ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" листопада 2008 р. Справа № 35/267-08

вх. № 5491/5-35

Суддя господарського суду Швед Е.Ю.

при секретарі судового засідання

за участю представників сторін:

позивача - не з`явився відповідача - Волинець В.І. - президент;

розглянувши справу за позовом ЗАТ "Красноградський м'ясокомбінат" м. Красноград

до ПП "Слов'янський культурний фонд", м. Куп'янськ

про стягнення 4201,86 грн.

ВСТАНОВИВ:

Позивач (Закрите акціонерне товариство «Красноградський м`ясокомбінат) звернувся до господарського суду Харківської області з позовом про стягнення з відповідача (Слов`янського культурного фонду) 3155,72 грн. основного боргу, 928,10 грн. інфляційних втрат, 118,04 грн. 3% річних, а також віднесенню на відповідача своїх витрат по сплаті держмита та на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Свої позовні вимоги позивач обгрунтовує тим, що між позивачем та відповідачем 12.04.2007р. було укладено договір №214, відповідно до умов якого позивач поставив товар на загальну суму 5120,42 грн., а відповідач його прийняв та частково оплатив на суму 1964,70 грн. З урахуванням прострочення зобов`язання відповідачем, позивач просить суд стягути на його користь основний борг, інфляційні втрати та 3% річних відповідно до наданого розрахунку.

Представник відповідача в судовому засіданні звернувся до суду з клопотанням про розгляд справи без застосування технічних засобів фіксації судового процесу. Дане клопотання не суперечить чинному законодавству, інтересам сторін, тому воно приймається судом та підлягає задоволенню.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримує та просить суд задовольнити їх в повному обсязі.

Відповідач у призначене судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представників сторін, перевіривши наявні у справі матеріали на предмет їх юридичної оцінки, дослідивши докази у їх сукупності, судом встановлено наступне, що між позивачем та відповідачем 12.04.2007р. було укладено договір поставки №214, відповідно до п.1.1 якого позивач зобов`язується поставити відповідачу, а відповідач зобов`язується прийняти та оплатити м`ясо, субпродукти та м`ясоковбасні вироби в кількості та в асортименті, вказаній у разходній накладній.

Згідно п.6.3. спірного договору відповідач здійснює оплату продукції шляхом перерахування грошових коштів на рахунок позивача або іншим незабороненим способом. Оплата продукції здійснюється на умовах відстрочки платежу впродовж 7 календарних днів з моменту дати поставки продукції позивачу.

Відповідно до ч.1 статті 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Позивач стверджує про поставку товару у відповідності до товарно – транспортних накалдних: №2516 від 13.04.2007р. на загальну суму 184,70 грн., №2631 від 17.04.2007р. на загальну суму 2569,54 грн., №2662 від 17.04.2007р. на загальну суму 2197,82 грн. та №2638 від 17.04.2007р. на загальну суму 168,36 грн. Аналізом вищенаведених накладних судом встановлено наявність в графі „відгрузив” тільки печатки підприємства позивача, підпису особи, її прізвища, ініціалов, посадове становище осіб не вказано, з урахуванням чого суд не може прийняти даний доказ як належний.

Відповідно до п.2 інструкції про порядок реєстрації виданих, повернутих і використаних довіреностей на одержання цінностей сировина, матеріали, паливо, запчастини, інвентар, худоба, насіння, добрива, інструмент, товари, основні засоби та інші товарно-матеріальні цінності, а також нематеріальні активи, грошові документи і цінні папери (надалі - цінності) відпускаються покупцям або передаються безплатно тільки за довіреністю одержувачів. Тому суд приходить до висновку, що на даний спір розповсюджуються вимоги п.2 даної інструкції в частині обов`язкової наявності довіреностей на отримання товарно – матеріальних цінностей.

Як вбачається із матеріалів справи, позивача було зобов`язано надати довіреності на отримання товарно – матеріальних цінностей, що підтверджується ухвалою суду від 20.10.2008р. Дані вимоги суду позивачем не виконані.

Окрім того, відповідачем в судове засідання було пред`явлено книгу довіреностей, аналізом якої судом встановлено, що відповідач не надавав довіреностей на отримання товарно - матеріальних цінностей за спірними товарно - транспортними накладними.

Відповідно до ст.32 Господарського процесуального кодекса України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких грунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно ст.33 Господарського процесуального кодекса України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст.43 Господарського процесуального кодекса України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

При таких обставинах, суд приходить до висновку, що позивачем не доведено факту поставки товару відповідачу відповідно до товарно – транспортних накладних, оскільки довіреностей на отримання товарно – матеріальних довіреностей не надано, на товарно – транспортні накладні немає підписів осіб, з урахуванням чого в задоволенні позову слід відмовити, витрати по сплаті держмита та за інформаційно – технічне забезпечення судового процесу слід віднести на позивача.

Керуючись ст.44,49,82-85 ГПК України, суд:

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити.

Рішення підписано 03.11.2008р.

Суддя Швед Е.Ю.