ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

26.02.08 р.                               № 04-05/34/10-63

За позовом – Приватного сільськогосподарського підприємства агрофірми“Земляни”, Донецька область, с. Шевченко

до відповідача – 1. Відділу державної виконавчої служби Мар”енського районного управління юстиції, Донецька область

2. Товариства з обмеженою відповідальністю “Карпов”, Донецька область, м. Красногорівка

про визнання права власності на майно та звільнення його з під арешту.

Суддя господарського суду Донецької області Кододова О.В.

Позивач, Приватне сільськогосподарське підприємство агрофірма “Земляни”, Донецька область, с. Шевченко, звернувся до господарського суду Донецької області з позовною заявою до Відділу державної виконавчої служби Мар”енського районного управління юстиції, Донецька область та Товариства з обмеженою відповідальністю “Карпов”, Донецька область,м. Красногорівка про визнання права власності на майно та звільнення його з під арешту.

Згідно до ст.54 Господарського процесуального кодексу України позовна заява подається до господарського суду в письмовій формі і підписується повноважною посадовою особою позивача або його представником.

З позовної заяви, що надійшла до суду, вбачається, що її підписано Керівником ПСП Агрофірма “Земляни” С.П. Баришкевич.

Проте, позивачем до позовних матеріалів не додано документів в підтвердження того, що керівник Приватного сільськогосподарського підприємства агрофірми “Земляни” С.П. Баришкевич є повноважною посадовою особою позивача або його представником, який має право відповідно до законодавства підписувати позовні заяви (наказ, протокол, довіреність і т.ін).

Згідно із п. 1 ст. 63 ГПК України суддя повертає позовну заяву та додані до неї документи без розгляду, якщо позовну заяву підписано особою, яка не має права її підписувати, або посадове становище якої не вказано.

При зверненні із позовом позивачем було сплачене державне мито у розмірі 85,00грн, як при зверненні із позовом немайнового характеру, однак виходячи із позовних вимог Приватного сільськогосподарського підприємства агрофірми “Земляни” даний спір є майновим. Вартісна оцінка майна, а отже і ціна позову позивачем в позовній заяві не визначена .

Відповідно до ст.46 ГПК України Державне мито сплачується чи стягується в доход державного бюджету України в порядку і розмірі, встановлених законодавством України.

З урахуванням вимог викладених позивачем у позовній заяві, позивач повинен сплати державне мито у розмірі, який встановлений для звернення із заявами майнового характеру.

Статтею 3 Декрету Кабінету Міністрів передбачено, що із заяв майнового характеру, що подаються до господарських судів встановлюється розмір ставки - 1 відсоток ціни позову, але не менше 6 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і не більше 1500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Таким чином до позову не додані докази сплати державного мита у встановленому порядку та розмірі, що є підставою для повернення позовної заяви відповідно до п.4 ст.63 ГПК України.

Крім того позивачем у порушення п.5 ГПК України у позовній заяві об’єднані позовні вимоги про визнання права власності на майно та про звільнення майна з під арешту.

Доведення цих вимог не зв’язується однаковими доказами, мотивується різними обставинами та різними нормами матеріального права. Таким чином, позовні вимоги ґрунтуються лише на певних послідовних обставинах та сумісний розгляд цих вимог буде суттєво перешкоджати вирішенню спору, та буде зволікати процес.

Господарський суд звертає увагу позивача, що при повторному зверненні до суду позивачу необхідно роз’єднати позовні вимоги про визнання права власності на майно та про звільнення майна з під арешту та звернутися до суду з окремими позовами.

Згідно до п.5 ст.63 Господарського процесуального кодексу суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи, якщо порушено правила об’єднання вимог або об’єднано в одній позовній заяві кілька вимог до одного чи кількох відповідачів і сумісний розгляд цих вимог перешкоджатиме з’ясуванню прав і взаємовідносин сторін чи суттєво утруднить вирішення спору.

За таких обставин позовну заяву та додані до неї матеріали слід повернути позивачеві.

Одночасно позивачеві повідомляється, що після усунення обставин, що зумовили повернення позовної заяви, він має право повторно звернутися з нею до господарського суду в загальному порядку.

На підставі викладеного та керуючись ст. 57, п.1,4,5 ст.63 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд -

У Х В А Л И В :

Повернути позовну заяву Приватного сільськогосподарського підприємства агрофірми “Земляни”, Донецька область, с. Шевченко до Відділу державної виконавчої служби Мар”енського районного управління юстиції, Донецька область та Товариства з обмеженою відповідальністю “Карпов”, Донецька область, м. Красногорівка про визнання права власності на майно та звільнення його з під арешту, без розгляду.

Додаток: позовна заява на 13 арк., у тому числі оригінали поштових квитанцій на 2арк., квитанції від 19.02.2008року на суму 85,00грн., квитанції від 19.02.2008року на суму 118,00грн

Суддя Кододова О.В.