Харківський апеляційний господарський суд
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2008 року           Справа № 4/81-08

Харківський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючого судді Олійника В.Ф., судді Гончар Т.В., судді Кравець Т.В.

при секретарі – Бухановій Т.А.

за участю представників сторін:

кредитора: Управління Пенсійного фонду України в Путивльському районі Привалова О.М. (довіреність № 5148/08.07 від 19.11.08 р.);

боржника - не з*явився

розглянувши апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Путивльському районі (вх.№ 2538 С/2-5)

на ухвалу господарського суду Сумської області від 13.10.2008 року по справі № 4/81-08 (суддя Лугова Н.П.)

за заявою кредитора –Управління Пенсійного фонду України в Путивльському районі

до боржника –Фермерського господарства «Троценко», с. Нова Слобода Путивльського району Сумської області

про визнання банкрутом, -

в с т а н о в и л а :

В липні 2008 року кредитор - Управління Пенсійного фонду України в Путивльському районі (далі –УПФ), - звернулося до суду з заявою про порушення справи про банкрутство в порядку ст. 52 Закону України “Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом” (далі –Закон про банкрутство) у відношенні боржника - Фермерського господарства «Троценко»(далі –ФГ «Троценко»), - обґрунтовуючи заяву наявністю ознак, що свідчать про відсутність підприємницької діяльності боржника.

Заява, ухвалою господарського суду Сумської області від 10.07.2008 року була прийнята до розгляду та порушено провадження у справі про банкрутство.

Ухвалою господарського суду від 13.10.2008 року провадження у справі № 4/81-08 –припинено на підставі п.1 ст.80 Господарського процесуального кодексу України. Ухвала мотивована відсутністю підстав для провадження у справі про банкрутство в порядку ст. 52 Закону.

В апеляційній скарзі кредитор УПФ порушує питання про скасування зазначеної ухвали та просить справу розглянути за участю його представника, посилаючись на порушення судом норм матеріального права, що полягає у неправильному їх застосуванні у разі наявності однієї з ознак відсутнього боржника, передбачених ст. 52 Закону про банкрутство, а саме “інших підстав”, що свідчать про відсутність підприємницької діяльності.

Боржник - ФГ «Троценко», - відзив на апеляційну скаргу не надав, свого диспозитивного права на участь у судовому засіданні не використав, хоча був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи.

Колегія суддів вважає за можливе розгляд справи за апеляційною скаргою здійснити у відсутності боржника за наявними у справі документами, оскільки ухвалою суду від 10.11.08 р. він був попереджений про наслідки його нез'явлення у судове засідання апеляційної інстанції.

Дослідивши матеріали справи та правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, розглянувши доводи апеляційної скарги, заслухавши присутнього представника кредитора, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, та встановлено судом апеляційної інстанції, УПФ ініціювало провадження у справі про банкрутство ФГ «Троценко»в порядку ст. 52 Закону про банкрутство, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що станом на 24.06.08р. за боржником рахується заборгованість зі сплати страхових внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування на загальну суму 39 683,91 грн., боржник не здійснює підприємницьку діяльність, з квітня 2008р. не подає звітності до Пенсійного фонду, а також не здійснює основні види діяльності, передбачені установчими документами.

В обґрунтування відсутності підприємницької діяльності боржника, кредитор посилається на те, що господарство не звітує про посіви зернових культур, розведення великої рогатої худоби, підтверджуючи ці обставини довідкою управління агропромислового розвитку № 116 від 05.05.08р.( а.с. 73);, а також документами виконавчого провадження –актом державного виконавця від 14.12.07р. про відсутність майна боржника, на яке може бути звернуто стягнення та актом перевірки касової книги про відсутність руху коштів ( а.с. 76), довідкою дирекції ТВБВ СОД ВАТ “Райффайзен Банк Аваль”від 28.05.08р. про відсутність руху коштів тривалий час на арештованих рахунках (а.с. 77); довідками Путивльського відділення РЕР УДАЇ від 06.02.08р.та БТІ від 26.05.08. про відсутність у боржника автотранспорту і нерухомого майна (а.с.78-79); копією доповідної записки начальника відділу надходження доходів УПФ від 27.05.08р. про ненадання боржником обов’язкової звітності до УПФ з квітня 2008 року (а.с.74); 73); копіями довідок Путивльського центру зайнятості та відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві, в яких зазначено про відсутність нарахувань на фонд оплати праці за квітень-вересень 2008 року (а.с. 122-123).

Приймаючи оскаржувану ухвалу від 13.10.2008р., господарський суд Сумської області виходив з того, що заявник УПФ не надав достатніх доказів наявності обставин, на які він посилався в своїй заяві про порушення справи про банкрутство боржника, як на підставу для здійснення провадження у справі по ст. 52 Закону про банкрутство, а саме відсутності підприємницької діяльності боржника. Враховуючи зазначене господарський суд дійшов висновку про припинення провадження на підставі п. 1. ст. 80 Господарського процесуального кодексу України.

З таким висновком суду погоджується колегія суддів апеляційної інстанції, виходячи з наступного.

Дійсно, нормами ст. 52 Закону про банкрутство передбачено особливості банкрутства відсутнього боржника.

Згідно з ч. 1 зазначеної статті незалежно від розміру вимог до боржника та строку виконання зобов'язань кредитором може бути подана заява про порушення справи про банкрутство відсутнього боржника у разі, якщо керівні органи боржника - юридичної особи відсутні за її місцезнаходженням, або у разі ненадання боржником протягом року до органів державної податкової служби згідно із законодавством податкових декларацій, документів бухгалтерської звітності, а також за наявності інших ознак, що свідчать про відсутність підприємницької діяльності боржника.

Таким чином, наведена норма передбачає порушення справи про банкрутство у разі наявності хоча б однієї з зазначених підстав, і не виключно за наявності усієї їх сукупності.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, УПФ посилається на те, що, суд першої інстанції, не взяв до уваги наявність "інших підстав" відповідно до вимог ст. 52 Закону про банкрутство, які свідчать про відсутність підприємницької діяльності боржника.

Однак, такі твердження скаржника спростовуються матеріалами справи, а саме: довідкою відділу статистики у Путивльському районі Сумській області від 24.07.08р. про те, що згідно звіту за ф. №4-сг про підсумки сівби під урожай 2008р. господарством посіяно пшениці ярої - 40 га, вівсу –80 га (а.с. 96); довідкою Глухівської МДПІ № 2080 від 18.09.2008р. з якої вбачається, що боржник станом на 18.09.2008р. не має податкової заборгованості зі сплати податків (а.с. 116); довідками виконавчого комітету Новослобідської сільської Ради № 1002 від 01.10.2008р. за підписом посадової особи про те, що боржник –ФГ «Троценко»знаходиться за місцем реєстрації: Сумська область, Путивльський район, с.Нова Слобода, вул. Леніна, 15 та № 1005 від 01.10.2008р. за підписом землевпорядника сільської ради про те, що ФГ «Троценко»засіяло на території сільської ради 300 га озимої пшениці (а.с. 108-109); довідкою виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань від 18.09.08р. про відсутність у боржника заборгованості по сплаті страхових внесків; довідкою про відсутність заборгованості з податків і зборів (обов’язкових платежів), що контролюються органами Глухівською міжрайонною виконавчою дирекцією ФСС з ТВП від 17.09.08р. (а.с. 119,120).

Зазначені документи, хоча і не свідчать про ведення підприємницької діяльності ФГ «Троценко»в широкому розумінні, але підтверджують наявність господарської діяльності і не підтверджують фактичне припинення боржником своєї діяльності

При цьому слід зазначити, що відсутність нарахувань заробітної плати працівникам ( фонду оплати праці ) ФГ «Троценко»за квітень-вересень 2008р., на що посилається УПФ, як доказ відсутності ведення підприємницької діяльності господарством не може свідчити про відсутність такої діяльності, оскільки сільськогосподарські роботи можуть виконуватися не тільки найманими на роботу боржником працівниками, а на інших умовах підприємствами, що займаються сільськогосподарським роботами з обробки землі.

Щодо офіційності наданої виконавчим комітетом Ново слобідської сільської ради інформації про наявність станом на 02.10.08р. 300 га посівів озимої пшениці за підписом посадової особи - землевпорядника сільської ради, то у колегії суддів не має підстав щодо сумніву в цій інформації органу влади, оскільки в спростування зазначених обставин заявник апеляційної скарги не надав жодного доказу, який би підтверджував інше, зокрема, що боржник не має у володінні або користуванні земельної ділянки, яка була засіяна озимою пшеницею. А не звітування боржником до управління агропромислового розвитку Путивльської районної державної адміністрації Сумської області свідчить про його безвідповідальність у виконанні обов’язку звітувати, а не про відсутність підприємницької діяльності.

Виходячи з приписів ст. 33,43 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням , що ґрунтується на всебічному, повному і об’єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

За таких обставин, оскільки кредитором не надано доказів на підтвердження обставин, які дозволять віднести боржника до відсутнього, провадження у справі підлягає припиненню відповідно до п. 1 ст. 80 ГПК України.

Вищенаведене свідчить про безпідставність заявлених вимог про порушення справи про банкрутство ФГ «Троценко»у разі відсутності підприємницької діяльності боржника на підставі ст. 52 Закону про банкрутство та правомірність висновку господарського суду першої інстанції про відсутність підстав для провадження у справі і припинення провадження на підставі п.1 ст. 80 ГПК України.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів апеляційного господарського суду вважає, що апеляційна скарга УПФ не має фактичного та правового обґрунтування на її підтвердження, ухвала господарського суду Сумської області від 13.10.2008 року по справі № 4/81-08 прийнята з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а доводи, з яких подана апеляційна скарга, не можуть бути підставою для її скасування.

На підставі вищезазначеного та керуючись ст.ст. 99, 101, 102, п. 1 ст. 103, ст.ст. 105, ст. 106 ГПК України, -

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Путивльському районі - залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду Сумської області від 13.10.2008 року по справі № 4/81-08 - залишити без змін.

Головуючий суддя           Олійник В.Ф.

Суддя           Гончар Т.В.

Суддя Кравець Т.В.

Постанова підписана 25.11.2008 року