ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.11.08 Справа № 8/357/07-7/374/08

Суддя Кутищева Н.С.

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю “Східні регіони”, м. Київ

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю “Гофра Стиль Запоріжжя”, м. Енергодар Запорізька область

про стягнення 27381,04 грн.

Суддя Кутіщева Н.С.

Представники:

від позивача - Косаревська О.М., довір. № 5 від 12.05.2008 року;

від відповідача - не з’явився

СУТЬ СПОРУ :

Заявлено позов про стягнення з відповідача на користь позивача 27381 грн. 04 коп., які складаються з 26623 грн. 90 коп. основного боргу та 757 грн. 14 коп.–3% річних.

Відповідач проти заявлених позовних вимог заперечив, у відзиві на позов вказує, що поставки гофротари здійснювалися відповідачем на підставі здійсненої позивачем передоплати, в кількості та в строки, які вказувалися останнім. Договір купівлі-продажу або поставки сторонами не укладався, строки, порядок та кінцева дата поставки сторонами не узгоджувалася. Відповідач вказує, що позивач не вимагав здійснити поставку товару та ухилявся від отримання недопоставленого товару. Просить в позові відмовити.

Ухвалою суду від 12.09.2008р. позовна заява прийнята до провадження, судове засідання призначено на 15.10.2008 р.

Відповідач в судове засідання 15.10.2008 року не з’явився та не надав суду витребувані документи. Ухвала господарського суду № 8/357/08-7/374/08 від 12.09.2008 року спрямовувалась за адресою відповідача: 71303, Запорізька область, м.Кам’янка-Дніпровська, вул. Промислова,1, яка зазначена Товариством з обмеженою відповідальністю “Східні регіони” у позовній заяві. Позивачем надана суду довідка Головного управління статистики у Запорізькій області № 15-7/4378 від 04.09.2008 року, відповідно до якої відповідач зареєстрований за адресою: 71500, Запорізька область, м.Енергодар, вул.Курчатова, 16/125.

На підставі ст.77 ГПК України судове засідання по справі № 8/357/07-7/374/08 ухвалою від 15.10.2008 року відкладено на 10.11.2008 року; цією ж ухвалою зобов’язано позивача направити копію позовної заяви за юридичною адресою Товариства з обмеженою відповідальністю “Гофра Стиль Запоріжжя”.

Від ТОВ “Східні регіони” 07.11.2008 року до суду надійшла заява про уточнення позовних вимог, в якій позивач підтримав вимоги з підстав, викладених у позові, в обґрунтування вимог вказує, що на виконання угоди, укладеної сторонами шляхом обміну відповідними документами, згідно рахунку –фактури № ГС-0000026 від 27.03.2006 р., пред’явленого відповідачем, здійснив передоплату в розмірі 80000 грн. за товар –гофротару. Відповідачем поставлено товар на суму 53376 грн. 10 коп. Решту оплаченого товару товариство “Гофра Стиль Запоріжжя” не поставило. Позивач просить стягнути з відповідача 26623 грн. 90 коп. попередньої оплати. Крім того, у відповідності до ст. 536 ЦК України заявлено до стягнення 3164 грн.46 коп. відсотків за користування чужими коштами за період з 22.09.2007 р. по 10.11.2008 р.

Позивач підтримує позовні вимоги, обґрунтовуючи їх ст. ст. 207, 536, 625, 670 Цивільного кодексу України, ст.ст. 1, 54 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідач 10.11.2008 р. в судове засідання не з’явився, вимоги суду, викладені в попередній ухвалі суду, не виконав, свого повноважного представника в судове засідання без поважних причин не направив.

Згідно п. 26.4.7-1 Роз’яснення президії Вищого господарського суду України № 04-5/609 від 31.05.2002 р. “Про внесення змін і доповнень і про визнання таким, що втратило чинність, деяких роз’яснень президії Вищого арбітражного суду України”, особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце її розгляду судом, якщо ухвалу про порушення провадження у справі надіслано за поштовою адресою, зазначеною у позовній заяві.

У відповідності із ст. 93 ЦК України, місцезнаходження юридичної особи визначається місцем його державної реєстрації, якщо інше не встановлено законом.

Згідно ст. 22 ГПК України, сторони зобов’язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного та об’єктивного дослідження всіх обставин справи.

Відповідно до ст. 33 ГПК України, обов’язок доказування і подання доказів покладається на сторони. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Докази додаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Неявка відповідача чи його представника в судове засідання не звільняє відповідача від виконання вимог суду, викладених в попередніх ухвалах суду і направлення суду витребуваних матеріалів. Це відповідачем не було виконано.

Згідно ст. 75 ГПК України, якщо відзив на позовну заяву і витребувані господарським судом документи не подано, справу може бути розглянуто за наявними в ній матеріалами, якщо їх достатньо для вирішення спору по суті. Відповідач свої зобов’язання не виконав, не скористався без поважних причин правом на захист своїх інтересів.

За усним клопотанням представника позивача судове засідання ведеться без застосування технічних засобів фіксації судового процесу.

Справу розглянуто в порядку ст. 75 ГПК України за наявними в ній матеріалами.

Розгляд справи закінчено 10.11.2008 р. оголошенням вступної та резолютивної частин рішення.

Вивчивши матеріали справи, вислухавши пояснення представника позивача, суд

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до ч.1 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов’язків.

Згідно із ч.1 ст.207 Цивільного кодексу України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

Господарським судом встановлено, що в березні 2006 року позивач направив відповідачеві факсимільним зв’язком заявку на поставку гофротари. Товариством з обмеженою відповідальністю “Гофра Стиль Запоріжжя” було виписано рахунок-фактуру № ГС-0000026 від 27.03.2006 року.

ТОВ “Східні регіони” 31.03.2006 року перерахувало ТОВ “Гофра Стиль Запоріжжя” 80000 грн. за гофротару на підставі вказаного рахунку-фактури. Копії рахунку та банківської виписки позивача залучені до матеріалів справи (а.с.8-9).

Відповідач відвантажив позивачу товар на загальну суму 53376,10 грн., що підтверджується залученими до матеріалів справи наступними видатковими накладними:

№ ГС-0000083 від 13.04.2006р. на суму 1300грн.

№ ГС-0000085 від 17.04.2006р. на суму 5200грн.

№ ГС-0000084 від 21.04.2006р. на суму 2925грн.

№ ГС-0000108 від 28.04.2006р. на суму 5643грн.

№ ГС-0000109 від 04.05.2006р. на суму 3000грн.

№ ГС-0000112 від 15.05.2006р. на суму 3049,30грн.

№ ГС-0000119 від 18.05.2006р. на суму 6600грн.

№ ГС-0000131 від 24.05.2006р. на суму 1950грн.

№ ГС-0000185 від 09.06.2006р. на суму 3882грн.

№ ГС-0000194 від 21.06.2006р. на суму 6431,10грн.

№ ГС-0000230 від 02.08.2006р. на суму 954,20грн.

№ ГС-0000231 від 09.08.2006р. на суму 928,20грн.

№ ГС-0000233 від 14.08.2006р. на суму 1926,60грн.

№ ГС-0000241 від 23.08.2006р. на суму 1640,60грн.

№ ГС-0000240 від 21.08.2006р. на суму 1300грн.

№ ГС-0000243 від 05.09.2006р. на суму 1527,50грн.

№ ГС-0000242 від 01.09.2006р. на суму 1300грн.

№ ГС-0000245 від 11.09.2006р. на суму 1400грн.

№ ГС-000050 від 19.09.2006р. на суму 808,60грн.

№ ГС-0000248 від 14.09.2006р. на суму 1610грн. (а.с.10-26)

Відповідно до ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов.

Як вбачається із залучених до справи копій вищезазначених накладних, вони містять: найменування предмету поставки, кількість, ціну та суму до оплати, отже на їх підставі між сторонами виникли зобов’язальні відносини з купівлі-продажу. Крім того, слід зазначити, що накладні скріплені відбитками печаток сторін та підписами представників товариств, що не оспорюється сторонами у справі.

Відповідно до ст. 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Вищевикладене дозволяє зробити висновок, про те, що обов’язки відповідача полягають у поставці товару позивачеві, а обов’язки позивача - у отриманні товару та сплаті його вартості.

Згідно із ч.ч.1,2 ст.538 Цивільного кодексу України, виконання свого обов'язку однією із сторін, яке відповідно до договору обумовлене виконанням другою стороною свого обов'язку, є зустрічним виконанням зобов'язання. При зустрічному виконанні зобов'язання сторони повинні виконувати свої обов'язки одночасно, якщо інше не встановлено договором, актами цивільного законодавства, не випливає із суті зобов'язання або звичаїв ділового обороту.

Враховуючи положення ст.538 Цивільного кодексу України, господарський суд дійшов висновку, що в даному випадку мало місце зустрічне виконання зобов'язання: поставка товару повинна була здійснена одночасно із перерахуванням позивачем суми передоплати за товар. Проте, відповідачем одночасно із оплатою позивачем товару-31.03.2006 року не виконано свій зустрічний обов’язок із поставки позивачеві товару, а здійснена часткова поставка товару з 13.04.2006 року та 14.09.2006 року на суму 53376 грн. 10 коп.

У відповідності із ч.1 ст.670 Цивільного кодексу України якщо продавець передав покупцеві меншу кількість товару, ніж це встановлено договором купівлі-продажу, покупець має право вимагати передання кількості товару, якої не вистачає, або відмовитися від переданого товару та його оплати, а якщо він оплачений, - вимагати повернення сплаченої за нього грошової суми.

Позивач звернувся до господарського суду із позовною заявою про стягнення із відповідача 26623 грн. 90 коп. - вартості недопоставленого Товариством з обмеженою відповідальністю “Гофра Стиль Запоріжжя”, але оплаченого Товариством з обмеженою відповідальністю “Східні регіони” товару (тобто повернути суму предоплати, на яку не поставлений товар).

ТОВ “Східні регіони” не надало суду доказів звернення до відповідача в порядку ст.670 Цивільного кодексу України, на момент порушення провадження у справі № 8/357/07, із вимогою про повернення сплаченої за неотриманий товар грошової суми у розмірі 26623 грн. 90 коп. Позивач не вимагав від відповідача повернення вказаної, сплаченої за товар грошової суми, а листом № 23 від 08.09.2008 року лише запитував у ТОВ “Гофра Стиль Запоріжжя” про його можливість поставити товар. Тобто , у відповідача відсутнє грошове зобов’язання перед ТОВ “Східні регіони”, а існує зоов’язання з поставки товару на суму 26623 грн. 90 коп.

Відповідно до ст.193 Господарського кодексу України та ст.526 ЦК України суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов’язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

У зв’язку із неотриманням позивачем, станом на 10.11.2008 року, від Товариства з обмеженою відповідальністю “Гофра Стиль Запоріжжя” товару на суму 26623 грн. 90 коп., який 31.03.2006 року оплачений Товариством з обмеженою відповідальністю “Східні регіони”, позовні вимоги в частині стягнення 26623 грн. 90 коп. слід задовольнити.

Стосовно вимоги позивача про стягнення з відповідача на підставі ст.536 ЦК України відсотків за користування чужими грошовими коштами в розмірі, визначеному ст.1048 ЦК України, за період з 22.09.2007 року по 10.11.2008 року, у сумі 3164 грн. 46 коп. слід зазначити наступне. Позивач вважає звернення 06.09.2007 року до суду із позовною заявою про стягнення 26623 грн. 90 коп. (різниці між грошовою сумою сплаченою ним за товар та вартістю отриманого товару) вимогою до відповідача про виконання відповідного грошового зобов’язання. У зв’язку із чим, за твердженням ТОВ “Східні регіони”, у нього виникло на підставі ст.536 ЦКУ та ст. 1048 ЦКУ право на стягнення суми відсотків за користування чужими коштами. Проте, з такою позицією позивача господарський суд не погоджується, оскільки позовна заява є письмовим зверненням до суду за захистом вже порушеного права, в даному випадку права на отримання товару від Товариства з обмеженою відповідальністю “Гофра Стиль Запоріжжя”, що був сплачений позивачем. У відповідності із ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За своєю правовою природою стягнення в порядку ст.625 ЦК України трьох процентів річних є платою за користування чужими грошовими коштами, тобто ст.625 ЦКУ та ст.536 ЦКУ кореспондуються. Таким чином, ст.625 ЦК України передбачає відповідальність за неналежне виконання грошового зобов’язання, яке відсутнє у відповідача перед позивачем, оскільки ТОВ “Гофра Стиль Запоріжжя” мало обов’язок поставити товар. Враховуючи викладене, слід відмовити позивачеві у задоволенні позовної вимоги про стягнення з відповідача 3164 грн. 46 коп. трьох процентів річних, поскільки звернення до суду це не є вимогою до відповідача виконати зобов’язання, а є звернення за захистом порушеного права.

Відповідно до вимог ст. ст. 44, 49 ГПК України судові витрати, у зв’язку із частковим задоволенням позову, покладаються на відповідача у такому розмірі: 266 грн. 24 коп. державного мита та 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Керуючись ст.ст. 526, 538 Цивільного кодексу України, ст. ст. 3, 22, 33, 34, 43, 44, 49, 75, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1.          Позов задовольнити частково.

2.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю “Гофра Стиль Запоріжжя”(71500, Запорізька область, м.Енергодар, вул. Курчатова, б.16, кв. 125; код за , р/р 0275 в Енергодарській філії ВАТ Банк “БІГ Енергія”, МФО 313764) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “Східні регіони” (03150, м. Київ, вул.Предславинська, б. 34-Б, код за , р/р 562 у філії “Відділення Промінвестбанку м.Дніпропетровськ”, МФО 305437) 26623 грн. 90 коп. грн. основного боргу, 266 грн. 24 коп. державного мита та 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Видати наказ.

В решті позову відмовити.

Рішення вступає в законну силу через 10 днів з дня його прийняття.

Суддя Н.С. Кутіщева