КИЇВСЬКИЙ МІЖОБЛАСНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
____________________________________________
П О С Т А Н О В А

25.11.08 р.                                                                                          № 19/273-08

Київський міжобласний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді                    Корсакової Г.В.,

суддів:                                        Мельника С.М.,

Гаврилюка О.М.

при секретарі судового засідання –Олійник О.Л.

за участю представників сторін:

від позивача: Трохимчик О.І. –за довіреністю

від відповідача: Очеретна Л.О. –за довіреністю

від третьої особи: не з’явились

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Техсоюз «Факел»на рішення господарського суду Київської області від 03.07.2008 року

по справі          № 19/273-08 (суддя Карпечкін Т.П.)

за позовом          Товариства з обмеженою відповідальністю «Вишгородська брама», м. Київ

до          Товариства з обмеженою відповідальністю «Техсоюз «Факел», м. Вишневе

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Вишгородська районна державна адміністрація, м. Вишгород

про          визнання права власності,

в с т а н о в и в :

Розпорядженням заступника Голови Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 20.10.2008 року змінено склад судової колегії: головуючий по справі суддя –Корсакова Г.В., судді –Мельник С.М., Гаврилюк О.М.

Рішенням господарського суду Київської області від 03.07.2008 року (підписано 07.07.2008р.) позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Вишгородська брама» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Техсоюз «Факел»задоволено повністю. Визнано за Товариством з обмеженою відповідальністю «Вишгородська брама»право власності на об’єкт нерухомого майна –газопровід середнього тиску довжиною 6891 м. від с. Хотянівка Вишгородського району Київської області до території Товариства з обмеженою відповідальністю «Вишгородська брама»з газорозподільною підстанцією.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, ТОВ «Техсоюз «Факел»звернулось до апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою № 41 від 23.07.2008р., в якій просить скасувати рішення господарського суду Київської області від 03.07.2008р. у справі № 19/273-08, справу передати на новий розгляд до господарського суду Київської області. Одночасно скаржником було заявлено клопотання про відновлення пропущеного строку подання апеляційної скарги.

На підставі апеляційної скарги ТОВ «Техсоюз «Факел»на рішення господарського суду Київської області від 03.07.2008 року, згідно ст. ст. 53, 93, 98 ГПК України, Київським міжобласним апеляційним господарським судом ухвалою від 05.08.2008р. відновлено строк подання апеляційної скарги та порушено апеляційне провадження.

Розгляд апеляційної скарги відкладався в зв’язку з відповідними клопотаннями сторін щодо можливості врегулювання спору в позасудовому порядку.

Сторонами подана заява щодо затвердження укладеної між ними мирової угоди, яка залишена судовою колегією без задоволення з підстав, викладених у мотивувальній частині даної постанови.

ТОВ «Вишгородська брама»через загальний відділ - відділ документального забезпечення апеляційного господарського суду подано заяву (вх. № 2-05/3126/н від 27.10.2008р.), в якій позивач визнає доводи апеляційної скарги відповідача та просить суд її задовольнити, рішення господарського суду Київської області від 03.07.2008 року скасувати та відмовити в задоволенні позову в зв’язку з досягнутим між сторонами примиренням.

Третя особа - Вишгородська районна державна адміністрація в надісланій заяві №7-20/3150 від 11.09.2008р. просить апеляційну скаргу ТОВ «Техсоюз «Факел»на рішення господарського суду Київської області від 03.07.2008 року розглядати без представника Вишгородської райдержадміністрації на підставі наявних доказів у справі.

Судова колегія вважає, що неявка представника третьої особи не перешкоджає апеляційному перегляду рішення господарського суду Київської області від 03.07.2008 року.

Представник відповідача в судовому засіданні вимоги апеляційної скарги підтримав та просив їх задовольнити.

Представник відповідача визнав доводи апеляційної скарги з підстав, викладених у заяві (вх. № 2-05/3126/н від 27.10.2008р.).

Перевіривши матеріали справи, правильність їх юридичної оцінки та застосування місцевим господарським судом норм законодавства, судова колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «Техсоюз «Факел»на рішення господарського суду Київської області від 03.07.2008 року задоволенню не підлягає, враховуючи наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 04 квітня 2005 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Вишгородська брама»(замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Техсоюз «Факел»(виконавець) укладено договір № 2/05 на виконання робіт (послуг), згідно умов якого виконавець за дорученням замовника виконує комплекс робіт щодо оформлення необхідної дозвільної документації, проектування і будівництва газопроводу довжиною 6700 м. (з встановленням ГРП) від с. Хотянівка до території Товариства з обмеженою відповідальністю „Вишгородська брама” для забезпечення газопостачання 102 житлових будинків (площа, що потребує опалення складає 25,0 тис. м2) –у подальшому роботи, а замовник (позивач) зобов’язується прийняти виконані роботи в порядку, строки і на умовах, передбачених цим договором, оплатити виконавцю їх вартість (а.с. 7-9 том І). Виконавець здійснює зазначені роботи на підставі дозволу Вишгородської райдержадміністрації від 07.12.2004р. № 7-25/1430, технічних умов ВАТ «Київоблгаз»від 01.12.2004р. № 2135-22 та Державних будівельних норм України ( п.1.2. Договору). Виконання додаткових робіт (проектування та будівництво газопроводів по території ТОВ «Вишгородська брама», які прокладаються по вулицях з відводами безпосередньо в житлові будинки до газового обладнання) здійснюється на підставі окремих угод, які укладаються між Виконавцем і Замовником ( п.1.3. Договору). Згідно з п. 1.4. Договору передбачено, що для здійснення технічного обслуговування спорудженого за цим договором газопроводу, останній передається у користування Виконавця.

Відповідно до п. 2.1. Договору вартість робіт, що виконується виконавцем, визначається згідно протоколу погодження договірної ціни, який є невід’ємною частиною Договору та становить 648 720 грн. в т.ч. ПДВ –108 120 грн. Сторонами складено протокол погодження договірної ціни в сумі 648 720 грн. в т.ч. ПДВ –108 120 грн. (а.с. 10 том І)

Згідно з п. 6.1. Договору здача-приймання виконаних робіт здійснюється шляхом підписання сторонами Акту прийому-передачі виконаних робіт, який повинен бути підписаний комісією створеною з представників Замовника та Виконавця протягом 3-х (трьох) календарних днів після закінчення виконання робіт.

Відповідно до п.8.1. Договору останній вступає в силу з моменту його підписання сторонами і діє до повного виконання сторонами своїх зобов’язань.

Відповідно до ст. 875 Цивільного кодексу України за договором будівельного підряду підрядник зобов'язується збудувати і здати у встановлений строк об'єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов'язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов'язок не покладається на підрядника, прийняти об'єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх. Договір будівельного підряду укладається на проведення нового будівництва, капітального ремонту, реконструкції (технічного переоснащення) підприємств, будівель (зокрема житлових будинків), споруд, виконання монтажних, пусконалагоджувальних та інших робіт, нерозривно пов'язаних з місцезнаходженням об'єкта.

Отже, за своєю правовою природою договір від 04 квітня 2005 року, укладений між сторонами, є договором будівельного підряду.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до акту здачі - приймання виконаних робіт від 24.04.2007 року згідно договору № 2/05 від 4 квітня 2005 року відповідач передав, а позивач прийняв комплекс робіт від дозвільної документації до будівельно-монтажних робіт газопроводу високого та середнього тиску довжиною 6891м (з встановленням ГРП) від с. Хотянівка до території ТОВ «Вишгородська брама»на суму 666 242,4 грн. у тому числі ПДВ 20%- 111040,40 грн. Вказаний акт підписаний сторонами та скріплений їх печатками (а.с. 11).

Прийняті роботи оплачені позивачем, що підтверджується залученими до матеріалів справи копіями банківських виписок та відповідачем не заперечується (а.с. 25-28).

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Статтею 331 ЦК України передбачено, що право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом. Право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації.

Як вбачається з матеріалів справи будівництво спірного об’єкту завершене, що підтверджується актами про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об’єкта систем газопостачання (а.с. 84-89) та відповідачем не заперечується.

Відповідно до ст.876 ЦК України власником об'єкта будівництва або результату інших будівельних робіт є замовник, якщо інше не передбачено договором.

Наведена норма випливає з предмета договору, за яким за договором будівельного підряду підрядник зобов'язується збудувати і здати у встановлений строк об'єкт або виконати інші будівельні роботи за замовленням замовника відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник прийняти об'єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх. Тобто, результат виконаних робіт прийнятий та оплачений замовником у встановленому порядку належить на праві власності замовнику.

Оскільки договір № 2/05 від 4 квітня 2005 року не містить умов щодо набуття підрядником (відповідачем) права власності на збудований об’єкт власником об’єкту будівництва відповідно до ст.876 ЦК України є замовник, тобто позивач.

Відповідач оспорює право власності позивача посилаючись на те, що ним вже набуте право власності на спірний газопровід згідно Інвестиційного договору № 12 від 02.11.2004 року, укладеного між Хотянівською сільською радою та ТОВ «Техсоюз «Факел».

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідачем не надано та матеріали справи не містять доказів фінансування ним будівництва спірного газопроводу та доказів реєстрації за відповідачем права власності у встановленому законом порядку.

Відповідачем в суді апеляційної інстанції надані копії платіжних доручень № 53 від 18.04.2005 р., № 111 від 12.07.2005р., № 171 від 26.10.2005р. посилаючись на які відповідач вказує, що ним здійснювались, зокрема, витрати на проектування газопроводу в сумі 103786,00 грн., що не враховувались при укладенні договору № 2/05 від 4 квітня 2005 року.

Судова колегія зазначає, що відповідно до ст.101 ГПК України додаткові докази приймаються судом, якщо заявник обґрунтував неможливість їх подання суду першої інстанції з причин, що не залежали від нього.

Проте, відповідач надаючи додаткові докази не обґрунтував причин їх неподання суду першої інстанції, оскільки ці докази існували під час розгляду спору в суді першої інстанції, в зв’язку з чим, з огляду на вказані вище межі розгляду справи в суді апеляційної інстанції, судова колегія не приймає надані відповідачем додаткові докази. При цьому, судова колегія враховує, що відповідно до умов договору № 2/05 від 4 квітня 2005 р. саме на відповідача було покладено обов’язок, зокрема, по виконанню комплексу робіт щодо оформлення необхідної дозвільної документації та проектування газопроводу, які замовник (позивач) зобов’язався прийняти і оплатити. Доказів того, що в суму договору № 2/05 від 04.04.2005р. не були включені всі витрати, пов’язані з проектуванням спірного газопроводу, матеріали справи не містять.

Згідно зі ст. 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Отже, можливість звернення до суду за захистом своїх прав або охоронюваних законом інтересів пов'язується, як процесуальним, так і матеріальним законом, з порушенням, оспорюванням, а також невизнанням цих прав іншими особами, виникненням у них сумнівів у належності, зокрема, майна позивачеві, чим створюється неможливість реалізації позивачем свого права власності.

За таких обставин, судова колегія вважає висновок місцевого господарського суду про задоволення позовних вимог таким, що ґрунтується на матеріалах справи та відповідає чинному законодавству.

Сторонами в суді апеляційної інстанції подана заява про затвердження укладеної між ними мирової угоди.

Судова колегія зазначає, що відповідно до листа Вищого господарського суду України від 20.10.2006р. № 01-8/2351 "Про деякі питання практики застосування норм Господарського процесуального кодексу України, порушені у доповідних записках про роботу господарських судів у 2005 році та в I півріччі 2006 року" затвердження апеляційною інстанцією мирової угоди, укладеної сторонами в процесі апеляційного провадження, не є можливим, оскільки це потягло б за собою скасування рішення місцевого господарського суду з відповідної справи, що допускається виключно з підстав, передбачених статтею 104 ГПК.

При цьому, сторони не позбавлені можливості укласти мирову угоду на стадії виконання судового рішення.

З огляду на вищенаведене, судова колегія дійшла висновку, що рішення господарського суду Київської області від 03.07.2008 року прийняте на підставі фактичних обставин справи, з правильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, а тому підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст. ст. 99, 101 - 105 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1.          Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Техсоюз «Факел»на рішення господарського суду Київської області від 03.07.2008 року у справі № 19/273-08 залишити без задоволення.

2.          Рішення господарського суду Київської області від 03.07.2008 року у справі № 19/273-08 залишити без змін.

3.          Матеріали справи № 19/273-08 повернути до господарського суду Київської області.

Головуючий суддя:                                                                       Г.В. Корсакова

Судді:                                                     О.М. Гаврилюк

С.М. Мельник

Дата відправки 17.12.08