ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
РІШЕННЯ

"14" жовтня 2008 р.

справа № 5020-3/067

За позовом          Регіонального відділення фонду
державного майна України

в АР Крим та місті Севастополі

(99008, м. Севастополь, пл.
Повсталих, 6)

до                    фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1

(АДРЕСА_1)

за участю третьої особи, яка не
заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача, -

Севастопольський
морський коледж Київської державної академії

водного транспорту ім. П.
Конашевича-Сагайдачного

(04073, м. Київ, вул. Фрунзе, 9)

про
розірвання договору оренди та зобов'язання передати нерухоме майно шляхом
підписання акту приймання-передачі об'єкта оренди,

суддя Головко
В.О.

За участю представників:

позивача -Бистрицька Ю.М., довіреність №
56/02-15, від 10.09.2007;

відповідача -не з'явився.

СУТЬ СПОРУ:

Регіональне відділення фонду
державного майна України в АР Крим та місті Севастополі (далі -Позивач, РВ ФДМУ
в АР Крим та місті Севастополі) звернулось до господарського суду з позовною
заявою до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (далі -Відповідач) про розірвання
договору оренди та зобов'язання передати нерухоме майно шляхом підписання акту
приймання-передачі об'єкта оренди.

Позивач обґрунтовує позовні вимоги
тим, що відповідачем, в порушення приписів Закону України "Про оренду
державного та комунального майна" та пункту 5.5 Договору оренди нерухомого
майна № 631 від 30.11.2007, укладеного між сторонами, не виконано вимогу щодо
обов'язкового страхування орендованого майна.

Відповідач не скористався правом,
наданим йому статтею 59 Господарського процесуального кодексу України: не надав
господарському суду відзив на позовну заяву та документи, що підтверджують
заперечення проти позову.

Відповідач явку уповноважених представників
в судові засідання 09.09.2008 та 14.10.2008 не забезпечив, хоча про дату, час і
місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином -рекомендованою
кореспонденцією.

Через нез'явлення представника
відповідача, на підставі статті 77 Господарського процесуального кодексу
України, судовий розгляд справи відкладався.

Відповідно до статті 75
Господарського процесуального кодексу України суд вирішив можливим розглянути
справу за наявними в ній матеріалами.

Згідно зі статтями 20, 22, 811
Господарського процесуального кодексу України в судовому засіданні представнику
позивача роз'яснені його процесуальні права та обов'язки.

За клопотанням представника
позивача, відповідно до статті 10 Конституції України, статті 10 Закону України
"Про судоустрій України", пояснення та клопотання по справі
надавалися ним російською мовою.

Заслухавши пояснення представника
позивача, дослідивши представлені позивачем докази, суд -

встановив:

Між Регіональним відділенням Фонду
державного майна в Автономній республіці Крим та м. Севастополі (Орендодавець)
та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1(Орендар) укладено договір оренди
нерухомого майна державної власності № 631 від 30.11.2007. Згідно з пунктом 1.1
цього договору Орендодавець здає Орендарю в оренду вбудовані нежитлові
приміщення на І-му поверсі будинку Севастопольського морського коледжу
Київської державної академії водного транспорту (кабінет № 101) площею 7,3 м2,
що перебувають на балансі Київської державної академії водного транспорту              ім. П.Конашевича-Сагайдачного
(Балансоутримувач) та розташовуються за адресою:              м. Севастополь, вул. Рєпіна, 3
(а.с. 6-8).

Відповідно до пункту 10.1 Договору
цей договір укладений строком на 364 дні та діє з моменту підписання його
сторонами і до 29.11.2008.

Передача об'єкта оренди згідно з
розділом 2 Договору та Актом приймання-передачі відбулася 30.11.2007 (а.с. 27).

Суд вважає позовні вимоги позивача
такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі, виходячи з наступного.

Правові відносини сторін щодо оренди
державного майна, майна, що належить Автономній Республіці Крим або перебуває у
комунальній власності, регулюються Законом України "Про оренду державного
та комунального майна" від 10.04.1992 № 2269-ХІІ (з наступними змінами і
доповненнями), власне договором оренди та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до пункту 4 Прикінцевих
та перехідних положень Цивільного кодексу України, прийнятого 16.01.2003, та
пункту 4 Прикінцевих положень Господарського кодексу України дані кодекси
застосовуються до правовідносин, що виникли після набрання ними чинності, тобто
після 01.01.2004.

Правовідносини між сторонами
виникли після 01.01.2004, тому при розгляді спору суд керується Цивільним
кодексом України в редакції 2003 року та Господарським кодексом України.

Відповідно до пункту 1 статті 188
Господарського кодексу України зміна та розірвання господарських договорів в
односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або
договором. Згідно з пунктом 1 статті 193 Господарського кодексу України
суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших
правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання
зобов'язання -відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До
виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим
Кодексом.

Згідно з частиною першою статті 999
Цивільного кодексу України законом може бути встановлений обов'язок фізичної
або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров'я, майна або
відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок
заінтересованої сторони (обов'язкове страхування).

Аналогічно, частина друга статті
771 Цивільного кодексу України передбачає можливість встановлення обов'язку
наймача укласти договір страхування речі, що передана у найм.

Статтею 10 Закону України "Про
оренду державного та комунального майна" визначений перелік істотних умов
договору оренди, однією з яких є страхування орендарем взятого ним в оренду
майна.

Також, згідно з частиною третьою
статті 24 зазначеного Закону орендоване майно страхується орендарем на користь
того учасника договору оренди, який бере на себе ризик випадкової загибелі чи
пошкодження об'єкта оренди.

З системного аналізу даних норм суд
приходить до висновку, що страхування орендованого майна є обов'язком
орендаря, встановленим законом.

Цей обов'язок орендаря закріплений
сторонами в пункті 5.5 Договору, відповідно до якого протягом місяця після
укладення цього Договору орендар зобов'язаний застрахувати орендоване майно на
весь строк дії Договору оренди від пожежі та/або землетрусу, на суму не менше
його оціночної вартості на користь балансоутримувача в порядку, визначеному
чинним законодавством. Також Орендар зобов'язаний надати Орендодавцю та
Балансоутримувачу копію договору страхування та копію платіжного доручення
страхового внеску в п'ятиденний строк з моменту підписання договору страхування.
Ризик випадкової загибелі чи пошкодження об'єкта оренди несе Балансоутримувач.

За приписами пункту 1 статті 530
Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін)
його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

10.06.2008 (вих. № 1297/01.1-6)
позивач направив листа на адресу відповідача з вимогою надати в 3-денний строк
копію договору страхування та докази, які підтверджують сплату страхових
платежів (а.с. 9).

Відповідь на цей лист позивачем не
отримана.

Отже, відповідач належним чином не
виконав зобов'язання стосовно страхування взятого ним в оренду нерухомого
майна, належних та допустимих доказів, які б підтверджували виконання цього
обов'язку, не надав.

Відповідно до положень статей 525,
526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватись належним чином
згідно з умовами договору та вимогами цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких умов та вимог -відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова
від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Статтею 26 Закону України "Про
оренду державного та комунального майна" встановлено, що на вимогу однієї
із сторін договір оренди може бути достроково розірвано за рішенням суду,
арбітражного суду у разі невиконання сторонами своїх зобов'язань та з
інших підстав, передбачених законодавчими актами України.

Згідно зі статтею 651 Цивільного
кодексу України, частиною 1 статті 188 Господарського кодексу України зміна або
розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Відповідно до частин 2, 3, 4 статті
188 Господарського кодексу України сторона договору, яка вважає за необхідне
змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій
стороні за договором. Сторона договору, яка одержала пропозицію про зміну чи
розірвання договору, у двадцятиденний строк після одержання пропозиції
повідомляє другу сторону про результати її розгляду. У разі, якщо сторони не
досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді
у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона
має право передати спір на вирішення суду.

Листом від 10.06.2008 № 1297/01.1-6
позивач повідомив відповідача про розірвання договору оренди, проте будь-якої
відповіді на цей лист не отримав. Тому суд вважає правомірним звернення
позивача до суду за вирішенням спору про розірвання договору оренди.

Відповідно до статей 33, 34
Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Докази подаються сторонами та
іншими учасниками судового процесу.

Господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідач доказів, які б
підтверджували укладення договору страхування об'єкта оренди згідно з вимогами
діючого законодавства не надав.

Таким чином, вимоги позивача щодо
розірвання договору оренди підлягають задоволенню в повному обсязі.

За приписами статті 785 Цивільного
кодексу України, у разі припинення договору найму наймач зобов'язаний негайно
повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням
нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

Відповідно до частини другої статті
202 Господарського кодексу України господарське зобов'язання припиняється,
зокрема, в разі його розірвання або визнання недійсним за рішенням суду.

З огляду на викладене, суд
задовольняє вимоги позивача щодо зобов'язання відповідача передати нерухоме
майно шляхом підписання акту приймання-передачі об'єкта оренди.

Враховуючи, що спір виник внаслідок
неправильних дій відповідача, суд, відповідно до статті 49 Господарського
процесуального кодексу України, покладає на нього витрати по сплаті державного
мита та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Керуючись статтями 49, 75, 82-85,
116, 117 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И
В:

1.          Позов задовольнити повністю.

2.          Розірвати договір оренди нерухомого
майна -вбудованих приміщень на І-му поверсі будинку
Севастопольського морського коледжу Київської державної академії водного
транспорту (кабінет № 101) площею 7,3 м2, що перебувають на балансі
Київської державної академії водного транспорту ім. П.Конашевича-Сагайдачного
та розташовуються за адресою: м. Севастополь, вул. Рєпіна, 3, № 631 від
30.11.2007, який укладено між Регіональним відділенням Фонду
державного майна в Автономній республіці Крим та м. Севастополі та фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_1.

3.          Зобов`язати фізичну
особу-підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1, відомості
про рахунки в банківських установах в матеріалах справи відсутні) передати
за актом приймання-передачі приміщення (кабінет № 101) в будинку № 3 по вулиці
Рєпіна в м. Севастополі, загальною площею 7,3 м2 Севастопольському
морського коледжу Київської державної академії водного транспорту ім.
П.Конашевича-Сагайдачного (04073, м. Київ, вул. Фрунзе, 9) впродовж
семи днів з дати набрання рішенням законної сили.

4.          Стягнути з
фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (99038,                  АДРЕСА_1, ідентифікаційний
код НОМЕР_1, відомості про рахунки в банківських установах в матеріалах справи
відсутні) в доход Державного бюджету України (р/р 0007 в ГУ ДКУ в
м. Севастополі, , МФО 824509) державне мито в розмірі 85,00
грн.

5.          Стягнути з
фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (99038,                  АДРЕСА_1, ідентифікаційний
код НОМЕР_1, відомості про рахунки в банківських установах в матеріалах справи
відсутні) на користь Державного бюджету Ленінського району м. Севастополя
(р/р 0007, банк одержувача -ГУ ДКУ в м. Севастополі, , МФО 824509, код платежу за бюджетною класифікацією -22050000) витрати
на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в розмірі 118,00 грн.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Суддя
В.О. Головко

Рішення оформлено відповідно до вимог статті 84

Господарського процесуального кодексу України

і підписано 20.10.2008.

Розсилка:

1.          РВ фонду
державного майна України в АРК та м. Севастополі

(99008, м. Севастополь, пл.
Повсталих, 6)

2.          фізична особа-підприємець ОСОБА_1

(АДРЕСА_1)

3.          Севастопольський
морський коледж Київської державної академії

водного транспорту ім. П.
Конашевича-Сагайдачного

(04073, м. Київ, вул. Фрунзе, 9)

4.          справа

5.          наряд