ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"13" серпня 2008 р.

Справа  № 20/15-08-251

За позовом: Прокурора
Овідіопольського району Одеської області
в інтересах держави в особі Миколаївської сільської ради
Овідіопольського району Одеської області;

До відповідача:   Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1;

про
визнання недійсним договору оренди.

Суддя
Щавинська Ю.М.

Представники:

Від прокуратури: Бурдейна І.О., діюча за посв.
№260 від 15.05.2008року.

Від позивача: не з'явились.

Від відповідача: не з'явились.

Суть
спору: Прокурор Овідіопольського району
Одеської області в інтересах держави в особі Миколаївської сільської ради
Овідіопольського району Одеської області звернувся до господарського суду
Одеської області з позовом до Фізичної особи -підприємця ОСОБА_1  про визнання недійсним договору оренди від
28.03.2002р.,  укладеного між Миколаївською
сільською радою та Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1. відносно нежитлового
приміщення загальною площею 441,6 кв.м, розташованого за адресою: АДРЕСА_1.
Прокурор також просив суд застосувати до сторін правові наслідки недійсності
правочину.

У судовому засіданні 12.03.2008року
представник прокуратури надав суду заяву про уточнення позовних вимог, в якій
просить суд визнати неукладеним договір оренди               нежитлового приміщення №2 від
28.03.2002року, посилаючись при цьому на те, що умова договору щодо вартості
об'єкту оренди повинна відповідати Методиці, затвердженій постановою Кабінету
Міністрів України від 18.08.1995р. №629, а також зазначаючи те, що згідно п.
п.4, 8 роз'яснення Вищого Арбітражного Суду України від 25.05.2000 року за №02-5/237
„Про деякі питання практики застосування Закону України "Про оренду
державного та комунального майна", проект договору оренди комунального
майна та інші необхідні документи до сільської ради відповідачем не надавались,
в зв'язку з чим є підстави вважати, що Миколаївською сільською радою та
Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1. не досягнуто згоди за усіма типовими
умовами, внаслідок чого зазначений договір є фактично неукладеним.

04.08.2008року представник
прокуратури надав заяву про уточнення позовних вимог (вх. №15709), в який
просить постановити рішення, яким визнати недійсним договір оренди нежитлового
приміщення №2 від 28.03.2002 року, який укладено Миколаївською сільською радою
Овідіопольського району Одеської області та Фізичною особою -підприємцем
ОСОБА_1 загальною площею 441,6 м.кв., розташованого за адресою: Овідіопольский
район, АДРЕСА_1.

В обґрунтування уточнень до
позовної заяви прокурор посилається на
те, що договір не містить такої істотної умови, визначеної ст.10 Закону
України „Про оренду державного та комунального майна”, як об'єкт оренди, а
саме: склад і вартість майна з урахуванням
її індексації, крім того, сторонами, в порушення ст.11 Закону України
„Про оренду державного та комунального майна”, не було проведено оцінки об'єкту
оренди, у зв'язку з чим орендну плату було визначено сторонами без урахування
вартості об'єкту оренди.

У судовому засіданні представник
прокуратури уточненні позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

13.08.2008року до господарського
суду Одеської області надійшла телеграма з клопотанням ОСОБА_1 про відкладення
розгляду справи у зв"язку з неможливістю прибути у судове засідання.

Розглянувши зазначене клопотання,
суд доходить висновку про його відхилення, у зв'язку з наступним. Як вбачається
із матеріалів справи, інтереси ОСОБА_1 при розгляді справи №20/15-08-251
представляє ОСОБА_2. на підставі довіреності від 21.01.2008року. Ухвалами
господарського суду від 12.03.2008р. (а.с. 41), від 31.03.2008р. (а.с. 46) та
від 09.04.2008р. (а.с. 54) розгляд справи неодноразово відкладався за
клопотаннями представника відповідача. Ухвалою господарського суду Одеської
області від 12.05.2008року розгляд справи №20/15-08-251 продовжувався та
відкладався у зв'язку з наданням у судовому засіданні представником відповідача
узгодженого з представником прокуратури клопотання про продовження строку
розгляду справи на два місяці, у зв'язку з наданням додаткових доказів, а саме
щодо приведення договору у відповідність з чинним законодавством.

Крім того ухвалою голови
господарського суду Одеської області від 14.06.2008року строк розгляду справи
№20/15-08-251 продовжувався на один місяць, а саме до 14.08.2008року.

Як свідчать наявні у справі поштові
повідомлення та вищезазначене клопотання
відповідача, відповідач по справі був цілком обізнаний щодо часу та
місця судового розгляду.

Враховуючи викладене, суд вважає,
що відповідач та його представник мали достатньо часу та можливості надати усі
необхідні, за їх думкою, докази, а заявлені неодноразові клопотання про
відкладення розгляду справи, суд кваліфікує як зловживання процесуальними
правами та навмисне затягування розгляду справи

Враховуючи викладене, справи
розглядається за наявними матеріалами відповідно до ст.75 ГПК України.

Дослідивши матеріали справи та
заслухавши пояснення представника прокуратури, суд доходить висновку про
задоволення позову, виходячи з наступного:

Відповідно до ст. 151 ЦК
Української РСР в силу зобов'язання одна особа (боржник) зобов'язана  вчинитина користь іншої особи
(кредитора)  певну  дію,
як-от:  передати майно, виконати
роботу, сплатити гроші та інше або утриматися
від певної дії, а кредитор має право вимагати від  боржника
виконання його обов'язку. Згідно до ст. 153 ЦК Української РСР, який був
чинним під час укладення спірного договору, договір вважається укладеним, коли
між сторонами в  потрібній у належних
випадках формі досягнуто згоди по всіх істотних умовам.

Істотними є ті умови договору, які
визнані такими за  законом або необхідні
для договорів даного виду, а  також  всі
ті  умови, щодо яких за заявою
однієї з сторін повинно бути досягнуто згоди.

Як вбачається із матеріалів справи,
28 березня 2002р. між Прилиманською сільською радою  (Орендодавець) та Фізичною особою
-підприємцем ОСОБА_1. (Орендар)  був
укладений договір оренди нежитлового приміщення №2, згідно якого Орендодавець
передає, а Орендар бере у строкове, платне володіння і користування нежитлове
приміщення загальною площею 441,6 кв.м. (підвальне приміщення), що складається
з дев'яти приміщень відповідно до технічного паспорту -під літерою „А” №1.1.1
площею 45,1 кв.м., 1.1.2 площею17,2 кв.м., 1.1.3 площею 8,0 кв.м., 1.1.4 площею
6,0 кв.м., 1.1.5 площею 49,8кв.м., 1.1.6 площею 19,1 кв.м., 1.1.7 площею 118,5
кв.м., 1.1.8 площею 17,4 кв.м., 1.1.14 площею 160,5 кв.м. за адресою: Одеська
область, Овідіопольський район, АДРЕСА_1 з метою організації дозвілля дітей та
молоді в позаурочний час.

Зазначений договір укладено на
підставі рішення №23 сесії №ХХIII Миколаївської сільської ради Овідіопольського
району Одеської області №478 від 21 березня 2002року.

Як встановлено судом та не
заперечується сторонами, об'єктом оренди є майно комунальної власності
територіальної громади с. Миколаївка, у зв'язку з чим на правовідносини, що
виникли між Миколаївською сільською радою та фізичною особою -підприємцем
ОСОБА_1 за Договором оренди від 28.03.2002р., розповсюджуються вимоги Закону
України „Про оренду державного та комунального майна”.

Відповідно до ст.10 зазначеного
Закону істотними умовами договору, зокрема, є об'єкт оренди (склад і вартість
майна з урахуванням її індексації), орендна плата з урахуванням її індексації,
страхування орендарем взятого ним у оренду майна. Відповідно до ст. 11 Закону
України „Про оренду державного та комунального майна” оцінка об'єкта оренди
здійснюється за методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, та передує
укладенню договору оренди.

Як вбачається з тексту
оскаржуваного Договору оренди, зазначені істотні умови у ньому відсутні,
оскільки, з урахуванням непроведення встановленої законом оцінки об"єкту
оренди, у договорі відсутні умови щодо складу і вартості майна з урахуванням її
індексації, а орендна плата встановлена без урахування вартості майна.

За таких обставин, суд вважає, що
договір оренди від 28.03.2002р. укладений сторонами з порушенням норм
законодавства, що було чинним на момент укладення договору, що є підставою для
задоволення позовних вимог та визнання такого договору недійсним.

Відповідно до чинного
господарського процесуального законодавства суд розглядає справу в межах
заявлених позовних вимог, право на їх зміну або уточнення, згідно зі ст. 22 ГПК
України, належить виключно позивачу. Враховуючи, що уточнення  до позовної заяви в останній редакції, надані
прокурором (а.с. 84), не включають будь-яких вимог про застосування наслідків
недійсності правочину, у суду відсутні підстави для застосування наслідків щодо
визнання недійсності правочину.

Згідно до ст. 44, 49 ГПК України
витрати по сплаті держмита та витрати на інформаційно-технічне забезпечення
судового процесу слід покласти на відповідача.

Керуючись
ст.ст. 44, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд-

ВИРІШИВ:

1. Позовну
заяву прокурора Овідіопольського району Одеської області в інтересах держави в
особі Миколаївської сільської ради Овідіопольського району Одеської області  - задовольнити.

2. Визнати
недійсним укладений між Миколаївською сільською радою та Фізичною особою -
підприємцем ОСОБА_1 договір оренди нежитлового приміщення №2 від
28.03.2002року, розташованого за адресою: АДРЕСА_1.

3. Стягнути
з Фізичної особи -підприємця ОСОБА_1 (Одеська обл., АДРЕСА_2, код НОМЕР_1)

·   на користь Державного бюджету України на п/р
0008, одержувач ГУДКУ у Одеській області, банк одержувача ГУДКУ у
Одеській області, МФО 828011, , КБК 22090200 -  держмито в сумі 85 /вісімдесят п'ять/ грн.

·   на користь Державного бюджету України на
п/р  0008, одержувач ГУДКУ у
Одеській області,  банк одержувача ГУДКУ
у Одеській області, МФО 828011, , КБК 22050000 - витрати на ІТЗ
судового процесу у сумі 118 /сто вісімнадцять/ грн.

Рішення суду набирає законної сили
в порядку ст.85 ГПК України.

Накази видати після набрання
рішенням законної сили.

Суддя
Щавинська Ю.М.