ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

21.10.08р.

Справа
№ 25/251-08

За
позовом  Заступника прокурора м. Кривого Рогу в
інтересах держави в особі Управління комунальної власності міста Криворізької
міської ради, м. Кривий Ріг

до
Суб'єкта підприємницької діяльності-фізичної особи ОСОБА_1,

м.
Кривий Ріг

про розірвання договору, виселення та
зобов'язання вчинити певні дії

Суддя  Чередко А.Є.

ПРЕДСТАВНИКИ:

від прокурора: Зіма В.Б. - дов. №117 від
13.08.07р.

від
позивача:Мірошниченко Я.В. - дов. №4789 від 27.12.07р.

від відповідача: ОСОБА_2 - дов. №2750 від
24.06.08р.

СУТЬ
СПОРУ:

Прокурором
подано позов в інтересах держави в особі Управління комунальної власності міста
виконкому Криворізької міської ради про розірвання договору купівлі-продажу від
29.02.2008р. нежитлового приміщення, розташованого за адресою: м. Кривий Ріг,
вул. Адмірала Головка, буд. 40, прим. 34, укладеного між Управлінням
комунальної власності міста виконкому Криворізької міської ради та суб'єктом
підприємницької діяльності-фізичної особи ОСОБА_1; виселення відповідача з
нежитлового приміщення,  розташованого за
адресою: м. Кривий Ріг, вул. Адмірала Головка, буд. 40, прим. 34; зобов'язання
відповідача передати управлінню комунальної власності міста виконкому
Криворізької міської ради предмет договору купівлі-продажу від 29.02.2008р. від
29.02.2008р. нежитлове приміщення,
розташоване за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Адмірала Головка, буд. 40,
прим. 34 шляхом оформлення акту прийому-передачі.

Позовні
вимоги ґрунтуються на тому, що відповідачем було порушено умови договору
купівлі-продажу від 29.02.2008р. щодо своєчасної оплати об'єкта приватизації,
що є підставою для розірвання договору, виселення відповідача та повернення
об'єкта приватизації позивачу згідно з ст.ст. 562, 611 ЦК України, ст.ст. 27,
30 Закону України „Про приватизацію державного майна”, ст. 23 Закону України
„Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію).

Позивач
підтримує позовні вимоги заступника прокурора у повному обсягу.

Відповідач
проти позову заперечує з тих підстав, що ним повністю було проведено розрахунок
за об'єкт приватизації придбаний за спірним договором, а затримка платежу
виникла внаслідок хвороби відповідача, отже його вина, наявність якої є необхідною
умовою для розірвання договору, відсутня. Також, відповідач зазначає, що його
вже було притягнуто до юридичної відповідальності за порушення умов договору
купівлі-продажу від 29.02.2008р., шляхом стягнення судом пені за прострочку
платежу, яка була сплачена у добровільному порядку. Отже у справі відсутні
підстави для розірвання договору, передбачені ст. 651 ЦК України.

Дослідивши
матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін та прокурора,
господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

29
лютого 2008 р. між Управлінням комунальної власності міста виконкому
Криворізької міської ради (надалі - позивач) та суб'єктом підприємницької
діяльності - фізичною особою ОСОБА_1 (надалі - відповідач) був укладений
договір купівлі - продажу нежитлового приміщення розташованого за адресою:
50089, м. Кривий Ріг, вул. Адмірала Головка, 40, прим. 34.

29.02.2008р.
цей договір був посвідчений приватним нотаріусом Криворізького міського
нотаріального округу ОСОБА_3 за № 1526.

Відповідно
до п.п. 2.1., 2.2. договору купівлі-продажу від 29.02.2008р. вартість об'єкту
приватизації становить 28 334,40 грн., яку відповідач зобов'язаний сплатити
протягом 30 днів з моменту нотаріального посвідчення цього договору, шляхом
внесення 1633,44грн. (суми застави) до початку проведення аукціону, що було
здійснено відповідачем до укладення договору та безготівкового перерахунку
решти вартості у сумі 26700,96грн. на рахунок позивача.

Як
вбачається з матеріалів справи, відповідачем було сплачено вартість об'єкта
приватизації у розмірі 26700,96грн. у травні та липні 2008р., що
підтверджується банківськими платіжними квитанціями № 04 від 20.05.2008р. та №
03 від 03.07.2008р. та не заперечується позивачем.

Внаслідок
прострочення відповідачем строку оплати вартості об'єкта приватизації  заступником прокурора м. Кривого Рогу  в інтересах держави в особі Управління
комунальної власності міста Криворізької міської ради до ПП ОСОБА_1 було
пред'явлено позов про стягнення неустойки у сумі 5666,88грн. та рішенням
господарського суду Дніпропетровської області від 15.07.2008р. у справі №
ПР39/164-08 з відповідача було стягнуто 4033,44грн. неустойки, яка останнім
була фактично сплачена позивачеві 25.09.2008р., що підтверджується відповідною
квитанцією № 6261/а49.

Отже,
відповідачем були виконані свої грошові зобов'язання за спірним договором з
порушенням строку, встановленого п. 2.1.
цього договору. Порушення умов оплати відповідач пояснює тяжкою хворобою
(інфаркт головного мозку), що підтверджується відповідними медичними
документами, які знаходяться в матеріалах справи (а.с. 26-32), внаслідок чого
відповідач знаходився на лікуванні саме в строк, що встановлений договором для
сплати вартості за придбаний об'єкт. З урахуванням того, що відповідач
знаходився на лікуванні дуже довгий період, з таким діагнозом він не зміг
самостійно та в строк встановлений договором перерахувати кошти за придбаний
об'єкт позивачу і відповідно не міг розпорядитися, щоб грошові кошти за
придбаний об'єкт були сплачені третьою (довіреною) особою.

Згідно
ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно
до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно
до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства,
а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно
до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

В
силу ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо
у  зобов'язанні  встановлений
строк  (термін)  його виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Відповідно
до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають  правові
наслідки, встановлені договором або законом, зокрема припинення  зобов'язання
внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено
договором або законом,  або розірвання
договору.

Разом
з цим, згідно з ст. 614 ЦК України, особа, яка порушила зобов'язання, несе
відповідальність за наявності її вини
(умислу  або  необережності),  якщо
інше  не встановлено договором або
законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї
заходів щодо належного виконання
зобов'язання.

Відповідно
до ст. 188 ГК України, зміна та розірвання господарських договорів  в односторонньому порядку не
допускаються,  якщо інше не передбачено
законом або договором.

Сторона  договору,
яка  вважає  за
необхідне змінити або розірвати договір,
повинна надіслати  пропозиції  про
це  другій стороні за договором.

Сторона  договору,
яка  одержала  пропозицію про зміну чи розірвання  договору,
у  двадцятиденний  строк
після   одержання пропозиції
повідомляє другу сторону про результати її розгляду.

У
разі   якщо   сторони
не  досягли  згоди
щодо  зміни (розірвання)  договору
або  у  разі
неодержання   відповіді   у встановлений   строк
з   урахуванням   часу
поштового   обігу, заінтересована
сторона має право передати спір на вирішення суду.

Якщо  судовим
рішенням  договір  змінено
або  розірвано, договір вважається
зміненим або розірваним з дня набрання чинності даним  рішенням,
якщо  іншого   строку
набрання   чинності   не встановлено за рішенням суду.

Між
тим, позивачем не надано доказів звернення до відповідача з пропозицією
розірвання договору в порядку встановленому ст. 188 ГК України, тому у
заступника прокурора були  відсутні
правові підстави для передачі зазначеного спору на вирішення суду.

Також,
згідно з ч. 1, 2 ст. 651 ЦК України, зміна або розірвання договору допускається
лише за  згодою сторін, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Договір  може
бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін
у  разі
істотного  порушення  договору другою  стороною
та в інших випадках,  встановлених
договором або законом.

Істотним
є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга
сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при
укладенні договору.

З
огляду на вищенаведене, а також обставини справи щодо виконання відповідачем
умов договору на час розгляду справи судом, тобто досягнення сторонами мети
укладення договору та відсутність шкоди заподіяної позивачу, застосування до
відповідача цивільної відповідальності у вигляді стягнення пені за порушення
строків розрахунку по договору, суд не вбачає достатніх підстав на час
прийняття рішення у справі для розірвання спірного договору. При цьому, суд
також враховує, що згідно з ст. 614 ЦК України, особа, яка порушила
зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини, якої враховуючи
хворобу відповідача, суд не вбачає у діях останнього, що є необхідною умовою
для застосування відповідальності у вигляді розірвання договору.

Отже
у задоволенні позовних вимог в частині розірвання спірного договору слід
відмовити.  Відповідно відсутні і правові
підстави для виселення відповідача з придбаного за спірним договором приміщення
та зобов'язання останнього передати позивачеві зазначене приміщення, оскільки
зазначені вимоги мають похідний характер від вимоги про розірвання договору та
є наслідком розірвання договору.

Таким
чином, позовні вимоги заступника прокурора є безпідставними та не підлягають
задоволенню у повному обсягу.

З
підстав наведеного та  керуючись ст.ст.
15, 16, 525, 526, 611, 614, 651 ЦК України, ст. 118 ГК України, ст.ст. 49,
82-85 ГПК України, господарський суд,-

ВИРІШИВ:

В
позові  відмовити у повному обсягу.

Суддя

А.Є. Чередко