ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2008 р.

№ 42/546-6/590

Колегія суддів Вищого господарського суду України у складі :

головуючого судді

Першикова Є.В.,

суддів

Данилової Т.Б.,

Ходаківської І.П.,

розглянувши

касаційну скаргу

Закритого акціонерного товариства "Укратоменергобуд"

на

постанову від 10.09.2008 Київського апеляційного господарського суду

у справі

№42/546-6/590 господарського суду м.Києва

за позовом

Будівельної корпорації "Укрстальспецконструкція"

до

Закритого акціонерного товариства "Укратоменергобуд"

про

стягнення 237 533,05 грн.

За участю представників сторін :

від позивача – Каратаєв О.В. (дов. від 01.09.08)

Пікуш Т.К. (дов. від 01.11.08)

від відповідача – Завгородня С.А. (дов. №2874 від 13.10.08)

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 27.12.2006 р., залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 22.05.07р., позов задоволено. Стягнуто з Закритого акціонерного товариства “Укратоменергобуд” на користь Будівельної корпорації “Укрстальспецконструкція” 240603,49 грн. боргу, 6281,96 грн. збитків внаслідок інфляції за час прострочення, 3559,60 грн. три проценти річних з простроченої суми, 43308 грн. пені, 2937,53 грн. витрат по оплаті державного мита, 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Постановою Вищого господарського суду України від 16.08.07 судові акти попередніх інстанцій скасовані, справу направлено на новий розгляд до господарського суду м.Києва.

Рішенням господарського суду м.Києва від 24.01.08р. (суддя Ковтун С.А.) позов задоволено частково, стягнуто з Закритого акціонерного товариства "Укратоменергобуд" на користь будівельної компанії "Укрстальспецконструкція" 243456,36грн. основного боргу з урахуванням індексу інфляції, три проценти річних в сумі 3559,61грн., 43308грн. пені.

Постановою колегії суддів Київського апеляційного господарського суду від 10.09.08р. у складі: Корсак В.А., Авдеєва П.В., Коршуна Н.М. рішення місцевого господарського суду залишено без змін.

Закрите акціонерне товариство "Укратоменергобуд" звернулося до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 24.01.08 р. та постанову Київського апеляційного господарського суду від 10.09.08р. з підстав неправильного застосування норм матеріального та процесуального права, а справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Розглянувши матеріали справи та касаційної скарги, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, колегія суддів зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів справи 03.08.2004р. між позивачем та відповідачем було укладено договір № 01-08/04. На виконання умов вказаного договору, позивач зобов’язався виготовити та відвантажити відповідачу металоконструкції у об’ємі 2055 т орієнтовною вартістю 14796000 грн. у строки та на умовах, обумовлених договором, а відповідач зобов’язався прийняти та оплатити отриманий товар.

Термін дії договору встановлено з 27.08.2004 до 31.12.2004, проте договором передбачено, що по закінченню строку дії договору він може бути пролонгований на новий строк за погодженням сторін.

25.05.2005 сторонами було укладено додаток № 1, 2 до вищевказаного договору поставки “Графік фінансування і поставки металоконструкцій з ДЗМК ім. Бабушкіна на монтаж каркаса II черги МВЦ, м. Київ”, умовами якого було змінено графіки фінансування, поставки, а також передбачено проведення фінансування повністю до 27.06.2005, поставки 13.07.2005. З огляду на вищезазначене, сторони продовжили термін дії договору, у відповідності до п. 8.2. договору.

Згідно видаткових накладних та акту звірки взаєморозрахунків від 28.12.2006, позивач з 25.09.2005 до 17.12.2006 передав відповідачу товар за договором на загальну суму 18 570 896 грн. 49 коп.

Однак, відповідачем, згідно з видатковими накладними та актом звірки взаєморозрахунків від 28.12.2006, сплачено лише частину вказаної суми.

Господасрькими судами при розгляді справи встановлено, що відповідачем не надано доказів належної оплати за договором. Також судами встановлено, що відповідачем не доведено факт поставки позивачем неякісної продукції. Належним доказом, відповідно до умов договору, є акт, складений в порядку, передбаченому Інструкцією П-17 в редакції постанови Держарбітражу СРСР №98 від 14.11.1974р. Листи, на які посилався відповідач не є належними доказами у розумінні ст.34 Господарського процесуального кодексу, а тому правомірно не прийняті судами до уваги. Крім того. Суди попередніх інстанції обґрунтовано зазначили, що якщо внаслідок невиконання позивачем умов спірного договору про передачу комплекту технічної документації, забезпечення належної якості продукції, відповідачу заподіяні збитки він не позбавлений можливості звернутись до суду у встановленому порядку за захистом своїх прав з відповідною вимогою.

Таким чином, господарськими судами встановлено, що відповідач взяті на себе зобов’язання належним чином не виконав, чим порушив вимоги ст.526 Цивільного кодексу України, відповідно до якої зобов’язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст..ст.622, 624, 625 Цивільного кодексу України боржник на вимогу кредитора у випадку прострочення грошового зобов’язання повинен сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції та трьох процентів річних з простроченої суми.

Господарськими судами було встановлено суму боргу 243456,36 грн. з урахуванням індексу інфляції, 3559,61 грн. три проценти річних з простроченої суми, 43308 грн. пені.

Колегія суддів Вищого господарського суду України звертає увагу заявника на межі касаційного провадження, встановлені ст. 1117 ГПК України, відповідно до якої, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, касаційна інстанція на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази.

З огляду на наведене, колегія суддів вважає, що постанова апеляційної інстанції відповідає нормам чинного законодавства і має бути залишена без змін.

Керуючись, ст.ст. 111-5, 111-7, 111-9, 111-11 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Закритого акціонерного товариства "Укратоменергобуд" залишити без задоволення.

Постанову від 10.09.08 Київського апеляційного господарського суду у справі №42/546-6/590 господарського суду м.Києва залишити без змін.

Головуючий суддя Є.Першиков

Судді Т. Данилова

І.Ходаківська