ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2008 р.

Справа № 12/226

за позовом ВАТ "Оріана" вул.Євшана,9,м.Калуш,Калуський район, Івано-Франківська область,77300

до відповідача ЗАТ "Меркурій Холдинг групп" пр.Л.Українки, 16а/97,м.Калуш,Калуський район, Івано-Франківська область,77300

про немайнові спори (розірвання договору)

Представники:

Від позивача : не з"явився .

Від відповідача: Попадинець Л.П.,, (довіреність №5 від 27.04.07р. - представник)

Від відповідача:: Скачко Н.С.,, (довіреність №1 від 21.01.08р. - представник)

СУТЬ СПОРУ: заявлено позов про розірвання договору оренди від 10.12.2003 р. та повернення переданих по вказаному договору об"єктів нерухомості .

В обгрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що спірний договір не посвідчений нотаріально , не проведено державної реєстрації в органах БТІ, не проведення на момент укладення договору оренди та передачі майна експертної оцінки майна та на заборону органам управління боржника (ВАТ "Оріана") передавати нерухомість в оренду без погодження з судом , вчинену ухвалою господарського суду Івано-Франківської області від 04.06.2003 року по справі про банкрутство ВАТ "Оріана".

Представник позивача в судове засідання не з"явився , хоча про час та місце судового розгляду був належним чином повідомлений .

Представники відповідача проти позову заперечили , вказали на відсутність правових підстав для розірвання спірного договору , а також на те , що спірний договір укладено з дотриманням сторонами вимог чинного законодавства України .

Розглянувши матеріали справи , вислухавши представників сторін , оцінивши зібрані в справі докази та надавши їм належної правової оцінки , суд встановив наступне .

На підставі договору оренди від 10.12.03 , укладеного між ВАТ "Оріана" (орендодавець) та ЗАТ "Меркурій Холдинг групп" (орендар) , відповідачу передано в користування нежилі приміщення: корпус 760 Б-3 (інв.№269309) площею 952 кв.м.;корпус 760 Б-7 (інв.№269289) площею 508,8 кв.м.с; корпус 760 Б-9 (інв.№269241) площею 625,3 кв.м.; корпус 760 Б-16 (інв.№269265) площею 270 кв.м.; корпус 760 Б-1 (інв.№581869) площею 666 кв.м. Для здійснення ремонтно –будівельних робіт, розташовані в промисловій зоні м.Калуша.

Даний факт підтверджується оглядом в судовму засіданні фотокопії зазначеного договору , та акту прийому-передачі майна в оренду за договором від10.12.2003р. №969, в якому зазначено адміністративно побутовий корпус- корпус 760 Б-1 вартістю 183050грн.; склад матеріалів - корпус 760 Б-7 вартістю 55170грн; РММ - корпус 760 Б-9 вартістю 80890грн; склад матеріалів - корпус 760 Б-3 вартістю 105130 грн ;навіс- корпус 760 Б-16 вартістю 20130грн .

Вартість об'єктів, що передається в оренду , визначається згідно висновку про вартість об'єкта незалежної експертизи,що проводиться на момент передачі(додаток до договору).Згідно висновку про вартість об'єкту у відповідності до звіту про оцінку будівель адміністративно-виробничого призначення ВАТ "Оріана" ДП "фірма "Аверс", проведеного експертно-консалтинговою фірмою "ЕКА Захід", ринкова вартість будівель адміністративно-виробничого призначення становить 492860 грн.

Пунктом 4 Договору визначений порядок та строки розрахунків, зокрема орендна плата на час підписання визначена в сумі згідно з розрахунком наведеним в додатку №1 до договору, а орендна плата сплачується після підписання акту прийому-передачі передоплатою не пізніше 5-го числа місяця , за який вноситься плата.

За змістом ч.3ст. 5 Цивільного кодексу України якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов'язків, що виникли з моменту набрання ним чинності.

Наведене дає підстави для висновку про те , що до спірних правовідносин застосовуються положення глави 25 Цивільного кодексу УРСР в редакції , чинній на момент укладення спірного догоовру .

При цьому суд не приймає до уваги твердження позивача щодо застосування до спірних відносин положень Цивільного кодексу України , оскільки п.4 Прикінцевих та Перехідних положень Цивільного кодексу України визначено , що Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності.

У відповідності до вимог ст. 269 Цивільного кодексу УРСР, чинного на час укладення спірного договору, наймодавець може пред'явити в суді, арбітражі або в третейському суді вимогу про дострокове розірвання договору найму, якщо наймач:

1) користується майном не відповідно до договору або призначення майна;

2) навмисно або з необережності погіршує стан майна;

3) не вніс плати протягом трьох місяців з дня закінчення строку платежу, а за договором побутового прокату - протягом одного місяця, якщо більш короткі строки не установлені типовим договором;

4) не зробить капітального ремонту в тих випадках, коли за законом або за договором капітальний ремонт лежить на обов'язку наймача.

Аналізуючи вищенаведену правову норму , суд приходить до висновку про те , що перелік підстав розірвання договору найму є вичерпним . Обґрунтування позивача та його посилання на невідповідність договору оренди нормам Закону, на думку суду є надуманими та такими , що не відповідають фактичним обставинам справи.

Так , суд не приймає до уваги твердження позивача про те , що спірний договір укладено в супереч забороні органам управління боржника (ВАТ "Оріана") передавати нерухоме майно балансовою вартістю понад 1 відсоток в оренду без погодження з судом, вчинену ухвалою господарського суду Івано-Франківської області від 04.06.2003 року по справі про банкрутство ВАТ "Оріана", так як вартість майна не перевищує 1 відсотка статутного фонду боржника а позивачем не доведено зворотного.

Твердження позивача щодо відсутності визначення в договорі ціни, спростовується самим договором, в якому п.п.4.1-4.4 визначений порядок та строки розрахунків, зокрема орендна плата на час підписання визначена в сумі згідно розрахунком наведеним в додатку №1 до даного договору і становить 22219 грн. річної орендної плати, в тому числі за перший місяць- 2255 грн з ПДВ.

Щодо порушення Методики розрахунку та порядку визначення плати за оренду майна, при визначені вартості орендованого майна, на яке вказує позивач, то даний факт позивачем в суді не доведено та не надану суду доказів в обґрунтування таких тверджень. Зокрема, не надано доказів, що при проведені оцінки майна експертом порушено норми Закону України "Про оцінку майна, майнових прав і професійну оціночну діяльність" та інші нормативні акти , якими регулюється вказаний вид діяльності .

Стосовно твердження позивача про те , що спірний договір не посвідчений нотаріально та не проведено державної реєстрації в органах БТІ у відповідності до ст. ст.793,794 ЦК України , суд вважає за необхідне зазначити наступне .

Пунктом 4. Цивільного кодексу України встановлено,що норми Цивільного кодексу України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності.

Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності,не можуть бути прийнятими до уваги, так як правовідносини що виникли при укладені спірного договору оренди врегульовані нормами Цивільного кодексу УРСР. Крім того,стаття 58 Конституції України ( 254к/96-ВР ) встановлює, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Рішенням Конституційного Суду України у справі за конституційним зверненням Національного банку України дано офіційне тлумачення положення ч. 1 ст. 58 Конституції України ( 254к/96-ВР ) (справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів) та зазначено, що цей конституційний принцип може поширюватись на закони та інші нормативно-правові акти, які пом'якшують або скасовують відповідальність юридичних осіб. Проте, надання зворотної дії в часі таким нормативно-правовим актам може бути передбачено шляхом прямої вказівки про це в законі або іншому нормативно-правовому акті.

Цивільним кодексом України не передбачено поширення вимог ст. ст.793,794 ЦК України на правовідносини , що виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України , тому обґрунтування позивача в цій частині не відповідають дійсності.

За змістом ст.33 кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Зважаючи на той факт , що позивачем не подано суду підстав розірвання спірного договору , перелік яких наведено у ст. 269 Цивільного кодексу УРСР, чинного на час укладення спірного договору, суд вважає за правильне в позові відмовити .

Керуючись ст.ст.58 , 124 Конституції України, ст.269 Цивільного кодексу УРСР,ст.5 та пунктом 4 прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України,ст.ст. 33 , 49, 82-84 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

в позові відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття, у разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, воно набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня підписання повного рішення, оформленого відповідно до статті 84 Господарського процесуального кодексу України.

рішення підписано :

Виготовлено в АС "Діловодство суду"

________________