ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

28.08.2008р.                                                                                          Справа №14/116

за позовом Державного підприємства "Державний резервний насіннєвий фонд України", вул. Ямська, 32, м. Київ,01033

до Державного підприємства "Сільськогосподарське підприємство "Березівське", с. Березова Рудка, Пирятинський район, Полтавська область, 37040

про стягнення 52650,00 грн.

Суддя Іваницький О.Т.

Представники:

від позивача: Передерій Д.В., дов. №53 від 04.08.2008р.

від відповідача: Ступнік С.В., адвокат

СУТЬ СПОРУ: розглядається позовна заява про стягнення 52650,00 грн. - заборгованості за договором поставки насіння №77 від 07.04.2007 р., в тому числі: 40500,00 грн. - основного боргу, 12150,00 грн. – штрафу, а також заява про уточнення позовних вимог від 19.05.2008р.

Ухвалою господарського суду Полтавської області №14/116 від 01.07.2008р. було продовжено строк вирішення спору за клопотанням сторін було продовжено в порядку частини 4 статті 69 ГПК України.

Відповідач у відзиві на позов, а його представник у судовому засіданні позов визнає на суму 40500,00 грн. – основного боргу, в частині стягнення штрафу в розмірі 12150,00 грн. просить суд зменшити його розмір, посилаючись на скрутний фінансовий стан підприємства, який виник у зв’язку з недобором урожаю сільськогосподарських культур у 2007 році.

Позивач у судове засідання 20.05.2008р. подав заяву вих.. №138-2/4-13/62 від 19.05.2008р. про уточнення назви організаційно-правової форми відповідача – Державне підприємство Сільськогосподарське підприємство «Березівське», с. Березова Рудка.

Суд заяву прийняв і задовольнив.

Дослідивши і оцінивши матеріали справи та подані докази, заслухавши представників сторін, суд встановив, що 07.04.2006 р. між Дочірнім підприємством «Державний резервний насіннєвий фонд України», м. Київ (далі - позивач) та Державним підприємством Сільськогосподарське підприємство «Березівське», с. Березова Рудка (далі - відповідач) було укладено договір поставки насіння №77 (далі - договір) та 04.05.2007р. додаткову угоду №56 до нього, відповідно до пункту 1.1. якого позивач зобов'язувався поставити та передати у власність відповідача насіння ярих сільськогосподарських рослин, далі – насіння, а відповідач зобов’язується прийняти це насіння та оплатити його вартість відповідно до умов вказаних у цьому договорі.

Позивач на виконання договірних зобов'язань поставив відповідачу товар (елітне насіння ячменю сорту «Вакула») в кількості 30 тон на загальну суму 45000,00 грн., що підтверджується видатковою накладною №РН-О206 від 07.04.2006р. та довіреністю, видану на ім’я представника відповідача серії ЯЛК №235836 від 06.04.2006 р. (копії в матеріалах справи).

Відповідно до пункту 3.2 договору оплата товару здійснюється шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок позивача поетапно:

3.2.1. суму у розмірі 4500,00 грн. на умові 100% передоплати;

3.2.2. суму у розмірі 40500,00 грн. наступним чином:

У 2007 році (з урахуванням умов додаткової угоди №56 від 04.05.2007р.): 1500,00 грн. – до 01.06.2007р., 1500,00 грн. – до 01.07.2007р.; 1500,00 грн. – до 01.08.2007р., 36000,00 грн. – до 01.09.2007р.

Відповідач частково розрахувався з позивачем на суму 4500,00 грн. – 100% передоплати. Заборгованість відповідача на день прийняття рішення (на 28.08.2008р.) складає 40500,00 грн. (розрахунок у позовній заяві).

Стаття 712 ЦК України передбачає, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до статей 6, 627 ЦК України сторони є вільними в укладені договору, в виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту.

Відповідно до статей 525-527 ЦК України зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов’язаний виконати свій обов’язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов’язання чи звичаїв ділового обороту. Одностороння відмова від зобов’язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 230 ГК України, статті 549 ЦК України у разі порушення боржником зобов’язань, він повинен сплати неустойку (штраф, пеня). Розмір неустойки (штрафу, пені) за невиконання зобов’язань встановлюється договором або законом.

Оскільки відповідач не виконав своїх зобов’язань по договору щодо проведення своєчасних розрахунків, позивач на підставі п. 4.2. договору нарахував йому штраф у розмірі 30% від всього залишку заборгованості, що складає 12150,00 грн. (розрахунок в позовній заяві).

Пунктом 1 статті 233 Господарського кодексу закріплено, що суд має право зменшити розмір санкцій, якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Відповідно до положень статті 3, частини 3 статті 509 Цивільного кодексу України загальними засадами цивільного законодавства та, водночас, засадами на яких має ґрунтуватися зобов'язання між сторонами є добросовісність, розумність і справедливість

Частина 3 ст. 551 Цивільного кодексу України встановлює, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Суд, враховуючи скрутне матеріальне становище відповідача, який є сільськогосподарським товаровиробником, підтверджене звітом про фінансові результати господарської діяльності підприємства за І півріччя 2008 року, на підставі статі 83 (3) Господарського процесуального кодексу України зменшує розмір штрафу, який підлягає стягненню з відповідача до 50% від суми штрафи заявленої позивачем, що складає 6075,00 грн.

Позивач в обґрунтування позовних вимог надав належні докази /у матеріалах справи/, які дають підстави суду задовольнити їх частково (з урахуванням зменшення суми штрафу) та стягнути з відповідача на користь позивача основний борг - 40500,00 грн., штраф - 6075,00 грн., витрати по сплаті держмита - 526 грн. 50 коп. та інформаційно-технічного забезпечення судового процесу – 118,00 грн.

Відмовити в частині стягнення 6075,00 грн. штрафу.

Враховуючи викладене, матеріали справи, керуючись статтями 32-34,36,43,44-45,49, 69 (п.4),82, 82-83 (3), 84-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Державного підприємства «Сільськогосподарське підприємство «Березівське», 37040, Полтавська область, Пирятинський район, с. Березова Рудка (ідентифікаційний код 33582037) на користь Дочірнього підприємства «Державний резервний насіннєвий фонд України», 01033, м. Київ, вул.. Ямська, 32 (р/р 2502 в Першій Київській філії АКБ «Форум» МФО 300948 ідентифікаційний код 30518866) основний борг - 40500,00 грн., штраф - 6075,00 грн., витрати по сплаті держмита - 526 грн. 50 коп. та інформаційно-технічного забезпечення судового процесу – 118,00 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

3. Відмовити в частині стягнення 6075,00 грн. штрафу.

Суддя                                                                       Іваницький О.Т.