп., 3% річних в сумі 3 грн. 51 коп., пеню в сумі 28 грн. 10 коп., штраф в розмірі 101 грн. 74 коп., витрати на адвокатські послуги в розмірі 675 грн., витрати по держмиту в сумі 101 грн. 22 коп. та на ІТЗ судового процесу в сумі 117 грн. 09 коп. Видати наказ.

В іншій частині позову відмовити.

Суддя Л.С. Місюра

Рішення підписано та передано на відправку: 29.10.2008р.