ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа № 36/127

12.03.08

За позовом          Комунального підприємства з утримання та експлуатації житлового фонду спеціального призначення «Спецжитлофонд»

До           Комунального підприємства по утриманню житлового

господарства Шевченківської районної у місті Києві ради

Про                      стягнення 2 148,38 грн.

Суддя Трофименко Т.Ю.

Представники:

Від позивача Калінчук В.В. по довіреності № 044/24-52 від 11.01.2008р.

Від відповідача Хижниченко Н.С. по довіреності № 3 від 08.01.2008р.

В засіданні приймали участь

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

На розгляд Господарського суду міста Києва передані позовні вимоги Комунального підприємства з утримання та експлуатації житлового фонду спеціального призначення «Спецжитлофонд»про стягнення з Комунального підприємства по утриманню житлового господарства Шевченківської районної у місті Києві ради 2 148,38 заборгованості по орендній платі.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач, в порушення умов договору оренди № 2638 від 01.09.2004р. не сплатив позивачу орендну плату за період 01.12.2006р. по 31.12.2007р.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.02.2008р. порушено провадження у справі № 36/127, розгляд справи призначено на 12.03.2008р.

В судовому засіданні 12.03.2008р. представник позивача позовні вимоги повністю підтримав.

Представник відповідача в судовому засіданні надав суду письмовий відзив на позов, в якому зазначає, що між сторонами було проведено звірку взаєморозрахунків за договором оренди № 2638 від 01.09.2004р., за результатами якої заборгованість відповідача перед позивачем за період 01.12.2006р. по 31.12.2007р. становить 2 148,38 грн. При цьому відповідач вказує, що відповідно до ч. 6 ст. 19 Закону України «Про оренду державного та комунального майна»стягнення заборгованості по орендній платі проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса. Позивач доказів на підтвердження того, що він звертався до нотаріуса за стягненням вказаної заборгованості і йому було відмовлено в оформленні виконавчого напису, не надано. Тому відповідач просить провадження у справі припинити.

На підставі ст. 75 Господарського процесуального Кодексу України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши подані матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, Господарський суд міста Києва –

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Київської міської Ради № 217/1194 від 01.03.2001р. «Про створення комунального підприємства з утримання та експлуатації житлового фонду спеціального призначення «Спецжитлофонд»шляхом реорганізації Дирекції по утриманню та експлуатації житлових будинків маневреного фонду Комунального підприємства «Київжитлоспецексплуатація»було створено Комунальне підприємство «Спецжитлофонд».

Згідно з Розпорядженням Київської міської державної адміністрації № 2419 від 12.11.2001р. «Про будинки комунального підприємства з утримання та експлуатації житлового фонду спеціального призначення «Спецжитлофонд», будинок по вул. Борщагівській, 10 використовується як будинок маневреного фонду Комунального підприємства «Спецжитлофонд».

01 вересня 2004 року між Комунальним підприємством з утримання та експлуатації житлового фонду спеціального призначення «Спецжитлофонд»(далі позивач, орендодавець) та Комунальним підприємством по утриманню житлового господарства Шевченківської районної у місті Києві ради (далі відповідач, орендар) був укладений договір оренди № 2638.

Відповідно до умов даного договору позивач зобов’язався передати відповідачу в строкове платне користування на умовах оренди жиле приміщення: квартиру № 94 в будинку № 10 по вул. Борщагівській, 10, загальною площею 31,3 кв.м.

На виконання умов даного договору позивач передав відповідачу обумовлене договором приміщення, що підтверджується актом прийому-передачі від 01.03.2004р., підписаним представниками сторін, доданим до матеріалів справи.

Строк дії даного договору сторони визначили з 01.09.2004р. і до 31.12.2004р.

Сума орендної плати за користування приміщенням на момент укладення договору становила 165,27 грн. на місяць, в тому числі ПДВ 27,55 грн. (пункт 2.1.1 договору).

Відповідно до п. 3.3 договору орендар повинен сплачувати оренду плату щомісячно, до 10 числа поточного місяця.

Відповідно до ст. 764 Цивільного кодексу України якщо наймач продовжує користуватися майном після закінчення строку договору найму, то, за відсутності заперечень наймодавця протягом одного місяця, договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором.

Також, згідно ч. 4 ст. 284 Господарського кодексу України строк договору оренди визначається за погодженням сторін. У разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення строку дії договору він вважається продовженим на такий самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Як вбачається з матеріалів справи, сторони неодноразово продовжували строк договору оренди, і його дія припинилася лише 01.02.2008р. шляхом підписання Акту звільнення жилого приміщення, підписаним представниками позивача, доданого до матеріалів справи. Факт звільнення орендованого приміщення відповідач не заперечує.

Відповідач свої зобов’язання за договором оренди в частині сплати орендної плати за період з 01.12.2006р. по 31.12.2007р. виконав неналежним чином, і станом нам день розгляду справи його заборгованість по орендній платі перед позивачем становить 2 148,38 грн.

Оцінюючи подані позивачем докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об’єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги позивача є такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав.

Згідно ст. 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Як визначено абзацом 1 частини 1 статті 193 Господарського кодексу України, суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов’язання –відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до абзацу 2 частини 1 статті 193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Як визначено частиною 2 статті 193 Господарського кодексу України, кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов’язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов’язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим кодексом, іншими законами або договором.

Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов’язковим до виконання сторонами.

Згідно з ст. 526 Цивільного кодексу зобов’язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідач, в порушення покладеного на нього законом та договором обов’язку, зобов’язання по сплаті орендної плати належним чином не виконав, у зв’язку з чим у нього станом на день розгляду справи в суді виникла заборгованість в сумі 2 148,38 грн.

Відповідач належних доказів відсутності заборгованості по договору оренди № 2638 від 01.09.2004р. суду не надав.

Відповідно до ч. 6 ст. 19 Закону України “Про оренду державного та комунального майна”, стягнення заборгованості по орендній платі провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса.

Заперечення відповідача щодо необхідності застосування п. 1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України, ч. 6 ст. 19 Закону України «Про оренду державного та комунального майна»судом до уваги не приймаються з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права або інтересу.

Отже, позивач має право на власний розсуд обирати спосіб захисту порушеного права у порядку, визначеному чинним законодавством України. А порядок стягнення заборгованості по орендним платежам, встановлений ч. 6 ст. 19 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», має рекомендаційний характер.

Судові витрати, відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на відповідача і стягуються з нього в доход державного бюджету України.

Керуючись ст.ст. 44, 49, 82-85 Господарського процесуального Кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути з Комунального підприємства по утриманню житлового господарства Шевченківської районної у місті Києві ради (04086, м. Київ, вул. Олени Теліги, 43, ) на користь Комунального підприємства з утримання та експлуатації житлового фонду спеціального призначення «Спецжитлофонд»(04071, м. Київ, вул. Оболонська, 34, ) 2 148 (дві тисячі сто сорок вісім) грн. 38 коп. заборгованості, 102 (сто дві) грн. 00 коп. державного мита та 118 (сто вісімнадцять) грн. 00 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Після вступу рішення в законну силу видати наказ.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття.

Суддя Трофименко Т.Ю.