ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.03.2008 Справа № 14/260

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий –суддя Голяшкін О.В. (доповідач),

судді –Білецька Л.М., Науменко І.М.,

секретар судового засідання –Прокопець Т.В.,

за участю представників сторін:

від позивача –Хоньків С.В., довіреність від 11 червня 2007 року б/н;

від відповідача –не з’явився;

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю “Тандем ЛТД”, м.Київ

на ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 17 січня 2008 року у справі № 14/260

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю “Тандем ЛТД”, м.Київ

до Відкритого акціонерного товариства “Павлоградвугілля”, м.Павлоград Дніпропетровської області

про стягнення 422994,92 грн.,

за заявою Відкритого акціонерного товариства “Павлоградвугілля”, м.Павлоград

про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню, -

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 17 січня 2008 року у справі № 14/260 (суддя Панна С.П.) задоволено заяву ВАТ “Павлоградвугілля”, визнаний наказ господарського суду Дніпропетровської області від 05 липня 2002 року у справі № 14/260 таким, що не підлягає виконанню.

Ухвала, з посиланням на положення ст.14 Закону України “Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом”, мотивована тим, що вимоги кредитора, які не були заявлені у справі про банкрутство відповідача, є погашеними, а відповідні зобов’язання ВАТ “Павлоградвугілля” перед ТОВ “Тандем ЛТД” є припиненими.

Не погодившись з рішенням суду, позивач –ТОВ “Тандем ЛТД”, звернувся до апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить ухвалу скасувати та відмовити в задоволенні заяви боржника про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню.

В апеляційній скарзі позивач зазначає про обов’язковість виконання судового рішення та відсутність в Законі України “Про виконавче провадження” норми щодо повернення виконавчого документу з підстав, передбачених ст..14 закону України “Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом”.

Відповідач –ВАТ “Павлоградвугілля”, відзив на апеляційну скаргу не надав, про час і місце судового засідання повідомлений належним чином, що підтверджується повідомлення про вручення поштового відправлення /а.с.15 т.2 /, своїм правом участі в судовому засіданні не скористався, явку представників в судове засідання не забезпечив. Враховуючи те, що наявні в справі докази дозволяють визначитися відносно законності оскаржуваної ухвали, судова колегія дійшла висновку про можливість розгляду справи у відсутність відповідача.

Вислухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 27 червня 2002 року у справі № 14/260 стягнуто з Державного ВАТ шахта “Західно-Донбаська”, правонаступником якого є ВАТ “Павлоградвугілля”, на користь позивача ТОВ “Тандем ЛТД” 422994,92 грн. основоного боргу, 1700 грн. витрат на держмито, 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу /а.с.42 т.1/.

На виконання рішення господарським судом 05 липня 2002 року виданий наказ /а.с.43 т.1/.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 19 березня 2004 року замінено в порядку правонаступництва Державне відкрите акціонерне товариство шахту “Західно-Донбаську” правонаступником Відкритим акціонерним товариством Державною холдинговою компанією “Павлоградвугілля”, а ухвалою від 10 червня 2005 року –Відкритим акціонерним товариством “Павлоградвугілля” /а.с.77, 86 т.1/.

30 листопада 2007 року боржником –ВАТ “Павлоградвугілля” до господарського суду подано заяву від 26 листопада 2007 року вих.№ 8/9227 про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню в порядку ст. 117 ГПК України /а.с.1-3 т.2/.

В обґрунтування вказаної заяви боржник, з посиланням на ч.2 ст.14 Закону України “Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом”, зазначив, що не заявлені позивачем ТОВ “Тандем ЛТД” грошові вимоги у справі № Б 26/7/05 про банкрутство ВАТ “Павлоградвугілля” вважаються погашеними, а тому обов’язок боржника є відсутнім і вважається припиненим.

Судова колегія погоджується з висновком господарського суду про задоволення заяви ВАТ “Павлоградвугілля”.

11 січня 2005 року господарським судом Дніпропетровської області порушено провадження у справі № Б26/7/05 про банкрутство ВАТ “Павлоградвугілля” /а.с.118 т.1/.

В газеті “Голос України” від 24 вересня 2005 року № 181 опубліковано оголошення про порушення провадження у справі № Б26/7/05 про банкрутство “ВАТ “Павлоградвугілля”.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 31 липня 2006 року у справі № Б26/7/05 затверджений реєстр вимог кредиторів ВАТ “Павлоградвугілля”. Ухвалено відповідно до ч.2 ст.14 Закону України “Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом” вважати погашеними вимоги конкурсних кредиторів, що заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, або не заявлені взагалі /а.с.102-117 т.1/.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 27 вересня 2006 року у справі № Б26/7/05 затверджено мирову угоду від 18 вересня 2006 року у справі про банкрутство ВАТ “Павлоградвугілля”, провадження у справі припинено /а.с.22-49 т.2/.

У відповідності зі ст.1 Закону України “Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом” конкурсними кредиторами є кредитори за вимогами до боржника, які виникли до порушення провадження у справі про банкрутство та вимоги яких не забезпечені заставою майна боржника.

Як вбачається із матеріалів справи, заборгованість в сумі 422994 грн.92 коп., стягнута рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 27 червня 2002 року у даній справі № 14/260 виникла у зв’язку з невиконанням боржником договірних зобов’язань у період 1998-1999 р.р. Оскільки грошові вимоги ТОВ “Тандем ЛТД” до ВАТ “Павлоградвугілля” виникли до дня порушення справи про банкрутство відповідача № Б26/7/05, тобто позивач відносно боржника є конкурсним кредитором.

Відповідно до п.15 ст.11 Закону України “Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом” після опублікування оголошення про порушення справи про банкрутство в офіційному друкованому органі всі кредитори незалежно від настання строку виконання зобов’язань мають право подавати заяви з грошовими вимогами до боржника відповідно до ст.14 Закону.

Згідно ч.1 ст.14 вищевказаного Закону конкурсні кредитори за вимогами, які виникли до дня порушення провадження у справі про банкрутство, протягом тридцяти днів від дня опублікування в офіційному друкованому органі оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство зобов’язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують.

Як встановлено до ч.2 ст.14 Закону, вимоги конкурсних кредиторів, що заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, або не заявлені взагалі, - не розглядаються і вважаються погашеними, про що господарський суд зазначає в ухвалі, якою затверджує реєстр вимог кредиторів. Зазначений строк є граничним і поновленню не підлягає.

Стягувач –ТОВ “Тандем ЛТД”, із заявою до господарського суду про грошові вимоги до боржника у справі про банкрутство ВАТ “Павлоградвугілля” не звертався, його не було включено до реєстру вимог кредиторів, затвердженого ухвалою господарського суду від 31 липня 2006 року.

Таким чином, вимоги ТОВ “Тандем ЛТД” до боржника в розмірі 424812,92 грн. за наказом господарського суду Дніпропетровської області від 05 липня 2002 року у справі № 14/260, виданого на виконання рішення від 27 червня 2002 року, вважаються погашеними.

У відповідності з ч.ч.2, 4 ст.117 ГПК України господарський, який видав наказ, може за заявою стягувача або боржника визнати наказ таким, що не підлягає виконанню. У разі якщо обов’язок боржника відсутній повністю або частково у зв’язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших підстав, господарський суд визнає наказ таким, що підлягає виконанню повністю або частково.

Отже, однією з підстав для визнання наказу господарського суду таким, що не підлягає виконанню є відсутність обов’язку боржника за наказом повністю або частково у зв’язку з його припиненням з інших причин, до яких слід відносити погашення грошових вимог відповідно до Закону України “Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом”.

Статтею 1 вказаного Закону визначено, що погашеними вимогами кредиторів визнаються задоволені вимоги кредитора, вимоги, щодо яких досягнуто згоди про припинення, у тому числі заміну, зобов’язання або припинення зобов’язання іншим чином, а також інші вимоги, які відповідно до цього Закону вважаються погашеними.

З урахуванням викладеного господарським судом зроблений правильний висновок про наявність підстав для застосування до спірних правовідносин положень статті 117 ГПК України та визнання наказу господарського суду Дніпропетровської області від 05 липня 2002 року у справі № 14/260 таким, що не підлягає виконанню.

При цьому судова колегія визнає необґрунтованими викладені в апеляційній скарзі доводи позивача щодо чинності та обов’язковості виконання рішення суду, оскільки винесення судом рішення про стягнення заборгованості з боржника у позовному провадженні не звільняє кредитора від обов’язку подання заяви у справі про банкрутство в порядку статті 14 Закону України “Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом”.

Також судова колегія відхиляє як необґрунтовані твердження позивача щодо відсутності підстав для повернення виконавчого документа та припинення чи закінчення виконавчого провадження, передбачених нормами Закону України “Про виконавче провадження”, оскільки у даному випадку йдеться про застосування положень ст.117 ГПК України щодо визнання наказу таким, що не підлягає виконанню.

Як встановлено ч.2 ст.4-1 ГПК України, господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України “Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом”.

Отже, до відносин, які мали місце в справі про банкрутство, норми ГПК України застосовуються з урахуванням особливостей Закону про банкрутство, як спеціального нормативно-правового акта, у зв’язку з чим ст.117 ГПК України підлягає застосуванню з урахуванням особливостей Закону.

Крім цього, судова колегія вважає за необхідне відмітити про наявність правової позиції Верховного Суду України щодо визнання наказу таким, що не підлягає виконанню за вимогами, які є погашеними на підставі ч.2 ст.14 Закону про банкрутство, висловленої в постанові від 02 жовтня 2007 року № 07/249 у справі № 6/73 за позовом ТОВ “Преобразователь-сервіс ЛТД” до ВАТ “Алчевський металургійний комбінат” про стягнення 86869,48 грн. /а.с.50 т.2/.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала господарського суду відповідає вимогам чинного законодавства, матеріалам та обставинам справи і підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.ст.103-105, 106 ГПК України, апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 17 січня 2008 року у справі № 14/260 залишити без змін, а апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю “Тандем ЛТД” –без задоволення.

Головуючий                                           О.В.Голяшкін

Судді                                Л.М.Білецька

І.М.Науменко