ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
ПОСТАНОВА

Іменем України

07.07.2008

Справа №2-24/2409-2008А

За адміністративним позовом – Керченського учбово – виробничого підприємства Українського товариства сліпих «Крим – Пак», (98302 АР Крим, м. Керч, вул. Кокоріна,59; ідентифікаційний код 03967808)

До відповідача - ДПІ у м. Керчі АР Крим, (98300 м. Керч, вул. Борзенько,40)

Про визнання протиправним та відміну податкового повідомлення - рішення

Суддя Г.Г.Колосова

При секретарі Новохацької І.П.

За участю представників:

Від позивача – Якубов Р.А., довіреність № 812 від 09.04.2008 р.

Від відповідача – Козичева Т.Ю., довіреність № 46/10/10-0 від 09.01.2008 р., Алівапов Н.Н., довіреність № 8771/10/10-0 від 04.07.2008 р..

Обставини справи:

Позивач звернувся з адміністративним позовом до суду про визнання протиправним податкового повідомлення – рішення від 12.02.2008 р. № /3, на суму штрафних санкцій у розмірі 297899,31 грн., прийняте ДПІ в м. Керчі., та скасувати його.

Уточненням позовних вимог від 31.05.2008 р. позивач змінив позовні вимоги та просить суд визнати протиправним рішення ДПА України від 09.02.2008 р. вих. № 1072/625-0415 про результати розгляду повторної скарги та рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій від 12.02.2008 р. № /3 на суму 297899,31 грн., прийняті ДПІ у м. Керчі та скасувати їх.

Судом уточнення позовних вимог прийняті до розгляду.

У судовому засіданні позивачем надане клопотання про відкликання та залишення без розгляду позовної вимоги про визнання протиправним рішення ДПА України від 09.02.2008 р. віх. № 1072/625-0415 про результати розгляду повторної скарги, іншу позовну вимогу щодо визнання протиправним та скасування рішення ДПІ у м. Керчі про застосування штрафних (фінансових) санкцій від 12.02.2008 р. № /3 на суму 297899,31 грн.

Ухвалою ГС АР Крим від 07.07.2008 р. позовна заява в частині визнання протиправним рішення ДПА України від 09.02.2008 р. віх. № 1072/625-0415 про результати розгляду повторної скарги залишена без розгляду.

Подальший розгляд справи здійснювався в межах позовних вимог про визнання протиправним та скасування рішення ДПІ у м. Керчі про застосування штрафних (фінансових) санкцій від 12.02.2008 р. № /3 на суму 297899,31 грн.

Відповідач проти позову заперечує за мотивами, викладеними у відзиві на позов. Просить суд у задоволенні позову відмовити.

Згідно з п. 6 Закону України “Про внесення змін до Кодексу адміністративного судочинства України” № 2953-ІV від 06.10.2005р., що набрав чинність 01.11.2005р., до початку діяльності окружних та апеляційних адміністративних судів адміністративні справи, підвідомчі господарським судам відповідно до Господарського процесуального кодексу України 1991р., вирішують у першій та апеляційній інстанціях відповідні місцеві та апеляційні господарські суди за правилами Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до ст.41 Кодексу Адміністративного судочинства України суд під час судового розгляду адміністративної справи здійснює повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази, заслухавши представників позивача та відповідача, суд -

в с т а н о в и в:

Керченське учбово – виробниче підприємство Українського товариства сліпих «Крим – Пак» зареєстровано як суб’єкт підприємницької діяльності-юридична особа та узято податковий облік в ДПІ в м. Керчі.

31.08.2007 р. працівниками ДПІ у м. Керчі АР Крим проведена позапланова виїзна документальна перевірка дотримання вимог валютного законодавства позивача при здійснені окремої зовнішньоекономічної операції, оформленої контрактом № 706051 від 19.12.2006 р., про що складений відповідний акт перевірки № 1383/2206/03967808.

Під час проведення перевірки відповідачем було виявлено, що позивач – покупець уклав контракт за № 706051 від 19.12.2006 р. з фірмою «КВА MetalPrint GmbН & Co. KG» - продавець на купівлю однієї друкувальної машини по жерсті типу 122А для друку на жерстяні та алюмінієві листи. Загальна вартість контракту складає – 569000,00 євро.

На виконання вищезгаданого контракту позивачем було перераховано через рахунок, відкритий у філії «Відділення ПІБ в м. Керчі АР Крим (рахунок № 2550/978) на адресу нерезидента, як передплата 12.03.2007 р. – 188500,00 євро.

Перевіркою своєчасності та повноти надходження імпорту встановлено, що при нормативному терміни – 10.06.2007 р., товар надійшов по ВМД (тип ІМ 40) № 602000001/7/001277 від 23.07.2007 р. на загальну вартість 543000,00 євро, чим, на думку ДПІ, порушено нормативний термін на 43 дні, що є порушенням ст. 2 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» в частині несвоєчасності надходження імпорту в сумі 18850,00 євро у встановлені законодавством терміни, за яке, відповідно до ст. 4 вищезгаданого закону, передбачено стягнення пені за кожний день прострочення у розмірі 0,3 % від суми вартості несвоєчасно отриманої продукції.

На виконання вищезгаданого контракту позивачем також було перераховано через рахунок, відкритий у філії «Відділення ПІБ в м. Керчі АР Крим (рахунок № 2550/978) на адресу нерезидента, як передплата 20.03.2007 р. – 188500,00 євро.

Перевіркою своєчасності та повноти надходження імпорту встановлено, що при нормативному терміни – 18.06.2007 р., товар надійшов по ВМД (тип ІМ 40) № 602000001/7/001277 від 23.07.2007 р. на загальну вартість 543000,00 євро, чим, на думку ДПІ, порушено нормативний термін на 35 днів, що є порушенням ст. 2 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» в частині несвоєчасності надходження імпорту в сумі 18850,00 євро у встановлені законодавством терміни, за яке, відповідно до ст. 4 вищезгаданого закону, передбачено стягнення пені за кожний день прострочення у розмірі 0,3 % від суми вартості несвоєчасно отриманої продукції.

На підставі акту перевірки ДПІ в м. Керчі винесла рішення № /0 від 31.08.2007 р., яким до Керченського учбово – виробничого підприємства Українського товариства сліпих «Крим – Пак» були застосовані штрафні (фінансові) санкції у розмірі 297899,31 грн.

Позивачем по справі зазначене рішення було оскаржено у апеляційному порядку до ДПА України, за результатами розгляду скарги було рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій залишено без змін.

Розглянувши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача про скасування рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій № /3 від 12.02.2008 р. у розмірі 297899,31 грн. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.

Правовідносини по здійсненню розрахунків в іноземній валюті, регулюються Законами України “Про зовнішньоекономічну діяльність”, “Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті”, Митним Кодексом України та іншими нормативними актами.

Статтею 2 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» у редакції станом на березень 2007 р., встановлено, що імпортні операції резидентів, здійснювані на умовах відстрочення постачання, у випадку якщо таке відстрочення перевищує 90 календарних днів з моменту здійснення авансового платежу або виставляння векселя на користь постачальника продукції (робіт, послуг), що імпортується, вимагають індивідуальної ліцензії Національного банку України.

Згідно ст. 1 Закону України «Про зовнішньоекономічну діяльність» від 16.04.1991 р. з подальшими змінами, моментом здійснення експорту (імпорту) є момент перетину товаром митної межі України або переходу права власності на вказаний товар, що експортується або імпортується, від продавця покупцеві.

Термін «момент перетину товаром митної межі України» визначений Митним кодексом України.

Зокрема, п. 1 ст. 15 названого Кодексу термін «ввезення на Україну і вивіз з України» означає фактичне переміщення через митний кордон України товарів і інших предметів.

Пунктом 3 ст. 15 Митного кодексу України "переміщення через митний кордон України" визначається як ввезення на митну територію України, вивіз з цієї території або транзит через територію України товарів.

Статтями 21, 24 Митного кодексу України встановлено, що товари переміщаються через митний кордон України під митним контролем, і період перебування під митним контролем товарів, що ввозяться на митну територію України з метою вільного використання, визначається з моменту ввезення і до пропуску через митний кордон України.

Момент перетину товаром митної межі України також конкретизує поняття «Пропуск через митний кордон України», що означає дозвіл митниці на використання товарів на митній території України або за межами цієї території з метою, заявленою митницею (п. 4 ст. 15 Митного кодексу України).

Статтею 37 Митного кодексу України встановлено, що переміщення через митний кордон України товарів підлягає митному оформленню, здійснюваному службовими особами митниці з метою забезпечення митного контролю і для застосування засобів державного регулювання ввезення на митну територію України, вивозу за її межі і транзиту через територію України товарів і інших предметів.

Згідно Положенню про вантажну митну декларацію, затвердженому Постановою Кабінету Міністрів України від 09.06 1997 р. N 574, ВМД є заявою, що містить відомості про товари і мету їх переміщення через митний кордон України або зміну митного режиму щодо цих товарів.

Тому суд робить висновок, що оформлена ВМД є не єдиним документом, яким посвідчується факт і дата фактичного переміщення через митний кордон товарів, а документом, що містить відомості про товари і мету їх переміщення через митний кордон України, засвідчує надання суб'єктові зовнішньоекономічної діяльності права на розміщення товарів в певний митний режим і підтверджуючим, а не встановлюючим прав і обов'язків вказаних в ВМД осіб щодо здійснення ними відповідних правових, фінансових, господарських операцій.

Таким чином, перебування під митним контролем товарів не можливо без їх фактичного ввезення на Україну і при цьому первинним є фактичне переміщення товарів через митний кордон України, підставою для якого в режимі імпорту є наявність на вантаж товаросупровідного документа, проставляння на якому відтиснення штампу «під митним контролем» з відповідною датою засвідчує факт і дату перетину митного кордону України.

При таких обставинах датою імпорту є не дата оформлення ВМД, а дата фактичного перетину митного кордону.

Враховуючи викладене, оскільки міжнародна товаро - транспортна накладна б.н. від 22.05.2007 р. свідчить, що товар перетнув митну межу України 22.05.2007 р., при контрольній даті 12.03.2007 р. та 20.03.2007 р., а також те, що відповідно до ВМД типу ІМ 74 від 30.05.2007 р. товар перетнув митну межу та з 30.05.2008 р. знаходився під митним контролем, суд приходить до висновку, що позивач не допускав порушення термінів, передбачених ст. 2 Закони України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті».

Суд зазначає, що відповідно до Указу Президента України №567/94 від 04.10.1994р., суб’єкти підприємницької діяльності при укладенні договорів, у тому числі зовнішньоекономічних контрактів, повинні забезпечувати додержання Міжнародних правил ІНКОТЕРМС., підготовлених Міжнародною торгівельною палатою.

Як вибачається з матеріалів справи, відповідно до зовнішньоекономічного контракту № 706051 від 19.12.2006 р., укладеного між Керченським учбово – виробничим підприємством Українського товариства сліпих «Крим – Пак» та фірмою «КВА MetalPrint GmbН & Co. KG», сторони домовились про поставку обладнання на умовах СІР у відповідності із ІНКОТЕРМС-2000 (а саме: Продавець зобов’язаний за власний рахунок укласти на звичайних умовах договір перевезення товару до узгодженого пункту в названому місці призначення звичайним маршрутом й в звичайно прийнятий спосіб та додатково забезпечити страхування вантажу для усунення ризиків покупця в зв’язку із загибеллю або пошкодженням товару при перевезенні).

Тобто, як тільки товар поступив на територію України, до узгодженого вищевказаним контрактом пункту, обов’язки Продавця по постачанню товару вважаються виконаними, а товар –поставленим в строк прибуття до узгодженого пункту, та з відміткою про це в митному документі.

За таких обставин, суд вважає, що вищезазначене спростовує доводи відповідача про правомірність нарахування штрафних (фінансових) санкцій, а отже позовні вимоги про визнання недійсним та скасування рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій № /3 від 12.02.2008 р. на суму 297899,31 грн. підлягають задоволенню.

У судовому засідання оголошена вступна та резолютивна частини постанови.

Повний текст постанови складений та підписаний 11.07.2008 р.

Приймаючі до уваги викладене, керуючись ст. ст. 158 – 163, п. 4 ст. 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

1.          Позов задовольнити.

2.          Визнати протиправним та скасувати рішення Державної податкової інспекції в м. Керчі № /3 від 12.02.2008 р. про застосування до Керченського учбово – виробничого підприємства Українського товариства сліпих «Крим – Пак», (98302 АР Крим, м. Керч, вул. Кокоріна,59; ідентифікаційний код 03967808) штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 297899,31 грн.

Виконавчий лист видати після вступу постанови в законну силу за заявою сторони, на користь якої ухвалено рішення.

Судом роз’яснено сторонам положення ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно якої Постанова суду, яка набрала законної сили, є обов’язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

У разі неподання заяви про апеляційне оскарження, Постанова набирає законної сили через 10 днів з дня її проголошення.

Якщо після подачі заяви про апеляційне оскарження, апеляційна скарга не подана, Постанова вступає в закону силу через 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Постанова може бути оскаржена в порядку і строки, передбачені ст.. 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Дійсну Постанову направити на адресу сторін рекомендованою кореспонденцією.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Колосова Г.Г.