РІШЕННЯ

"16" січня 2008 р.

Справа № 15/175-3399

Господарський суд Тернопільської області

у складі

Розглянув справу

за позовом Державної екологічної інспекції у Тернопільській області, вул. Шашкевича, 3, м. Тернопіль

третя особа на стороні позивача, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Державне управління охорони навколишнього природного середовища у Тернопільській області, Тернопіль, вул. Шашкевича, 3

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Бучач-цукор", вул. Тичини, 3, м. Бучач Бучацького району Тернопільської області

за участю Тернопільської міжрайонної природоохоронної прокуратури Тернопільської області, м. Тернопіль, вул. Білецька, 51, 46003

За участю представників сторін:

Позивача:           Головний спеціаліст – юрисконсульт Сушко А.С.- довіреність № 2/324 від 01.06.07р.;

Відповідача:          Юрисконсульт Пустовійт М.М. –доручення № 1 від 11.04.07р.;

природоохоронний прокурор Бабій Л.Б. –посвідчення № 16.

Суть справи:

Державна екологічна інспекція у Тернопільській області, вул. Шашкевича, 3, м. Тернопіль звернулося до господарського суду з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Бучач-цукор", м. Бучач, вул. Тичини, 3, Тернопільської області 75719 грн. збитків, заподіяних в результаті наднормативних викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря.

В розпочатому судовому засіданні учасникам судового процесу роз’яснено права та обов’язки, передбачені ст.ст. 20, 22, 29, 81-1 ГПК України.

В судовому засіданні з 19.12.2007р. по 16.01.2008р. на підставі ст. 77 ГПК оголошувалася перерва для надання сторонам можливості подати додаткові докази на підтвердження своїх доводів та заперечень.

За відсутності клопотання сторін технічна фіксація судового процесу не здійснювалася.

Представник позивача, прокурор в судовому засіданні підтримав позовні вимоги повністю.

Відповідач проти позовних вимог заперечив, посилаючись на те, що товариство здійснило всіх заходів для вчасного отримання дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами, однак з незалежних від нього обставин та з вини позивача дозвіл виданий тільки 12.12.2006р.. Також звертає увагу суду на те, що змушений був проводити переробку цукросировини без надання відповідного дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами так як на бурякопункті та площадках по її заготівлі було зібрано значну її кількість. Також просить суд звернути увагу на те, що така ж справа вже розглядалася господарським судом, однак через неподання прокурором витребуваних судом матеріалів позовні вимоги залишено без розгляду.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, оцінивши представлені докази в їх сукупності, судом встановлено наступне:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Бучач-цукор", м. Бучач, вул. Тичини, 3, Тернопільської області зареєстроване в Єдиному державному реєстрі як юридична особа (ідентифікаційний код 31274406) рішенням Бучацької районної державної адміністрації від 22.02.2002р., що підтверджується довідкою Головного управління статистики у Тернопільській області № 07-137 від 26.04.2005р. .

Відповідно до статті 40 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" та ст. 10 Закону України "Про охорону атмосферного повітря", використання природних ресурсів громадянами, підприємствами, установами та організаціями повинно здійснюватись із додержанням обов’язкових екологічних норм. Підприємство також повинно здійснювати заходи щодо зменшення обсягів викидів забруднюючих речовин, зменшення впливу фізичних факторів, чи їх припинення, якщо останні за обсягом викидів забруднюючих речовин перевищують гранично допустимі норми.

Як випливає із матеріалів справи, при перевірці дотримання вимог природоохоронного законодавства на підприємстві Товариство з обмеженою відповідальністю "Бучач-цукор", вул. Тичини, 3, Тернопільської області, працівниками Державного управління екології та природних ресурсів у Тернопільській області (реорганізована згідно наказу Міністерства охорони навколишнього природного середовища № 540 від 12.12.2006р.) встановлено факт завдання шкоди навколишньому природному середовищу шляхом наднормативних видиків забруднюючих речовин в атмосферне повітря від стаціонарних джерел за період з 29.09.2006р. по 13.11.2006р. про що позивачем складено акт перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства від 13.11.2006р., підписаного інженером по охороні праці товариства Благим В.Р. без заперечень.

Як встановлено актом перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства від 13.11.2006р., відповідачем порушено вимоги ст. 11 Закону України "Про охорону атмосферного повітря", якою зокрема передбачено, що викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами можуть здійснюватися після отримання дозволу, який видається територіальним органом спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань екології та природних ресурсів за погодженням із територіальним органом спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань охорони здоров'я, здійснював викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря за відсутності на те відповідного дозволу.

Даний факт порушення підтверджується також постанову про накладення адміністративного стягнення № 005158 від 13.11.2006р., протокол про адміністративне правопорушення № 005158 від 13.11.2006р. та вироком Бучацького районного суду від 13.04.2007р. у справі № 1-42 (2007р.) про обвинувачення Благого В.Р., яким встановлено порушення ним законодавства, що регулює порядок використання природних ресурсів та нанесення державі збитків в сумі 75719 грн..

Вирок суду з вищезазначеної кримінальної справи, який набрав законної сили, згідно ч. 3 ст. 35 Господарського процесуального кодексу України, є обов’язковим для господарського суду при вирішенні даного спору і встановлені ним факти не потребують доказування.

Заперечення відповідача щодо вчинення ним всіх дій стосовно одержання дозволу, судом до уваги не беруться, як доказ у даній справі, оскільки:

у відповідності до представлених сторонами документів сезон цукроваріння позивачем розпочато з 29.09.2006р.; 21.02.2006р. ТОВ „Бучач-цукор” звернулося з заявою про видачу дозволів на викиди забруднюючих речовин стаціонарними джерелами; листом від 31.03.2006р. № 3-1/1530 держуправління екології та природних ресурсів відмовило у видачі дозволу у зв’язку з виявленою невідповідністю реального стану по джерелу № 40 (деревообробний цех) та даних, вказаних у звіті по інвентаризації викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря; 05.07.2006р. позивач звернувся із клопотанням про затвердження звіту по інвентаризації викидів забруднюючих речовин після виправлення зауважень і лише15.01.2007р. –із заявою про видачу дозволу на викиди забруднюючих речовин, який було видано 26.12.2006р. № -19. А відтак, матеріалами справи доведено, відповідачем не заперечено та неспростовано той факт, що ТОВ „Бучач-цукор” розпочало роботи, що спричинили викиди забруднюючих речовин, без одержання на те відповідного дозволу.

Розрахунок розміру шкоди, заподіяної відповідачем навколишньому природному середовищу, в результаті його неправомірних дій, а саме внаслідок понаднормового викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря за відсутності на те відповідного дозволу, здійснено відповідно до “Методики розрахунку розмірів відшкодування збитків, які заподіяні державі внаслідок наднормативних викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря”, затвердженої Наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища та ядерної безпеки України від 18.05.1995р. №38, погодженої Міністерством юстиції України від 29.05.1995р. №157/693 і складає згідно Розрахунку збитків за наднормативні викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря 75719 грн..

Відповідно до ст. 68 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" та статті 34 Закону України "Про охорону атмосферного повітря" та ст. 1166 Цивільного кодексу України від 16.01.2003р. підприємства, установи, організації зобов’язані відшкодувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в тому числі і атмосферного повітря, в порядку і розмірах, встановлених законодавством України.

При таких обставинах позовні вимоги підлягають до задоволення як обґрунтовано заявлені.

Сума збитків, заподіяної порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності відповідно до п. 5 ст. 64 Закону України "Про державний бюджет України на 2006 рік" від 20.12.2005 року, є джерелом формування спеціального фонду місцевих бюджетів.

Як випливає із матеріалів справи, Товариство з обмеженою відповідальністю "Бучач-цукор" знаходиться на території Бучацької міської ради, тому сума збитків заподіяних державі внаслідок наднормативних викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря, стягується в доход бюджету міської ради.

Заперечення відповідача судом до уваги не приймаються, оскільки в період з 29.09.2006р. по 13.11.2006р. у товариства був відсутній дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами, що не заперечується відповідачем, а виданий лише 12.02.2006р..

Державне мито в сумі 757,19 грн. та витрати на інформаційно –технічне забезпечення судового процесу в сумі 118 грн. згідно ст. 49 ГПК України, покладаються на відповідача.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 1, 2, 33, 43, 44, 49, 75, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Бучач-цукор", вул. Тичини, 3, м. Бучач, Тернопільська область:

- на користь Бучацької міської ради, м. Бучач 75719 грн. збитків заподіяних державі в результаті наднормативних викидів забруднюючих речовин;

- в доход Державного бюджету України 757,19 грн. державного мита;

- в доход Державного бюджету України, р/р 0002 у ГУДКУ у Тернопільській області, МФО 838012, , Одержувач: УДК у м. Тернополі –118 (сто вісімнадцять) грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

3.Рішення господарського суду набирає законної сили в десятиденний строк з дня його прийняття (підписання рішення).

4.Накази видати стягувачам після набрання судовим рішенням законної сили.

5.На рішення господарського суду, яке не набрало законної сили, сторони мають право подати апеляційну скаргу, а прокурор апеляційне подання протягом десяти днів з дня прийняття (підписання) рішення "28" січня 2008р.через місцевий господарський суд.

Суддя