КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.09.2008                                                                                           № 42/246

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:          Моторного О.А.

суддів:           Кошіля В.В.

Шапрана В.В.

при секретарі           Цецарському А.О.

за участю представників:

від позивача -          Радзівіло Т.О.,

від відповідача -          не з’явились,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Сучасний дім-1"

на рішення Господарського суду м.Києва від 08.07.2008

у справі № 42/246 (Паламар П.І.)

за позовом                               Акціонерної енергопостачальної компанії "Київенерго"

до                                                   Товариства з обмеженою відповідальністю "Сучасний дім-1"

про                                                  стягнення боргу, сум за прострочення виконання боржником грошового зобов"язання, ціна позову 142084,66 грн.

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача 114077,37 грн. боргу за спожиту теплову енергію, 24 688,80 грн. інфляційної складової боргу, 3 318,50 грн. 3% річних.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 08.07.2008 у справі № 42/246 позов задоволено повністю, судові витрати покладено на відповідача.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, відповідач звернувся з апеляційною скаргою до Київського апеляційного господарського суду, в якій просить його скасувати та прийняти нове рішення про відмову в позові.

Апеляційний господарський суд, розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши наявні матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, встановив наступне:

16.06.2006 між сторонами у справі було укладено договір № 230243 на постачання теплової енергії у гарячій воді, згідно умов якого позивач зобов’язався постачати теплову енергію у вигляді гарячої води до належного відповідачу жилого будинку по вул. Маршала Тимошенка, 21, корпус 3 у м. Києві для потреб опалення та гарячого водопостачання в обсязі 4109,4 Гкал/рік, а відповідач – забезпечувати не пізніше 10 числа місяця, наступного за розрахунковим, сплату коштів від населення за фактично спожиту теплову енергію на транзитний рахунок ГІОЦ КМДА, до 25 числа поточного місяця оплачувати вартість теплової енергії, спожитої орендарями.

Відповідно до п. 4 договору строк дії договору встановлений з дня його підписання до 31.12.2006 та вважається пролонгованим на кожний наступний рік, якщо за місяць до його закінчення про припинення договору не буде письмово заявлено однією із сторін. Сторонами не надано доказів припинення договору.

Облік споживання теплової енергії передбачено проводити розрахунковим способом.

Як вбачається з матеріалів справи, за період з жовтня 2006 р. по травень 2008 р. позивач поставив відповідачу згідно договору теплову енергію на суму 325 445,47 грн., а відповідачем сплачено лише 211 368,20 грн. Таким чином, сума боргу складає 114 077,37 грн.

Згідно статей 525, 526 ЦК України зобов’язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від виконання зобов’язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов’язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Враховуючи вищевикладене, суд першої інстанції правомірно задовольнив позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача 114 077,37 грн. боргу, 24 688,80 грн. інфляційної складової боргу та 3 318,50 грн. 3% річних.

Доводи відповідача про відсутність у нього обов’язку по оплаті теплової енергії, споживання якої здійснюється мешканцями належного йому будинку, суперечить вимогам ч. 2 ст. 24, ч. 2 ст. 25, ст. 29 Закону України „Про житлово-комунальні послуги” щодо обов’язків балансоутримувача та управителя жилого будинку.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийняв обґрунтоване та правильне рішення про задоволення позовних вимог, тому апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю „Сучасний дім-1” не підлягає задоволенню, а рішення Господарського суду міста Києва від 08.07.2008 у справі № 42/246 не підлягає скасуванню.

Відповідно до викладеного, керуючись ст. 101, п. 1 ст. 103, ст. 105 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1.          Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю „Сучасний дім-1” залишити без задоволення, рішення Господарського суду міста Києва від 08.07.2008 у справі № 42/246- без змін.

2.          Матеріали справи № 42/246 повернути до Господарського суду міста Києва.

Головуючий суддя                                                                      Моторний О.А.

Судді                                                                                          Кошіль В.В.

Шапран В.В.