КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.11.2008                                                                                           № 38/81-44/232

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:          Андрієнка В.В.

суддів:

За участю представників:

від позивача - Орап А.О., Глухенький О.А.

від відповідача - Саушкіна О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ЖБК "Мистецтвознавець"

на рішення Господарського суду м.Києва від 20.07.2005

у справі № 38/81-44/232

за позовом                               ЖБК "Мистецтвознавець"

до                                                   Оболонської районної державної адміністрації м.Києва

третя особа           Київська міська рада

Київська міська державна адміністрація

про                                                  визнання права власності та скасування роспорядження №920 від 19.08.1998р. Оболонської районної у м.Києві державної адміністрації

ВСТАНОВИВ:

На розгляд Господарського суду м. Києва передані позовні вимоги Житлово-будівельного кооперативу «Мистецтвознавець» до Оболонськоъ районної в м. Києві державної адміністрації, треті особи – Київська міська рада, Київська міська державна адміністрація про визнання недійсним рішень Мінської (Оболонської) районної державної адміністрації у м. Києві № 920 від 19.08.1998 року та № 777 від 25.09.2000 р., щодо зарахування вбудованих у житловий будинок Кооперативу приміщень магазину, площею 283 кв.м. і підвалу площею 193 кв.м у комунальну власність району, та зобов’язати відповідача передати ці приміщення у власність позивача, за кошти якого вони були побудовані і тому належать йому.

27.01.2003 року позивач збільшив позовні вимоги вимогою про визнання права власності на не житлові приміщення у будинку по вул. Малиновського, 27/23 загальною площею 476 кв.м. та уточнив їх відносно визнання недійсними розпоряджень відповідача № 920 від 19.08.1998 р. та № 777 від 25.09.2000 р. у частинах, що стосуються зарахування цих не житлових приміщень до комунальної власності до територіальної громади Мінського району м. Києва та передачу їх в орендне користування, а також всіх інших рішень, виданих до часу розгляду справи у господарському суді щодо розпорядження спірними приміщеннями, і тим самим усунути продовжувані порушення права власності позивача.

Рішенням Господарського суду м. Києва від 20.07.2005 р. у задоволенні позовних вимог відмовлено повністю.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, Житлово-будівельного кооперативу «Мистецтвознавець» звернулось до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення скасувати та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що рішення місцевого господарського суду прийняте з неповним з’ясуванням обставин, що мають значення для справи, місцевий господарський суд неправильно застосував та порушив норми процесуального та матеріального права.

Підстави апеляційної скарги обґрунтовуються наступними доводами.

Зокрема заявник зазначає, що у справі відсутній документ, на який посилається в своєму рішенні місцевий господарський суд, а також відсутні документи, які б засвідчували, що спірне майно належить до комунальної власності

Позивач просив суд рішення залишити без змін з огляду на його законність та обґрунтованість.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 23.09.2005 р. у справі № 38/81-44232 була призначена незалежна судова експертиза, проведення якої було доручено Київському науково-дослідному інституту судових експертиз.

На вирішення експертів ухвалою суду були поставлені наступні питання:

1.          Чи включено до проектно-кошторисної документації вартість будівництва приміщень, розташованих у м. Києві по вул. Маршала Малиновського, 27/23 площею 283 кв.м. (магазин) та 193 кв.м. (підвал)?

2.          Чи підтверджується документально передача зазначених приміщень на баланс Житлово-будівельного кооперативу «Мистецтвознавець»?

3.          Чи підтверджується документально факт фінансування будівництва зазначених приміщень іншими, крім Житлово-будівельного кооперативу «Мистецтвознавець» особами?

4.          Чи підтверджується документально, що житловий будинок по вул. Маршала Малиновського, 27/23 разом з вбудованим і не житловими приміщеннями було збудовано і передано підрядником для Житлово-будівельного кооперативу «Мистецтвознавець»?

06.09.2007 р. Київський науково-дослідний інститут судових експертиз був складений висновок № 10687/5774/5775 судово-економічної експертизи у справі № 38/81-44/232, згідно із яким судовим експертом надані наступні відповіді на поставлені ухвалою суду від 23.09.2005 р. запитання:

1. Документально підтвердити передачу витрат по будівництву приміщень, розташованих у м. Києві по вул. Маршала Малиновського, 27/23 площею 283 кв.м. (магазин) та 193 кв.м. (підвал), на баланс Житлово-будівельного кооперативу «Мистецтвознавець», не видається за можливе, у зв’язку з відсутністю в матеріалах справи балансів Житлово-будівельного кооперативу «Мистецтвознавець».

Слід врахувати, що за даними бухгалтерського обліку, а саме оборотної відомості Житлово-будівельного кооперативу «Мистецтвознавець», по дебету рахунку 01 «Основні засоби» станом на 01.01.1978 р. відображені житлові будинки № 14-14а, вартістю 698 811,03 крб. (житловий будинок № 14 – 509 951,03 крб., № 14а – 188860 крб.)

При цьому, за матеріалами справи вбачається, що вказані житлові будинки відображені в бухгалтерському обліку Житлово-будівельного кооперативу «Мистецтвознавець» без виділення з їх складу вказаних: вбудованого приміщення магазину та підвалу.

2. Фінансування будівництва зазначених приміщень іншими особами документально підтвердити не видається за можливе, в зв’язку з відсутністю документів, що підтверджують дане фінансування іншими особами

За наявними матеріалами справи, фінансування будівництва житлового будинку по вул. Маршала Малиновського, 27/23 разом з вбудованим не житловими приміщеннями здійснювалось Житлово-будівельним кооперативом «Мистецтвознавець».

3. За результатами проведеного дослідження, документально підтверджується, що житловий будинок по вул. Маршала Малиновського, 27/23 разом з вбудованими і не житловими приміщеннями було збудовано і передано підрядником для Житлово-будівельного кооперативу «Мистецтвознавець», а саме за актом № 05-56 від 03.07.1976 р. прийоми виконаних робіт по закінченому будівництвом об’єкту.

Крім того, ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 22.11.2007 р. у справі № 38/81-44232 була призначена додаткова судова експертиза, проведення якої було доручено Київському науково-дослідному інституту судових експертиз.

На вирішення експертів ухвалою суду було поставлене питання:

Чи включено до проектно-кошторисної документації вартість будівництва приміщень, розташованих у м. Києві по вул. Маршала Малиновського, 27/23 площею 283 кв.м. (магазин) та 193 кв.м. (підвал)?

02.10.2008 р. Київський науково-дослідний інститут судових експертиз був складений висновок № 14957 судової будівельно-технічної експертизи у справі № 38/81-44/232, згідно із яким судовим експертом надана відповідь на поставлене ухвалою суду від 22.11.2007 р. запитання:

До проектно-кошторисної документації на будівництво будинку по вул. Маршала Малиновського, 27/23 у м. Києві (будівельний № 14а) включена вартість будівництва приміщень площею 283 кв.м. (магазин), розташованих на першому поверсі, та 193 кв.м. (підвал).

Статтею 101 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що в процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі та додатково поданими доказами повторно розглядає справу.

Згідно з ч. 2 ст. 101 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд не зв’язаний з доводами апеляційної скарги (подання) і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Відповідно до ст. 99 Господарського процесуального кодексу України в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у цьому розділі; апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з’ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються доводи та заперечення сторін, об’єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 15.07.1974 р. рішенням виконавчого комітету Київської міської ради депутатів трудящих № 1023 «Про закріплення земельних ділянок за житлово-будівельними кооперативами» проведено закріплення земельних ділянок за житлово-будівельними кооперативами згідно з додатком. Відповідно до зазначеного додатку за Житлово-будівельним кооперативом «Мистецтвознавець» було закріплено земельну ділянку за адресою ж.м. Оболонь, IV м-н, буд. 14, 14а.

03.07.1975 року Житлово-будівельний кооператив «Мистецтвознавець» - кооператив та Управління капітального будівництва міськвиконкому - замовник уклали договір, відповідно до якого кооператив передає, а замовник приймає на себе виконання функцій замовника по будівництву 9 поверхового житлового будинку за адресою: ж.м. Оболонь, IV м-н, № 14а.

Відповідно до ч. 1 ст. 353 Цивільного кодексу УРСР за договором підряду на капітальне будівництво організація-підрядчик зобов'язується своїми силами і засобами збудувати і здати організації-замовнику передбачений планом об'єкт відповідно до затвердженої проектно-кошторисної документації і у встановлений строк, а замовник зобов'язується надати підрядчику будівельну площадку, передати йому затверджену проектно-кошторисну документацію, забезпечити своєчасне фінансування будівництва, прийняти закінчені будівництвом об'єкти і оплатити їх.

03.07.1976 р. був підписаний акт приймання виконаних робіт на закінчений будівництвом об’єкт.

Розпорядженням Мінської районної державної адміністрації м. Києва № 920 від 19.08.1998 р. «Про передачу на баланс споруди по вул. Маршала Малиновського, 27/23» Державному комунальному управлінню житлового господарства доручено взяти на баланс вбудоване не житлове приміщення загальною площею 476 кв.м.

Розпорядженням Мінської районної державної адміністрації м. Києва № 777 від 25.09.2000 р. «Про передачу в користування нежилих приміщень комунальної власності Мінського району м. Києва» нежиле приміщення по вул. М. Малиновського, 27/23 загальною площею 476 кв.м. передано Товариству з обмеженою відповідальністю «Юмпіс-2000» в тимчасове користування на умовах оренди до 30.12.2002 р.

Спір у даній справі виник у зв’язку із тим, що позивач вважає, що спірні приміщення як і весь житловий будинок зведено за кошти позивача, а тому зарахування його до комунальної власності району і подальші дії відповідача з використання приміщення як своєї власності є незаконними, в той самий час відповідач проти цього заперечує, стверджуючи при цьому, що факт побудови приміщень за кошти кооперативу не доказаний позивачем.

Враховуючи наведене вище судова колегія дійшла до висновку про те, що для правильного вирішення спору у даній справі необхідним є з’ясування питань щодо документального та фінансового забезпечення будівництва, документального оформлення передачі збудованих приміщень.

Беручи до уваги те, що вирішення вказаних питань потребує спеціальних знань, а також те, що встановлення зазначеної обставини суттєво впливає на вирішення спору, судовою колегією приймаються до уваги відповіді судового експерта, викладені у висновку судово-економічної експертизи від 06.09.2007 р. № 10687/5774/5775 та від 02.10.2008 р. № 14957 у справі № 38/81-44/232.

Судова експертиза – це дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об'єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи, що перебуває у провадженні органів дізнання, досудового та судового слідства (ст. 1 Закону України «Про судову експертизу»).

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про судову експертизу» судово-експертна діяльність здійснюється на принципах законності, незалежності, об'єктивності і повноти дослідження.

Так, згідно із вказаним висновком:

- документально підтвердити передачу витрат по будівництву приміщень, розташованих у м. Києві по вул. Маршала Малиновського, 27/23 площею 283 кв.м. (магазин) та 193 кв.м. (підвал), на баланс Житлово-будівельного кооперативу «Мистецтвознавець», не видається за можливе, у зв’язку з відсутністю в матеріалах справи балансів Житлово-будівельного кооперативу «Мистецтвознавець».

Слід врахувати, що за даними бухгалтерського обліку, а саме оборотної відомості Житлово-будівельного кооперативу «Мистецтвознавець», по дебету рахунку 01 «Основні засоби» станом на 01.01.1978 р. відображені житлові будинки № 14-14а, вартістю 698 811,03 крб. (житловий будинок № 14 – 509 951,03 крб., № 14а – 188860 крб.)

При цьому, за матеріалами справи вбачається, що вказані житлові будинки відображені в бухгалтерському обліку Житлово-будівельного кооперативу «Мистецтвознавець» без виділення з їх складу вказаних: вбудованого приміщення магазину та підвалу.

- фінансування будівництва житлового будинку по вул. Маршала Малиновського, 27/23 разом з вбудованим не житловими приміщеннями здійснювалось Житлово-будівельним кооперативом «Мистецтвознавець».

- за результатами проведеного дослідження, документально підтверджується, що житловий будинок по вул. Маршала Малиновського, 27/23 разом з вбудованими і не житловими приміщеннями було збудовано і передано підрядником для Житлово-будівельного кооперативу «Мистецтвознавець», а саме за актом № 05-56 від 03.07.1976 р. прийоми виконаних робіт по закінченому будівництвом об’єкту.

- до проектно-кошторисної документації на будівництво будинку по вул. Маршала Малиновського, 27/23 у м. Києві (будівельний № 14а) включена вартість будівництва приміщень площею 283 кв.м. (магазин), розташованих на першому поверсі, та 193 кв.м. (підвал).

Таким чином, житловий будинок по вул. Маршала Малиновського, 27/23 разом з вбудованими і не житловими приміщеннями було збудовано і передано підрядником для Житлово-будівельного кооперативу «Мистецтвознавець» і фінансувався вказаний будинок саме за кошти позивача.

Суд звертає увагу, що відповідачем не було надано належних доказів на підтвердження того, що держава фінансувала будівництво даного приміщення за рахунок 5 % від житлового будівництва, що передбачалось чинним на той час законодавством, а є тільки посилання відповідача на рішення виконавчого комітету Київської міської Ради трудящихся № 510 від 17.05.1976 р., в якому вказано, що необхідно здійснювати контроль за ходом будівництва підприємств обслуговування.

Статтею 392 Цивільного кодексу України передбачено, що власник майна може пред’явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Враховуючи, що спірне приміщення будувалось для позивача та за кошти позивача, що підтверджується зокрема висновками судових експертиз 06.09.2007 р. № 10687/5774/5775 та від 02.10.2008 р. № 14957, то саме позивач є власником вказаних не житлових приміщень.

Право власності – це врегульовані законом суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження майном (ст. 2 Закону УРСР «Про власність»).

Власник на свій розсуд володіє, користується і розпоряджається належним йому майном (ст. 4 Закону УРСР «Про власність»).

Як вбачається з матеріалів справи, розпорядженням Мінської районної державної адміністрації м. Києва № 920 від 19.08.1998 р. спірні житлові приміщення були передані на баланс ДК УЖГ Мінського району, а розпорядженням Мінської районної державної адміністрації м. Києва № 777 від 25.09.2000 р. «Про передачу в користування нежилих приміщень комунальної власності Мінського району м. Києва» нежиле приміщення по вул. М. Малиновського, 27/23 загальною площею 476 кв.м. передано Товариству з обмеженою відповідальністю «Юмпіс-2000» в тимчасове користування на умовах оренди до 30.12.2002р.

Баланс – бухгалтерська категорія, яка свідчить, де майно облікується в даний час, як основний засіб. Знаходження майна на балансі не є підтвердженням права власності.

Підставою для набуття права комунальної власності є передача майна територіальним громадам безоплатно державою, іншими суб'єктами права власності, а також майнових прав, створення, придбання майна органами місцевого самоврядування в порядку, встановленому законом (ч. 2 ст. 60 Закону України «Про власність»).

Органи місцевого самоврядування від імені та в інтересах територіальних громад відповідно до закону здійснюють правоможності щодо володіння, користування та розпорядження об'єктами права комунальної власності, в тому числі виконують усі майнові операції, можуть передавати об'єкти права комунальної власності у постійне або тимчасове користування юридичним та фізичним особам, здавати їх в оренду, продавати і купувати, використовувати як заставу, вирішувати питання їхнього відчуження, визначати в угодах та договорах умови використання та фінансування об'єктів, що приватизуються та передаються у користування і оренду (ч. 5 ст. 60 Закону України «Про власність»).

Враховуючи, що спірне майно не належить і ніколи не передавалось до комунальної або загальнодержавної власності, то приймаючи спірні розпорядження № 920 від 19.08.1998 року та № 777 від 25.09.2000 р. Мінська районна державна адміністрація м. Києва вийшла за межі, наданих їй законом повноважень, а отже без достатніх правових причин передала спірні не житлові приміщення на баланс Державному комунальному управлінню житлового господарства та Товариству з обмеженою відповідальністю «Юмпіс-2000» в тимчасове користування на умовах оренди до 30.12.2002 р.

З огляду на викладене, Київський апеляційний господарський суд вважає, що висновки суду першої інстанції були зроблені за неповного з’ясування обставин, що мають значення для справи і з неправильним застосуванням норм процесуального права, яке призвело до прийняття неправильного рішення (п.п. 1 і 4 ч. 1 ст. 104 ГПК України), що є підставами для скасування оскаржуваного судового рішення.

У зв’язку з цим, апеляційна скарга Житлово-будівельного кооперативу «Мистецтвознавець» підлягає задоволенню, а оскаржуване рішення суду –його скасуванню з прийняттям нового рішення про повне задоволення позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 99, 101, 103, 104, 105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд , -

ПОСТАНОВИВ:

1.          Рішення Господарського суду міста Києва від 20.07.2005 року у справі № 38/81-44/232 скасувати повністю та прийняти нове рішення.

2.          Позов задовольнити.

3.          Визнати за Житлово-будівельним кооперативом «Мистецтвознавець» (04210, м. Київ, вул. М. Малиновського, 27/23, кв. 394, код 22885134) право власності на вбудовані у житловий будинок приміщення магазину, площею 283 кв.м. і підвалу площею 193 кв.м. в будинку по вул. М. Малиновського, 27/23 у м. Києві.

4.          Визнати незаконним та скасувати Розпорядження № 920 від 19.08.1998 р. Мінської районної державної адміністрації м. Києва в частині передачі на баланс ДК УЖГ Мінського району вбудованого не житлового приміщення магазину, площею 283 кв.м. і підвалу площею 193 кв.м. в будинку по вул. М. Малиновського, 27/23 у м. Києві.

5.          Визнати незаконним та скасувати Розпорядження № 777 від 25.09.2000 р. Мінської районної державної адміністрації м. Києва в частині передачі вбудованого не житлового приміщення магазину, площею 283 кв.м. і підвалу площею 193 кв.м. в будинку по вул. М. Малиновського, 27/23 у м. Києві Товариству з обмеженою відповідальністю «Юмпіс-2000»в тимчасове користування на умовах оренди до 30.12.2002р.

6.          Стягнути з Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації (04205, м. Київ, вул. М. Тимошенка, 16) на користь Житлово-будівельного кооперативу «Мистецтвознавець» (04210, м. Київ, вул. М. Малиновського, 27/23, кв. 394, код 22885134) 634,00 грн. державного мита за перегляд рішення в апеляційному порядку.

7.          Доручити Господарському суду м. Києва видати накази на виконання даної постанови.

Головуючий суддя

Судді

11.11.08 (відправлено)