ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2008 р.

Справа № 5/27

за позовом Дочірнього підприємства "Київське обласне дорожнє управління" ВАТ "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" вул.Народного ополчення, 11-А, м.Київ, 03151

до відповідача Дочірнього підприємства "Івано-Франківський облавтодор" ВАТ "Державнаакціонерна компанія "Автомобільні дороги України" вул.Петрушевича, 1, м.Івано-Франківськ, 76000

про стягнення 11 727 грн. 35 коп. заборгованості

Cуддя Цюх Ганна Захарівна

При секретарі Ломей Любов Романівна

Представники:

Від позивача: Майданік В.В. - провідний юрисконсульт, (довіреність № 5д від 14.01.08р.)

Від відповідача: Федорів В.І. - представник, (довіреність № 339/01-ю від 27.03.2007р.)

Представникам сторін роз"яснено права та обов"язки, передбачені ст.22 ГПК України.

СУТЬ СПОРУ: заявлено позов про стягнення 11 727 грн. 35 коп. заборгованості.

Представник позивача в судовому засіданні заявлений позов підтримав.

Представник відповідача в судовому засіданні визнав позовну вимогу.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні, матеріали, додані до позовної заяви, всебічно і повно з'ясувавши всі обставини справи, вислухавши представників сторін, суд,

встановив:

Дочірнім підприємством „Київське обласне дорожнє управління" відкритого акціонерного товариства „Державна акціонерна компанія „Автомобільні дороги України" через свій відкремлений структурний підрозділ - філію "Володарське районне дорожнє управління" 15.05.2005 року було передано з балансу, а дочірнім підприємством „Івано-Франківський облавтодор" відкритого акціонерного товариства „Державна акціонерна компанія „Автомобільні дороги України" одержано на баланс основні засоби, а саме - екскаватор ЕО-4321-Б. Факт передачі майна стверджується довіреністю серії ЯКК № 484119 від 13.05.05р. та актом прийому-передачі основних засобів від 15.05.05р.

На підставі Закону України „Про податок на додану вартість", позивачем було сплачено до державного бюджету України податкове зобов'язання у розмірі 11 727 грн. 35 коп., що виникло в результаті передачі майна з балансу позивача на баланс відповідача.

При отриманні майна на свій баланс, відповідач на підставі ст.7 Закону України "Про податок на додану вартість" взяв на себе зобов'язання відшкодувати позивачеві суму сплаченого ним податкового зобов'язання в повному обсязі. Відповідач підтвердив взяте на себе зобов'язання Актом звірки розрахунків станом на 02.04.2007 року.

Законом України "Про податок на додану вартість" операцію з передачі основних засобів позивачем до статутного фонду відповідача класифіковано як поставка (продаж) товарів (пункт 1.4 ст.1. Закону України"Про податок на додану вартість").

Згідно підпункту 3.1.1 пункту 3.1 статті 3 Закону України "Про податок на додану вартість", операції платників податків з постаівки товарів та послуг, місце надання яких знаходиться на митній території України є об"єктом оподаткування податком на додану вартість.

Відповідно до пункту 4.2 статті 4 Закону України „Про податок на додану вартість" у разі поставки товарів (робіт, послуг) без оплати або з частковою оплатою їх вартості коштами у межах бартерних (товарообмінних) операцій, здійснення операцій з безоплатної передачі товарів (робіт, послуг)... база оподаткування визначається виходячи з фактичної ціни операції, але не нижчої за звичайні ціни, тому ціна вищезазначеної операції з передачі основних засобів позивачем до статутного фонду відповідача визначена на підставі залишкової вартості переданого майна , яка на момент передачі становила 58 636,73 грн., згідно накладної серія 01АЖ №637664 від 15.05.2005 року та податкової накладної №17 від 15.05.2005 року.

Таким чином, відповідач, отримавши основні засоби отримав від позивача податкову накладну № 17 від 15.05.2005 року, на підставі якої відповідач зобов'язаний відшкодувати позивачеві суму податку на додану вартість в розмірі 11 727 грн. 35 коп., що становить 20% вартості переданого майна.

Згідно з актом звіряння взаємних розрахунків станом на 02.04.07 року, відповідач визнав заборгованість перед позивачем в сумі 11 727 грн. 35 коп., як обов'язок відшкодувати суму податку на додану вартість за отримані основні засоби.

В судовому засіданні представник відповідача визнав заборгованість відповідача перед позивачем в сумі 11 727 грн. 35 коп.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 2 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час.

Відповідно до ч. 2 ст. 193 Господарського кодексу України, кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Враховуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку про те, що позовна вимога є обгрунтованою і підлягає до задоволення.

На підставі ст.49 ГПК україни судові витрати по справі слід покласти на відповідача.

Керуючись ст. 124 Конституції України, ст.193, ч.2 ст.530 Господарського кодексу України, ст. 49, 82-84 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

позов задоволити.

Стягнути з Дочірнього підприємства "Івано-Франківський облавтодор" відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" (вул.Петрушевича, 1, м.Івано-Франківськ, код 31790584) на користь Дочірнього підприємства „Київське обласне дорожнє управління" відкритого акціонерного товариства „Державна акціонерна компанія „Автомобільні дороги України" (вул.Народного ополчення, 11-а, м.Київ, код 33096517) - 11 727 грн. 35 коп. заборгованості, 117 грн. 27 коп. державного мита та 118 грн. інформаційно-технічних послуг.

Наказ видати позивачу після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття, у разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, воно набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня підписання повного рішення, оформленого відповідно до статті 84 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя                                                            Цюх Ганна Захарівна

рішення підписане 13.03.08

Виготовлено в АС "Діловодство суду"

________________ Волошанська Христина Орестівна