ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

25 лютого 2008 р.

№ 22/321

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Головуючого

Кота О.В.

Суддів

Шевчук С.Р.

Владимиренко С.В.

перевіривши касаційну скаргу

Відкритого акціонерного товариства "Білоцерківсільрибгосп"

на рішення

від 10.09.2007 господарського суду міста Києва

у справі

№22/321

За позовом

Відкритого акціонерного товариства "Білоцерківсільрибгосп"

До

Акціонерного комерційного банку соціального розвитку "Укрсоцбанк" в особі Білоцерківського відділення

Про

стягнення 14103,12 грн.

Позивач звернувся до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою №90 від 05.12.2007 на рішення господарського суду міста Києва від 10.09.2007р.

Одночасно скаржником заявлено клопотання про відновлення пропущеного строку для подання касаційної скарги.

Відповідно до ст. 110 Господарського процесуального кодексу України касаційна скарга (подання) може бути подана (внесено) протягом одного місяця з дня набрання рішенням місцевого господарського суду чи постановою апеляційного господарського суду законної сили.

Згідно до частини 1 статті 53 ГПК України за заявою сторони, прокурора чи з своєї ініціативи господарський суд може визнати причину пропуску встановленого законом процесуального строку поважною і відновити пропущений строк. При цьому, Господарський процесуальний кодекс України не пов’язує право суду відновити пропущений строк з певним колом обставин, що спричинили пропуск строку. Отже, у кожному випадку, суд з урахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінює доводи, що наведені на обґрунтування клопотання про його відновлення, та робить висновок щодо поважності чи не поважності причин пропуску строку.

Клопотання чи заява про відновлення процесуального строку повинна містити роз’яснення причин пропуску і підстави, з яких заявник вважає ці причини поважними.

Обґрунтовуючи клопотання про відновлення пропущеного строку для подання касаційної скарги позивач посилається на те, що в судовому засіданні 10.09.2007 не було оголошено вступну та резолютивну частину рішення, а тому про суть прийнятого рішення, правову позицію суду та підстави прийняття такого рішення дізнався лише 12.11.2007р. після отримання судового рішення по пошті.

Однак, наведені вище мотиви пропуску строку не беруться судом до уваги, оскільки представник позивача в судовому засіданні був присутній і з протоколу судового засідання від 10.09.2007р. вбачається, що вступну та резолютивну частину рішення суд оголошував, а отже вже 10.09.2007р. позивач знав про результат прийнятого рішення і в нього була можливість раніше ніж майже через п’ять місяців після оголошення вступної та резолютивної частини рішення оскаржити його.

До того строк на подання касаційної скарги попущений навіть якщо рахувати з дати підписання та відправки оскаржуваного рішення, оскільки рішення суду було підписано 06.11.2007р., а касаційна скарга надійшла лише 23.01.2008р.

За таких обставин та враховуючи, що у заявника була можливість звернутися з касаційною скаргою набагато раніше, що б не допустити до такого значного пропуску строку, колегія суддів вважає, що підстав для задоволення клопотання заявника та поновлення пропущеного процесуального строку не має, а тому у відновленні пропущеного строку слід відмовити.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 53, 86, 110, п. 5 ст.1113 Господарського процесуального Кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

1. Відхилити клопотання позивача про відновлення пропущеного строку для подачі касаційної скарги, відмовити у відновленні пропущеного процесуального строку.

2. Касаційну скаргу з доданими до неї документами повернути скаржнику, а справу –до господарського суду міста Києва.

Головуючий                                                              Кот О.В.

С у д д я                                                                                Шевчук С.Р.

С у д д я                      Владимиренко С.В.