ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа № 1/259

07.11.08

За позовом                     Товариства з обмеженою відповідальністю «Ексімгруп»

До                               Приватного підприємства «Формація Верде»

Про                              стягнення 600,89 грн.

Суддя Мельник В.І.

Представники:

від позивача - не з’явився

від відповідача - Рісо Бланко Я.О., - директор.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Ексімгруп»(позивач) звернулося до суду з позовом до Приватного підприємства «Фармація Верде»(відповідач) про стягнення 600,89 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем не сплачено борг у сумі 600,89грн. згідно умов договору поставки № 28-03-01 від 28.03.2007р.

Ухвалою суду від 15.09.08 порушено провадження у справі № 1/259 та призначено розгляд на 20.10.08.

20.10.2008 року позивач в судовому засіданні надав документи на виконання вимог ухвали суду про порушення провадження у справі.

Представник відповідача в судове засідання не з’явився, вимоги ухвали суду від 15.09.08 не виконав, про причини неявки в судове засідання суд не повідомив.

У зв’язку з неявкою у судове засідання представника відповідача, розгляд справи було відкладено на 07.11.2008р.

07.11.2008р. представник позивача в судове засідання не з’явився, про причини неявки суд не повідомив.

Представник відповідача надав відзив на позовну заяву, в якому просив суд відмовити в задоволенні позову.

Представник відповідача надав пояснення по суті спору та повідомив суд про не визнання позову.

Розглянувши подані сторонами документи та матеріали, заслухавши пояснення позивача та відповідача, всебічно і повно з’ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об’єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Між позивачем та відповідачем 28.03.2007р. було укладено договір поставки № 28-03-01 (далі –договір), згідно якого позивач взяв на себе зобов’язання передати у власність відповідачу товар: засоби медичного призначення (далі –товар), а відповідач зобов’язався прийняти та оплатити отриманий товар згідно із сумами, вказаними у відповіданих накладних протягом 60 календарних днів з моменту отримання товару відповідачем ( 1.1, 5.3.). При цьому умовами договору передбачено, що моментом отримання товару за певною накладною вважається дата вказаної накладної (п.4.2.).

п.7.2 договору передбачено, що у разі своєчасного не виконання зобов’язань даного договору покупець (відповідач) сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ (що діяла в період прострочення) від суми простроченого платежу за кожен день прострочення.

Позивач своє зобов’язання згідно Договору виконав в повному обсязі: передав у власність відповідача товар на загальну суму 554,44 грн. згідно накладних, що додаються. За отриманий товар відповідач не сплатив його вартість згідно накладних та договору, а лише здійснив часткову оплату на загальну суму 100,00 грн.

Таким чином, заборгованість відповідача складає 454,44 грн., також позивач просить стягнути з відповідача пеню у розмірі 51,24 грн., індекс інфляції у сумі 85,88 грн. та 3% річних –9,33 грн.

20.10.2008 р. позивач надав документи на вимогу ухвали суду про порушення провадження у справі, та надав свої пояснення по суті спору, в яких підтримав свої позовні вимоги у повному обсязі. Оскільки відповідач в судове засідання не з’явився та не виконав вимоги ухвали суду про порушення провадження у справі, суд відклав розгляд справи на 07.11.2008р.

07.11.2008р. представник позивача в судове засідання не з’явився, про причини неявки суд не повідомив.

Відповідач проти позову заперечував, посилаючись на безпідставність та необґрунтованість останнього.

У відзиві на позов відповідач посилався на наступне.

28.03.2006р. між позивачем та відповідачем дійсно було укладено договір поставки № 28-03-01 на поставку засобів медичного призначення. Згідно з умовами договору (п.8.8) договір втратив свою чинність 31.12.2006р., оскільки зобов’язання між сторонами протягом 2006 року згідно наведеного договору були виконані та жодних претензій за вказаний період у сторін не виникло. Додатковий договір пролонгування договору № 28-03-01 між сторонами не укладався.

Щодо висування претензій по оплаті поставленого товару у 2007 році згідно накладних (копії наявні в матеріалах справи) на загальну суму 454,44 грн., то даний товар відпущений без заключення жодного договору на його поставку, тобто на умовах усної домовленості між сторонами. При цьому основною умовою поставки даного товару було те, що у разі не реалізації товару відповідач повертає його позивачу. Відповідач неодноразово звертався до позивача з пропозицією забрати поставлений, але не реалізований товар, проте позивач відтягував цю процедуру мотивуючи тим, що товар може реалізуватись.

Відсутність причинного зв’язку як складової цивільного правопорушення робить неможливою відповідальність відповідача.

Також судом встановлено, що позивач в позовній заяві посилається на Договір № 28-03-01 від 28.03.2007 року, проте до позовної заяви долучено договір № 28-03-01 від 28.03.2006 року. Також відповідач стверджує, що між позивачем та відповідачем у 2007 році жоден договір не укладався та не підписувався.

При дослідженні доказів, які були надані позивачем, суд дійшов до висновку, що позивач долучив до позовної заяви накладні, у якості доказів поставки товару, в яких зазначено, що товар поставлявся на виконання умов договору № ДГ-24-03-1 від 24.03.06, проте спірним договором у справі № 1/259 є договір № 28-03-01 від 28.03.2006 року.

Позивачем не було надано належних доказів на підтвердження своїх доводів викладених у позовній заяві та заперечень на відзив відповідача, оскільки позивач не з’явився у судове засідання 07.11.2008р.

Також відповідач в судовому засіданні надав гарантійний лист, в якому повідомив суд коротко про обставини справи та гарантував повернути спірний товар позивачу у повному обсязі та у зручний для позивача час, оскільки поставка спірного товару здійснювалась з боку позивача.

Відповідно до ст.33 Господраського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Позивачем не були надані суду докази на підтвердження викладеного в позові.

Враховуючи викладене, вимоги позивача про стягнення з відповідача 454,44 грн. –основного боргу, 51,24 грн. –пені, 85,88 грн. –індексу інфляції, 9,33 грн. –3% річних за Договором поставки, є не обґрунтованими, документально не підтвердженими та такими, що не підлягають задоволенню.

Витрати по сплаті державного мита, інформаційно-технічного забезпечення судового процесу згідно ст.49 ГПК України покладаються на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 32, 33, 43, 49, 82-85 Господраського процесуальног кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1.          В позові відмовити повністю.

2.          Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня підписання рішення, оформленого відповідно до ст. 84 ГПК України.

Суддя В.І.Мельник

(Дата виготовлення та підписання рішення 13.11.2008р.)