ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" березня 2008 р.

Справа № 22/167-07-3864

Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Бойко Л.І.,

суддів: Величко Т.А., Жукової А.М.,

при секретарі судового засідання Арбієві А.А.

за участю представників сторін:

від позивача - Казновська І.Р., Максимець О.Б.;

від відповідача - не з'явився;

розглянувши апеляційну скаргу ФІРМИ “ГАРАНТ” у вигляді ТОВ

на рішення господарського суду Одеської області від 15.06.2007р.

по справі № 22/167-07-3864

за позовом: ФІРМИ “ГАРАНТ” у вигляді ТОВ

до: ТОВ “СМУ Екострой”

про стягнення 54372,02 грн.

встановив:

Фірма "ГАРАНТ" у вигляді ТОВ 08.05.2007р. звернулась до господарського суду Одеської області з позовом про стягнення з ТОВ “СМУ Екострой” 54372, 02 грн. збитків, а також витрат по держмиту і витрат за ІТЗ судового процесу - 543, 72 грн. та 118 грн. відповідно, посилаючись на порушення відповідачем умов укладеного між ними договору оренди транспортного засобу, винність дій відповідача та спричинення відповідачем йому збитків у вигляді неотриманих доходів, затрат на відрядження, на виплату штрафних санкцій, моральної шкоди, оплати послуг адвоката, а також судових витрат.

Відповідач - ТОВ “СМУ Екострой” вважає позовні вимоги необгрунтованими, стверджуючи про відсутність з його боку будь-яких порушень умов раніше укладеного договору оренди транспортного засобу та вимог чинного законодавства.

Рішенням господарського суду Одеської області від 15.06.2007р. (суддя Торчинська Л.О.) у позові відмовлено. Судове рішення мотивоване безпідставністю вимог позивача і невідповідністю їх нормам діючого законодавства.

Не погодившись із рішенням суду, позивач звернувся із апеляційною скаргою, в якій просить його скасувати і постановити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення судом норм матеріального і процесуального права.

ТОВ “СМУ Екострой” вважає оскаржене судове рішення таким, що відповідає чинному законодавству і обставинам справи.

Разом з тим, скаржник заявив клопотання про поновлення строку на подачу апеляційної скарги, посилаючись на те, що оскаржуване рішення було отримано з запізненням, і підприємство було позбавлено можливості на подачу апеляційної скарги.

Колегія суддів, керуючись Господарським кодексомУкраїни та ст. 55 Конституції України, якою кожному гарантується право на захист своїх порушених прав та свобод у суді, вирішила задовольнити клопотання скаржника та поновити пропущений з поважних причин строк на подачу апеляційної скарги.

Заслухавши пояснення представників сторін, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи на предмет правильності їх юридичної оцінки місцевим господарським судом, судова колегія дійшла висновку про необгрунтованість апеляційної скарги і законність прийнятого судом рішення з огляду на таке.

Як вбачається із матеріалів справи і встановлено господарським судом, 03.01.2006р. між фірмою „Гарант” у вигляді ТОВ (наймодавець) та ТОВ „СМУ Екострой” (наймач) укладено договір № 3 оренди транспортного засобу з екіпажем № 01К, об’єктом якого був автокран марки КРАЗ „КС-557КР”, державний номер 275-91ОВ. Договір укладений терміном до 30.06.2006р. (п.5.1).

Згідно з умовами цього договору, розмір орендної плати складав 350 грн. за 1 робочий день (одну 8-годинну робочу зміну) (п.2.1), орендар зобов’язався здійснювати виплату орендної плати на поточний рахунок орендодавця згідно з актом виконаних робіт та виставленого рахунку (п.2.2), використовувати автокран у відповідності з його технічними характеристиками та вимогами техніки безпеки (п.3.3.2).

Орендодавець, у свою чергу, зобов’язався забезпечити відповідність складу екіпажа автокрана та його кваліфікацію вимогам звичайної практики експлуатації автокрана даного виду та умовам цього договору оренди (п.3.1.1).

Як вбачається із змісту п.3.1.2 вказаного договору оренди транспортного засобу, членами екіпажу є працівники орендодавця, які підпорядковуються розпорядженням орендодавця з питань управління та технічної експлуатації і розпорядженням орендаря з питання комерційної експлуатації автокрана. Пунктом 3.2 договору членом екіпажу визначений працівник позивача Чорнобиль Микола Іванович.

05.03.2006р. трапилась дорожньо-транспортна пригода за участю вказаного автокрану д/н 275-91ОВ (перекидання), під час керування ним екіпажем –водієм Чорнобилем М.І. по дорозі з М. Рені до м. Одеса до свого підприємства. Згідно з копією постанови від 28.03.2006р. про відмову у порушенні кримінальної справи, що підписана дізнавачем Ізмаїльського РВ УМВС України в Одеській області А.В. Суком та затверджена начальником цього райвідділу Моканом М.І., водій автомобілю КРАЗ КС-557 КР, д/н 275-91ОВ Чорнобиль М.І., управляючи автомобілем, не обрав безпечну швидкість руху, не справився з управлінням, вчинив перекидання автомобіля, чим порушив п.12.1 Правил дорожнього руху. Внаслідок ДТП автокран отримав механічні пошкодження, а гр. Чорнобиль М.І., з його слів, отримав тілесні ушкодження, до лікарні м. Ізмаїл за медичною допомогою не звертався, 07.03.2006р. звернувся до лікарні № 20 м. Одеси.

У подальшому гр. Чорнобиль М.І. був притягнутий до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, що передбачено ст. 124 КУпАП.

Позивач Фірма „Гарант” у вигляді ТОВ винність свого водія у ДТП визнав.

Судова колегія вважає, що, аналізуючи вищевикладене, місцевий господарський суд правильно виходив із положень Господарського Кодексу України та спеціальних норм параграфу 5 глави 58 Цивільного Кодексу України.

Так, відповідно до ст.798 ЦК України, предметом договору найму транспортного засобу можуть бути повітряні, морські, річкові судна, а також наземні самохідні транспортні засоби тощо. Договором найму транспортного засобу може бути встановлено, що він передається у найм з екіпажем, що його обслуговує.

Згідно ст.805 ЦК України, управління та технічна експлуатація транспортного засобу, переданого у найм з екіпажем, провадиться його екіпажем. Екіпаж не припиняє трудових відносин з наймодавцем. Витрати на утримання екіпажу несе наймодавець.

Враховуючи викладені положення чинного законодавства, суд правильно зазначив, що наймач (відповідач) не мав права здійснювати управління та технічну експлуатацію автокрана самостійно, власними силами, а, навпаки, мав у цьому покластися на екіпаж, який за законом зобов’язаний здійснювати належне управління та технічну експлуатацію транспортного засобу, і зобов’язань щодо ремонту автокрана після його перекидання внаслідок ДТП відповідач нести не повинен.

Крім того, відповідно до ч.1 ст.205 ГК України, господарське зобов’язання припиняється неможливістю виконання у разі виникнення обставин, за які жодна з його сторін не відповідає, якщо інше не передбачено законом. Згідно ч. 6 ст.762 ЦК України, наймач звільняється від плати за весь час, протягом якого майно не могло бути використане ним через обставини, за які він не відповідає.

Як свідчить текст позовної заяви та додані до неї документи, 05.03.2006р. автокран був піднятий та відбуксований для зберігання у Приватному підприємстві „Причал-Плюс”, тобто з цього дня в користуванні відповідача він не знаходився. З огляду на зазначене, а також через невинуватість відповідача у виникненні неможливості виконання договору оренди, відповідач не повинен сплачувати орендні платежі за час, коли автокран ним фактично не експлуатувався. Враховуючи це, підстави для стягнення з відповідача на користь позивача 18200 грн. упущеної вигоди за період з 05.03.2006р. по 16.05.2006р., коли позивачем був складений акт передачі автокрана, не підписаний відповідачем, відсутні.

Вимоги позивача про стягнення з відповідача 1172, 02 грн. витрат на відрядження працівників фірми „Гарант” для роз’яснення ситуації стосовно причин ДТП та стану транспортного засобу, а також штрафу у розмірі 5000 грн., добровільно сплаченого позивачем ТОВ „Атракціони Півдня України” і 25000 грн. немайнової шкоди за приниження ділової репутації позивача перед ТОВ „Атракціони Півдня України”, є безпідставними як такі, що не відповідають умовам договору та чинному законодавству. Так, статтею 224 ГК України передбачено, що учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов’язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб’єкту, права або законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також неодержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов’язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Як вбачається із змісту цих правових норм, а також із означеного договору оренди № 3 транспортного засобу з екіпажем, обов’язок відповідача щодо відшкодування ним позивачу витрат на відрядження працівників останнього, ними не передбачений.

Крім того, згідно ч.1 ст.218 ГК України, підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання. Судом першої інстанції вірно встановлено, що у даному випадку не існує господарсько-правового делікту, пов’язаного з відповідачем, в його діях немає ознак такого делікту і тому він не повинен нести відповідальність за шкідливі наслідки підприємницької діяльності позивача, що виникли у останнього при виконанні договору оренди з третьою особою - ТОВ „Атракціони Півдня України”, тобто сплачувати 5000 грн. штрафу і 25000 грн. немайнової шкоди за приниження ділової репутації позивача.

Таким чином, проаналізувавши виниклі між сторонами спірні відносини і застосувавши до них необхідні норми чинного законодавства, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог фірми „Гарант” у вигляді ТОВ. Враховуючи це, не підлягають стягненню з відповідача і 5000 грн. адвокатських послуг на користь адвокатської фірми „Злагода”, і такий висновок судова колегія також вважає законним і обґрунтованим.

Посилання скаржника на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, а саме розгляд справи за відсутністю представника позивача при наявності клопотання останнього про відкладення розгляду справи, не приймаються судовою колегією до уваги, оскільки матеріали справи свідчать, що у попередніх судових засіданнях представник позивача був присутнім, підтримавши позовні вимоги, при дослідженні усіх обставин справи, а не був присутнім лише у останньому судовому засіданні під час оголошення вступної і резолютивної частини рішення, і, крім того, це процесуальне порушення не вплинуло на вирішення судом справи по суті і прийняття у ній законного і обґрунтованого рішення.

З огляду на викладене, підстави для задоволення апеляційної скарги і скасування чи зміни правильного рішення суду відсутні.

Керуючись ст.ст. 101, 103-105 ГПК України,

колегія суддів постановила:

1. Поновити Фірмі “ГАРАНТ” у вигляді ТОВ строк для подання апеляційної скарги.

2. Рішення господарського суду Одеської області від 15.06.2007р. у справі № 22/167-07-3864 залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення.

Постанова в порядку ст. 105 Господарського Процесуального Кодексу України набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова апеляційної інстанції може бути оскаржена у касаційному порядку.

Головуючий суддя                                                   Л.І. Бойко

Судді:                                                             Т.А. Величко

А.М. Жукова