СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"06"
лютого 2008 р.

Справа  № 16/302-07-8405

Господарський
суд Одеської області

У складі судді
-Желєзної С.П.

Секретаря
судових засідань -Шевченко Г.В.

За
участю представників сторін:

Від
позивача:          Корнєєва Т.В. за дов. №49 від
14.06.2006р.;

Від
відповідача:      Михальчук
І.О. за дов. від 04.12.2007р.;

Розглянувши
у відкритому судовому засіданні справу (з оголошенням перерви згідно ст.77 ГПК
України) за позовом міського управління житлово-комунального господарства м.
Іллічівськ до суб'єкта підприємницької діяльності -фізичної особи ОСОБА_1 про
розірвання договору оренди та виселення, -

ВСТАНОВИВ:

Міське
управління житлово-комунального господарства м. Іллічівська звернулося до
господарського суду Одеської області з позовними вимогами до суб'єкта
підприємницької діяльності -фізичної особи ОСОБА_1 (далі по тексту СПД ОСОБА_1)
про розірвання договору оренди від 01.07.2006р. та виселення відповідача з
нежитлового приміщення, загальною площею 113,5 кв.м., розташованого за адресою:
м. Іллічівськ, вул.. Леніна, б. 19/132-Н. Свої вимоги  позивач обґрунтовує  користуванням відповідачем об'єктом оренди
всупереч договору, що  свідчить про
невиконання орендарем прийнятих на себе за договором зобов'язань та надає
міському управлінню житлово-комунального господарства м. Іллічівська право
вимагати розірвання договору оренди.

Відповідач
повністю заперечує проти заявлених позовних вимог, посилаючись на їх
безпідставність та необґрунтованість.

У
судовому засіданні 05.12.2007р. відповідачем було заявлено клопотання про
зупинення провадження у даній справі до розгляду Одеським окружним
адміністративним судом по суті пов'язаної з нею адміністративної справи
№2-а-4358/07 за позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету Іллічівської міської
ради, Інспекції  архітектурно-будівельного
контролю про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, скасування
рішення виконавчого комітету
Іллічівської міської ради від 23.11.2006р. №1433 та зобов'язання надати
позивачу дозвіл на виконання  будівельних
робіт. Дане клопотання було судом відхилено з огляду предмет спору по даній
справі, який ґрунтується на виконанні орендарем прийнятих на себе за договором
оренди нежитлового приміщення зобов'язань, що виключає будь-яке вплинення
результатів розгляду  адміністративної справи
№2-а-4358/07 на результати вирішення спору по даній справі.

Дослідивши
матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив
наступне.

01.07.2006р.
між міським управлінням житлово-комунального господарства м. Іллічівська
(Орендодавець) та СПД ОСОБА_1 (Орендар) було укладено договір оренди
нежитлового приміщення, відповідно до умов п.п. 1.1., 2.1. якого позивач
передає, а відповідач -приймає в строкове (до 01.06.2007р.) платне користування
нежитлове приміщення, площею 113,5 кв.м., розташоване за адресою: м.
Іллічівськ, вул. Леніна 19 для використання під кафе-бар.

Відповідно
до ст. 2 Закону України “Про оренду державного та комунального майна” від
10.04.1992р. №2269-ХІІ (в редакції Закону України від 14.03.1995р. N 98/95-ВР)
орендою є засноване на договорі строкове платне користування майном, необхідним
орендареві для здійснення підприємницької та іншої діяльності.

Ст.
764 Цивільного кодексу України  від 16
січня 2003 року N 435-IVП передбачено, що
якщо   наймач   продовжує
користуватися   майном   після закінчення  строку договору найму,  то, за відсутності заперечень наймодавця
протягом одного місяця,  договір
вважається  поновленим на строк, який був
раніше встановлений договором.

Відповідно
до ч. 2 ст. 17 Закону України “Про оренду державного та комунального майна” від
10.04.1992р. №2269-ХІІ (в редакції Закону України від 14.03.1995р. N 98/95-ВР)
термін договору оренди визначається за погодженням сторін. У разі відсутності
заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом
одного місяця після закінчення терміну дії договору він вважається продовженим
на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Наведені
законодавчі положення знайшли своє відображення і в умовах п.2.2 договору
оренди від 01.07.2006р., укладеного між сторонами по справі.

Як
вбачається з пояснень представників сторін, за умови відсутності заперечень з
боку учасників договору оренди від 01.07.2006р., договірні відносини
продовжували існувати між сторонами по справі після закінчення строку дії
договору оренди, у зв'язку з чим договір, відповідно до закону та умов
договору, вважається пролонгованим на новий термін та на тих самих умовах.

Звертаючись
до господарського суду з даними позовними вимогами, позивач посилається на
нецільове використання відповідачем об'єктом оренди, що є порушенням вимог 525,
526, 773 Цивільного кодексу України, ст. ст. 193, 285 Господарського кодексу
України та, відповідно до положень 783 Цивільного кодексу України, є підставою
для розірвання договору оренди від 01.07.2006р.

На
підтвердження правомірності своїх доводів позивач посилається на акти
обстеження технічного стану приміщення кафе “Весна” за адресою вул.. Леніна
19,  складені працівниками ЖЕУ-2
(а.с.17-24), а також акт обстеження від 21.08.2007р., складений комісією, утвореною
міським управлінням житлово-комунального господарства м. Іллічівська, якими
встановлений факт необхідності
проведення ремонтних робіт для запобігання  псуванню об'єкта оренди.

Листом
від 16.10.2007р. за №631, посилаючись на невиконання умов договору оренди від
01.07.2006р.,  міським управлінням
житлово-комунального господарства м. Іллічівська було запропоновано СПД ОСОБА_1
достроково розірвати договір оренди від 01.07.2006р. та звільнити орендоване
приміщення  в строк до 31.10.2007р..  Дане звернення позивача було залишено СПД
ОСОБА_1 без задоволення, що і змусило міське управління житлово-комунального
господарства м. Іллічівська  звернутися
до господарського суду Одеської області з даними позовними вимогами.

Відповідно
до вимог ч.6 ст. 283 Господарського
кодексу України, до відносин оренди застосовуються відповідні
положення  Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. Згідно ч.3 ст..291
Господарського кодексу України, договір оренди може бути достроково розірваний
з підстав, передбачених Цивільним кодексом України для  розірвання
договору найму.

Приписами
статті  783 Цивільного кодексу України
встановлено, що наймодавець має право вимагати розірвання договору найму, якщо:

1)
наймач користується річчю всупереч договору або призначенню речі;

2)
наймач без дозволу наймодавця передав річ у користування іншій особі;

3)
наймач своєю недбалою поведінкою створює загрозу пошкодження речі;

4)
наймач не приступив до проведення капітального ремонту речі, якщо обов'язок
проведення капітального ремонту був покладений на наймача.

Даною
законодавчою нормою встановлений вичерпний перелік основаній, по  яким наймодавець має право вимагати
розірвання договору найму.

Стверджуючи
про порушення відповідачем умов п.п. 3.2.1., 3.2.3., 3.2.4. договору оренди,
якими передбачені обов'язки Орендаря утримувати приміщення згідно з
санітарними, протипожежними правилами, використовувати приміщення у
відповідності з його призначенням і для цілій, передбачених договором та
проводити поточний ремонт приміщення, позивач наполягає на застосуванні
положень ч.1 ст. 783 Цивільного кодексу України, якою передбачено право
Орендодавця вимагати розірвання договору оренди з підстав користування
відповідачем об'єктом оренди всупереч договору або призначенню речі.

Як
вбачається з матеріалів справи, з 2003 року СПД ОСОБА_1 була Орендарем  нежитлового приміщення кафе-бару “Весна”,
загальною площею  113,5 кв.м.,
розташованого за адресою: м. Іллічівськ, вул.. Леніна 19.

Після
прийняття рішення про реконструкцію об'єкту оренди, СПД ОСОБА_1 звернулася до
органів місцевого самоврядування з метою отримання відповідних дозволів та
узгоджень.

Так,
листом від 13.08.2003р. за №1027  міським
управлінням житлово-комунального господарства м. Іллічівська була надана
відповідачу згода на реконструкцію кафе “Весна” з розширенням орендованої
площі. Управлінням архітектури та містобудування Іллічівської міської ради було
надано попереднє погодження за №013 від 14.08.2003р. місця розташування
прибудови до кафе “Весна” для його розширення та реконструкції літнього бару з
майданчиком під магазин промислових товарів на землях Іллічівської міської
ради, загальною площею 0,030 га на умовах оренди земельної ділянки.

Згідно
витягу з протоколу №33 постійної комісії з будівництва, врегулюванню земельних
відносин, охорони навколишнього середовища і житлово-комунального господарства
Іллічівської міської ради 24 скликання від 11.09.2003р., було вирішено
рекомендувати міському голові дозволити СПД ОСОБА_1 реконструкцію з розширенням
кафе-бару “Весна” із прибудовою магазина промислових товарів по вул.. Леніна 19
у м. Іллічівську після узгодження місця розташування.

Як
було встановлено при розгляді справи, в процесі проведення будівельних робіт по
реконструкції кафе “Весна”  була виявлена
підвищена повзучість грунту та виникла необхідність у внесенні змін до проекту
реконструкції об'єкту. Наведене підтверджується приписом Інспекції
архітектурно-будівельного контролю м. Іллічівська від 17.03.2005р., яким було
заборонено проведення будівельних робіт до внесення змін до проекту
реконструкції (а.с.197).

На
виконання вимог Інспекції архітектурно-будівельного контролю м. Іллічівська СПД
ОСОБА_1 було замовлено коригування проекту реконструкції кафе “Весна”.

Згідно
висновку управління архітектури та містобудування Іллічівської міської ради
№013-17-92 від 17.08.2006р. робочий проект реконструкції кафе “Весна” у
скорегованої редакції був узгоджений та 31.08.2006р. зареєстрований у Інспекції
архітектурно-будівельного контролю м. Іллічівська.

Крім
того, на виконання вимог діючого законодавства, СПД ОСОБА_1 були отримані
дозволи та узгодження даного проекту у відповідних органах та управліннях. Так,
Орендарем було отримано експертний висновок територіального управління
державної інспекції з енергозбереження по Одеській області за №18-15/0157/05/РП
від 14.02.2005р. про відповідність об'єкта нормативним актам з питань
енергозбереження, яким проект реконструкції кафе “Весна” був визнаний таким, що
відповідає вимогам нормативних актів з питань енергозбереження та наданий  дозвіл на будівництво та реконструкцію даного
об'єкту. Висновком  головного державного
санітарного лікаря водного транспорту України за №03 від 12.01.2005р. було
узгоджено проект реконструкції кафе “Весна”.

Рішенням
виконавчого комітету Іллічівської міської ради №599 від 15.07.2005р. було
погоджено місце розташування прибудови до кафе “Весна” для його розширення та
реконструкції літнього бару з майданчиком під магазин промислових товарів по
вул.. Леніна 19-Б в м. Іллічівську та СПД ОСОБА_1 надано дозвіл на виконання
проектно-вишукувальних робіт.

За
результатами розгляду робочого проекту реконструкції кафе “Весна” Одеською
обласною службою “Укринвестєкспертиза”
06.06.2005р. було надано позитивний висновок за №55.

У
відповідності з експертним висновком головного управління МНС України в
Одеській області №46-759 від 12.05.2005р. порушень вимог пожежної безпеки у
відкоригованому робочому проекті “Реконструкція кафе “Весна” по вул.. Леніна
19-б в м. Іллічівську” не виявлено.

Згідно
висновку державного підприємства Чорноморського експертно-технічного центру з
питань охорони праці щодо проектної документації №51-01-31-0461.05 від
09.03.2005р. робочий проект реконструкції кафе “Весна” відповідає нормативним
актам з охорони праці та промислової безпеки. На підставі висновку державного
управління екології та природних ресурсів в Одеській області №4491/03-06-09 від
16.09.2005р. робочому проекту реконструкції кафе “Весна” надана позитивна
оцінка.

Інспекцією
архітектурно-будівельного контролю м. Іллічівська 01.12.2005р. СПД ОСОБА_1 було
надано дозвіл за №2702 на виконання будівельних робіт.

Одночасно
відповідачем були вжиті заходи щодо оформлення у встановленому законом порядку
права користування земельною ділянкою, на якій розташований об'єкт оренди. Так,
04.07.2005р. між Іллічівською міською радою та СПД ОСОБА_1 був укладений
договір оренди земельної ділянки, відповідно до умов п.п. 1, 2, 3, 8, 13 якого
Орендодавець передав, а Орендар прийняв
в строкове (до 12.04.2010 року) платне користування земельну ділянку
несільськогосподарського призначення із земель житлової та  громадської забудови, загальною площею 0,030
га, у тому числі 0,018 га під існуючою забудовою, з метою розташування
прибудови до існуючого кафе “Весна” для його розширення та реконструкції
літнього бару з майданчиком під магазин промислових товарів.

Підсумовуючи
наведене, суд зазначає, що відповідачем були отримані всі передбачені вимогами
діючого законодавства України документи для здійснення реконструкції кафе
“Весна” та оформлено право користування земельною ділянкою, на якій
розташований об'єкт оренди.

Однак,
дозвіл на виконання будівельних робіт був виданий СПД ОСОБА_1 строком до
30.09.2006р. Після звернення Орендаря до Інспекції архітектурно-будівельного
контролю м. Іллічівська, остання, своїм листом від 07.12.2006р. за №013-117,
повідомила СПД ОСОБА_1 про прийняття виконавчим комітетом Іллічівської міської
ради рішення за №1433 від 23.11.2006р.“Про заборону СПД ОСОБА_1 будівництва
об'єкта по вул.. Леніна 19-Б в м. Іллічівську”, яким було відмовлено у
продовженні строку на виконання будівельних робіт по реконструкції кафе
“Весна”. З цього часу будівельні роботи по реконструкції кафе “Весна”
відповідачем були припинені за відсутністю у останнього дозволу на виконання
будівельних робіт.

На
теперішній час рішення виконавчого комітету Іллічівської міської ради №1433 від
23.11.2006р.“Про заборону СПД ОСОБА_1 будівництва об'єкта по вул.. Леніна 19-Б
в м. Іллічівську”  оскаржено СПД ОСОБА_1
до Одеського окружного адміністративного суду.

При цьому,
стверджуючи про використання СПД ОСОБА_1 об'єкту оренди всупереч договору та
його призначенню, позивач  наполягає на
задоволенні позовних вимог та розірванні договору оренди від 01.07.2006р., а
також виселенні відповідача з нежитлового приміщення, загальною площею 113,5
кв.м., розташованого за адресою: м. Іллічівськ, вул.. Леніна, б. 19/132-Н.

Проаналізувавши
матеріали справи, правові норми, які підлягають застосуванню при  вирішенні даного спору, суд дійшов висновку
про необгрунтованість та безпідставність заявлених позивачем вимог з огляду на
наступне.

Відповідно
до ч. 1 ст. 22 Закону України „Про основи містобудування" від 16.11.1992
року N 2780-XII забудова земельних ділянок, що надаються для
містобудівних потреб, здійснюється після виникнення права власності чи
права користування земельною ділянкою у порядку, передбаченому законом, та
отримання дозволу на виконання будівельних робіт.

Крім
того, згідно із  ст. 24 Закону України
„Про планування і забудову територій” від
20 квітня 2000 року N 1699-III фізичні та юридичні особи, які мають
намір здійснити будівництво об'єктів містобудування на земельних ділянках, що
належать їм на праві власності чи користування, зобов'язані отримати від
виконавчих органів відповідних рад, Київської та Севастопольської міської
державної адміністрацій, у разі делегування їм таких повноважень відповідними
радами, дозвіл на будівництво об'єкта містобудування (далі - дозвіл на
будівництво). Дозвіл на будівництво дає право замовникам на отримання вихідних
даних на проектування, здійснення проектно-вишукувальних робіт та отримання
дозволу на виконання будівельних робіт у порядку, визначеному цим Законом.

Положеннями
ст. 29 Закону України „Про планування і забудову територій” від  20 квітня 2000 року N 1699-III  передбачено також  обов'язкове отримання дозволу на виконання
будівельних робіт, яким засвідчується право забудовника та підрядника на
виконання будівельних робіт, підключення об'єкта будівництва до інженерних
мереж та споруд, видачу ордерів на проведення земляних робіт.

Згідно
ст. 5 Закону України „Про основи містобудування" при здійсненні
містобудівної діяльності повинні бути забезпечені: розробка містобудівної
документації, проектів конкретних об'єктів згідно з вихідними даними на
проектування, з дотриманням державних стандартів, норм і правил, регіональних і
місцевих правил забудови; розміщення і будівництво об'єктів відповідно до
затверджених у встановленому порядку містобудівної документації та проектів цих
об'єктів.

Наведені
законодавчі положення розповсюджуються і на роботи, пов'язані з реконструкцією
нерухомого майна. Так, статтею 9 Закону України “Про архітектурну діяльність”
від 20 травня 1999 року N 687-XIV зазначено, що будівництво (нове будівництво, реконструкція,
реставрація, капітальний ремонт) об'єкта архітектури здійснюється відповідно до
затвердженої проектної документації, державних стандартів, норм і правил,
місцевих правил забудови населених пунктів у порядку, визначеному статтею 24
Закону України "Про планування і забудову територій".

З
огляду на викладене, суд звертає увагу позивача, що без отримання передбаченого
наведеними вище законодавчими приписами дозволу на виконання будівельних робіт,
що, в свою чергу, є обов'язковим для усіх суб'єктів господарювання, орендар не
мав права здійснювати будь-які роботи на об'єкті. Дотримуючись вимог
законодавства, якими врегульовані дані питання, відповідачем всі роботи на
об'єкті були припинені.

Підсумовуючи
наведене, суд доходить висновку, що орендар був позбавлений можливості з
23.11.2006р., тобто з моменту прийняття виконавчим комітетом Іллічівської
міської ради рішення №1433 від 23.11.2006р.“Про заборону СПД ОСОБА_1
будівництва об'єкта по вул. Леніна 19-Б в м. Іллічівську” проводити будівельні
роботи з реконструкції кафе “Весна”, що, в свою чергу, свідчить і про
неможливість використання об'єкту оренди взагалі. При цьому, слід зазначити, що
невикористання об'єкту оренди відбулося не з вини відповідача, а внаслідок  прийнятого виконавчим комітетом Іллічівської
міської ради рішення №1433 від 23.11.2006р

Крім
того, за переконанням суду, позивачем плутаються поняття невикористання
об'єкту  та використання об'єкту оренди
не за призначенням або всупереч договору. Так, використання об'єкту оренди не
за призначенням або всупереч договору має місце, коли передане в оренду майно
використовується всупереч цілям, передбаченим умовами договору оренди. В даному
випадку, нежитлове приміщення було передано СПД ОСОБА_1 для використання під
кафе-бар. Для будь-яких інших цілей дане майно відповідачем не
використовувалося. Наведене свідчить про відсутність підстав, встановлених
положеннями ст.. 783 Цивільного кодексу України.

Крім
того, на думку суду, при вирішенні даного спору, підлягають застосуванню в тому
числі і положення ч.1 ст.617 Цивільного кодексу України, так як в даному випадку
наявність або відсутність факту порушення зобов'язань, обумовлених договором
оренди, має наслідком розірвання договірних відносин, що, в тому числі повинно
розцінюватися як міра відповідальності за порушення зобов'язання.

Приписами
ч.1 ст.617 Цивільного кодексу України встановлено, що особа, яка порушила
зобов'язання, звільняється  від
відповідальності за порушення зобов'язання, якщо вона доведе, що це порушення
сталося внаслідок випадку або непереборної сили.

З'ясування
питання наявності або відсутності вини
є невід'ємною частиною  при
вирішенні питання щодо правомірності застосування наведеної норми цивільного
законодавства.

Наявність
вини як підстави відповідальності за порушення зобов'язання передбачена
положеннями  ст. 614 Цивільного кодексу України,
якою встановлено, що особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за
наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено
договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх
залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання.

В
сукупності дані законодавчі норми передбачають умови, за яких особа, яка
порушила зобов'язання може бути звільнена від відповідальності за це порушення,
якщо вона зможе довести, що порушення сталося внаслідок випадку (казусу), який
пов'язаний з дією зовнішніх, незалежних від боржника сил, та непереборної сили
(форс-мажору), тобто в результаті надзвичайних і не передбачуваних у даних
умовах обставин, яких неможливо було запобігти. Крім природних катаклізм  та обставин суспільного життя до
форс-мажору належать також заборонені заходи державних органів.

Наведене
дозволяє суду зробити висновок про відсутність вини СПД ОСОБА_1 у
невикористанні об'єкту оренди з причин заборони на проведення будівельних
робіт, що не залежало  від волі
відповідача, та, як наслідок свідчить і про відсутність підстав для притягнення
останнього до відповідальності у вигляді розірвання договірних відносин та  втрату СПД ОСОБА_1 статусу орендаря спірного
об'єкту нерухомості.

З
огляду на все вищенаведене, судом не приймаються до уваги надані позивачем
акти  обстеження технічного стану
приміщення кафе “Весна” за адресою вул.. Леніна 19,  складені працівниками ЖЕУ-2 (а.с.17-24), а
також акт обстеження від 21.08.2007р., складений комісією, утвореною міським
управлінням житлово-комунального господарства м. Іллічівська, якими
встановлений факт необхідності
проведення ремонтних робіт для запобігання  псуванню об'єкта оренди, як складені в період
дії заборони орендарю проводити будівельні роботи та, крім того, складені в
односторонньому порядку без участі представника відповідача.

Слід
зазначити, що будь-яких інших порушень з боку орендаря -СПД ОСОБА_1 прийнятих
на себе за договором оренди нежитлового приміщення від 01.07.2006р. зобов'язань
за весь період існування між сторонами по справі договірних відносин не було та
в межах провадження по даній справі позивачем в якості обґрунтування заявлених
позовних вимог не висуваються. Єдиним посиланням по тексту позовної заяви окрім
доводів, правовий аналіз яким надавався по тексту рішення вище, є твердження
міського управління житлово-комунального господарства м. Іллічівська про
відсутність договору страхування об'єкта оренди, які були спростовані СПД
ОСОБА_1 шляхом надання  страхових полісів
майна  за №9898-ИП/06о від
16.11.2006р.  строком дії до 15.11.2007р.
та №3157-ИП/07о від 16.11.2007р. строком дії до 15.11.2008р. (містяться в
матеріалах справи).

Згідно
положень ст..28 Закону України “Про оренду державного та комунального майна”
від 14 березня 1995 року N 98/95-ВР, з послідуючими змінами та
доповненнями,  орендареві
забезпечується  захист  його
права  на  майно, одержане   ним
за   договором   оренди,
нарівні  із  захистом, встановленим законодавством щодо
захисту права власності. Орендар
може  зажадати  повернення
орендованого  майна з будь-якого
незаконного володіння, усунення перешкод у користуванні ним,  відшкодування шкоди, завданої майну
громадянами і юридичними особами, включаючи орендодавця.

Відповідно  до ст.ст. 32, 33 ГПК України кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх
вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового
процесу. В свою чергу, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі
яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи
відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також
інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського
спору.

Підсумовуючи
зазначене, суд оцінює позовні вимоги міського управління житлово-комунального
господарства м. Іллічівська про розірвання договору оренди від 01.07.2006р.,
укладеного між сторонами по справі необґрунтованими, недоведеними відповідно до
ст.ст. 32, 33 ГПК України,  та такими, що
не базуються на законних підставах та  не
підлягають задоволенню.

За
тих же обставин не підлягають задоволенню і вимоги міського управління
житлово-комунального господарства м. Іллічівська про виселення відповідача з
нежитлового приміщення, загальною площею 113,5 кв.м., розташованого за адресою:
м. Іллічівськ, вул.. Леніна, б. 19/132-Н,
у зв'язку з чим, у позові в цій частині
необхідно відмовити.

Судові витрати по держмиту, витрати
на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу віднести на рахунок
позивача згідно зі ст.ст. 44, 49 ГПК України.

Керуючись ч.6 ст. 283
Господарського  кодексу України,  ст. 614, ч.1 ст.617, ст. 783  Цивільного кодексу України, ст. 9 Закону
України “Про архітектурну діяльність” від 20.05.1999р. N 687-XIV, ст. 5 Закону
України „Про основи містобудування",
ч.1 ст.22, ст.ст. 24, 29 Закону України „Про планування і забудову
територій” від  20.04.2000р. N 1699-III,  ст.28 Закону України “Про оренду державного
та комунального майна” від 14.03.1995р. N 98/95-ВР, ст. ст. 32, 33, 44, 49,
82-85 Господарського процесуального кодексу
України, суд, -

ВИРІШИВ:

1.          В позові відмовити.

Рішення набирає законної сили в порядку,
передбаченому ст. 85 ГПК України.

Рішення підписане 22.02.2008р.

Суддя
Желєзна С.П.