У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

20 лютого 2008 р. Справа № 14/11-08/02-2а

Суддя господарського суду Залімський І.Г. , розглянувши матеріали справи

за позовом:Вінницького обласного комунального підприємства теплових мереж "Вінницятеплокомуненерго" (вул. 600-річчя, 13, м. Вінниця, 21021)

до:Комунального підприємства Вінницької міської ради «Вінницяміськтеплоенерго»(вул. 600-річчя, 13, м. Вінниця, 21100)

про стягнення 2364449 грн. заборгованості за теплопостачання

ВСТАНОВИВ :

До господарського суду Вінницької області надійшла позовна заява №13 від 15.02.08.

Розглянувши дану позовну заяву, суд дійшов висновку, що вона підлягає поверненню виходячи з наступного.

Відповідно до ст.54 ГПК України позовна заява повинна містити виклад обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, доказів, що підтверджують викладені в заяві обставини, обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються, законодавство, на підставі якого подається позов.

Проте, в порушення вказаних норм, позивач не зазначив та не надав доказів, які б підтверджували наявність заборгованості відповідача по укладеному між сторонами договору від 01.09.05 про надання послуг.

Так, з тексту вказаного договору вбачається, що його предметом є надання позивачем відповідачу послуг по виробництву теплової енергії - готової продукції, призначеної для корисного споживання відповідними категоріями споживачів.

Разом з тим, позивач в своєму позові, як на доказ отримання відповідачем вказаних послуг, посилається на акт виконаних робіт від 04.10.05, в якому, проте, відсутній такий показник як "надання послуг по виробництву теплової енергії", а зазначені в акті показники предметом договору від 01.09.05 не є.

До того ж, посилаючись в позовній заяві на наявність у відповідача заборгованості в розмірі 2364449,00 грн. та надавши акт виконаних робіт, позивач не зазначив якими саме доказами підтверджується вартість перелічених в акті показників та не надав відповідних доказів.

Також позивачем не вказано обставин виконання сторонами договору від 01.09.05 та не зазначено і не надано доказів на підтвердження таких обставин.

Позивачем не надано доказів сплати державного мита у встановленому розмірі.

Так, відповідно до ст.3 Декрету КМУ “Декрету Кабінету Міністрів “Про державне мито“, держмито з вимог майнового характеру сплачується у розмірі 1% від ціни позову, але не менше 6 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і не більше 1500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто не менше 102 грн. і не більше 25500 грн. Оскільки розмір заборгованості про стягнення якої заявлено позов, складає 2364449 грн., державне мито має бути сплачено в розмірі 23644,49 грн., натомість платіжним дорученням №35 від 15.02.08 до державного бюджету було перераховано держмито в сумі 23644 грн.

На підставі викладеного, керуючись п. п. 3, 4 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України, -

УХВАЛИВ :

1. Позовну заяву №13 від 15.02.08 разом з матеріалами повернути позивачу.

2. У відповідності з п. 2 ст. 8 Декрету Кабінету Міністрів України “Про державне мито” від 21.10.93 р. № 7-93 державне мито у сумі 23644 грн., перераховане за платіжним дорученням № 35 від 15.02.2008 р. , підлягає поверненню.

3. У відповідності з п. 2 ст. 8 Декрету Кабінету Міністрів України "Про державне мито" від 21.10.93 р. № 7-93 та п. 13 Постанови Кабінету Міністрів України № 1258 від 21.12.2005р. "Про затвердження Порядку оплати витрат з інформаційно-технічного забезпечення судових процесів, пов'язаних з розглядом цивільних та господарських справ, та їх розмірів" витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 118 грн., перераховане за платіжним дорученням № 36 від 15.02.2008 р. , підлягають поверненню.

4. Ухвалу надіслати позивачу.

5. Копію ухвали надіслати відповідачу.

Суддя Залімський І.Г.