ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2008 р.

№
Б-12/170-21/5

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Хандуріна
М.І., -головуючого,

Короткевича
О.Є.,

Удовиченка
О.С.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу

Керуючого санацією Українсько-канадського СП
у формі ТОВ "М.Мельник і спілка"

на
постанову

Львівського
апеляційного господарського суду від 02 липня 2008 року

у
справі  господарського суду

№
Б-12/170-21/5
Івано-Франківської області

за
заявою

Товариства
з обмеженою відповідальністю "Вудвест"

до

Українсько-канадського
СП у формі ТОВ "М.Мельник і спілка"

про

банкрутство,

за
участю:

ОСОБА_1,ОСОБА_2.,
ТОВ "Укрпромбанк" в особі Івано-Франківської філії,

за участю представників
сторін:

керуючого санацією
ОСОБА_4. (особиста) та його представника
ОСОБА_5. (дов. від12.08.2008),

ОСОБА_2 особисто) та його
представника ОСОБА_3. (дов. від 02.122007),

АКБ
"Укрсоцбанк" -ОСОБА_6 (дов. від 31.01.2008)

встановив:

Ухвалою господарського суду
Івано-Франківської області від 06.05.2006 за заявою ТОВ "Вудвест"
порушено провадження у справі про банкрутство Українсько-канадського СП у формі
ТОВ "М.Мельник і спілка" (далі УКП СП у формі ТОВ"М.Мельник і
спілка") .

Ухвалою господарського суду
Івано-Франківської області від 31.10.2006 введено процедуру санації  боржника, керуючим санації призначено
арбітражного керуючого ОСОБА_4

Керуючий санацією ОСОБА_4 звернувся
до суду із заявою про визнання недійсними угод купівлі-продажу № 1-1415 та №
1-1418 від 02.12.2005 та повернення сторонами все одержане за вказаними
угодами.

Справа розглядалася судами
неодноразово.

Ухвалою господарського суду
Івано-Франківської області від 25.03.2008 (суддя Скапровська І.М.) задоволено
заяву керуючого санацією УКП СП у формі ТОВ"М.Мельник і спілка" про
визнання угод недійсними.

Визнано недійсними з моменту
укладення договір купівлі-продажу від 02.12.2005 № 1-1415, договір від
02.12.2005,  договір купівлі-продажу від
02.12.2005 № 1-1418, укладені між УКП СП у формі ТОВ"М.Мельник і
спілка" та фізичною особою ОСОБА_2 Зобов'язано сторони повернути все
отримане за вказаними угодами.

Ухвала
суду мотивована тим, що оскаржувані договори купівлі-продажу укладені із
заінтересованою особою -  засновником та
директором ТОВ "Вудвест", в той час як на момент укладення спірних
угод у боржника існувала заборгованість перед кредиторами, одним із яких є ТОВ
"Вудвест".

Крім
того, в ухвалі вказано, що майно боржника, є предметом договорів
купівлі-продажу, перебувало  під арештом,
в заставі, а також рішення про відчуження майна прийнято з порушенням вимог ст.
98 ЦК України, оскільки повноваження генерального директора УКП СП у формі
ТОВ"М.Мельник і спілка" були припинені.

Постановою
Львівського апеляційного господарського суду від 02.07.2008 (колегія суддів у
складі: Мирутенко О.Л. -головуючий, Гнатюк Г.М., Кравчук Н.М.) ухвалу
господарського суду від 25.03.2008 скасовано, у задоволенні заяви керуючого
санацією боржника про визнання недійсними угод купівлі-продажу № 1-1415 та №
1-1418 від 02.12.2005 відмовлено.

Постанова
мотивована тим, що визнання угод недійсними за заявою керуючого санацією може
бути лише з підстав, передбачених ст. 17 Закону України "Про відновлення
платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", наявність яких в
даному випадку не  було доведено керуючим
санацією.

В
касаційній скарзі керуючий санацією Українсько-канадського СП у формі ТОВ
"М.Мельник і спілка" просить скасувати постанову Львівського
апеляційного господарського суду, а ухвалу господарського суду
Івано-Франківської області залишити без змін. В обґрунтування посилається на
порушення апеляційним судом вимог ст.ст. 3, 12, 17 Закону України "Про
іпотеку", ст.ст. 1, 17, 3, 28 Закону України "Про заставу" та
ст. 586 ЦК України.

Колегія
суддів Вищого господарського суду України, переглянувши у касаційному порядку
постанову суду апеляційної інстанції на підставі встановлених фактичних
обставин справи, перевіривши застосування судом апеляційної інстанції норм
матеріального та процесуального права, дійшла висновку про відсутність правових
підстав для задоволення касаційної скарги, виходячи з наступного.

Відповідно
до ч. 1 ст. 5 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника
або визнання його банкрутом" (далі Закон), провадження у справах про
банкрутство регулюється цим Законом, ГПК України, іншими законодавчими актами
України, а ч.2 ст.4-1 ГПК України зазначає, що господарські суди розглядають
справи про банкрутство у порядку передбаченому цим Кодексом, з урахуванням
особливостей, встановлених Законом .

Стаття
17 спеціального Закону України передбачає, що угода боржника, в тому числі та,
що укладена до винесення господарським судом ухвали про санацію, може бути
визнано господарським судом  за заявою
керуючого санацією відповідно до вимог цивільного законодавства недійсною,
якщо:

угода
укладена боржником  із заінтересованими
особами і і результаті якої кредитором завдані чи можуть бути завдані збитки;

угода
укладена боржником з окремим кредитором чи іншою особою протягом шести місяців,
що передували дню винесення ухвали про санацію, і надає перевагу одному
кредитору перед іншими або пов'язана з виплатою (видачею) частки (паю) в майна
боржника у зв'язку з його виходом із складу учасників боржника.

Як
вбачається з матеріалів справи, керуючий санацією Українсько-канадського СП у
формі ТОВ "М.Мельник і спілка" звернуся до суду із заявою про
визнання недійсними договорів купівлі-продажу від02.12.2005 № 1-1415 та №
1-1418, укладених між Українсько-канадським СП у формі ТОВ "М.Мельник і
спілка" та фізичною особоюОСОБА_2., та повернення сторонами одна одній все
одержане за даними правочинами.

Місцевий
господарський задовольнячи заяву керуючого санацією Українсько-канадського СП у
формі ТОВ "М.Мельник і спілка" виходив з того, що оскаржувані
договори укладені з порушення норм цивільного права, оскільки укладені під час
дії арешту на майно, порушують норми ст. 17 Закону України "Про
заставу", ст. 98 ЦК України.

Апеляційний
господарський суд, скасовуючи ухвалу суду першої інстанції та відмовляючи у
задоволенні заяви керуючого санацією Українсько-канадського СП у формі ТОВ
"М.Мельник і спілка" про визнання договорів недійними,  зазначив, що
судом першої інстанції не виконав вказівки Вищого господарського суду
України у постанові від 04.12.2007, оскільки не з'ясував  підстав для визнання угод недійсними виходячи
із спеціальних норм, які передбачають окремі підстави визнання угоди недійсною,
які регулюються  ст. 17 Закону України
"Про відновлення платоспроможності боржника або визнання йог
банкрутом".

Даний
висновок суду апеляційної інстанції відповідає матеріалам справи та ґрунтується
на вимогах  ст. 17 Закону, відповідно до
якої у справі про банкрутство угода може бути визнана недійсною відповідно до
цивільного законодавства України, однак відповідно до зазначених у вказаній
статті підстав.

Як
встановлено судами попередніх інстанцій, спірні договори купівлі-продажу
укладені 02.12.2005, ухвалу про введення процедури санації винесено 31.10.2006.

Відповідно
до ч. 11 ст. 17 Закону в проваджені справи про банкрутство розглядаються заяви
про визнання угод недійсними лише на підставах, визначених цим Законом, які є
вичерпними.

Визначені
у ст. 17 Закону підстави є спеціальними підставами для визнання угод (майнових
дій) боржника недійсними, стосуються виключно процедури банкрутства і мають
розглядатися в межах провадження справи про банкрутство.

Таким
чином, дана стаття передбачає дві спеціальні умови за яких угода може бути
визнана недійсною у справі про банкрутство, а саме укладання боржником угоди із
заінтересованими особами та завдання цією угодою збитків кредиторам.

Господарський
суд, що розглядає справу про банкрутство, не наділений повноваженням щодо
надання оцінки відповідності угод, укладених боржником, вимогам цивільного
законодавства.

Заява
керуючого санацією про визнання договору купівлі-продажу від 02.12.2005
розглядається в процедурі провадження по справі про банкрутство в порядку п.11
ст.17 Закону України “Про відновлення платоспроможності  боржника або визнання його банкрутом” .

При
визнанні угоди недійсною місцевий господарський суд дійшов висновку, що  покупець -ОСОБА_2. є заінтересованою особою з
тих підстав, що на момент укладення спірних угод він був засновником та
директором ТОВ "Вудвест", що підтверджується статутом товариства, а
згідно особотно-сальдової відомості за рахунком 63.1 на момент укладення
спірних угод у боржника існувала заборгованість перед ТОВ "Вудвест".

Проте,
поняття зацікавлених осіб надано у ст. 1 Закону.

Відповідно
до положень цієї статті заінтересованими особами стосовно боржника  є
юридична особа, створена за участю боржника, керівник боржника, особи,
що входять до складу органів управління боржника, головний бухгалтер
(бухгалтер) боржника, у тому числі і звільнені з роботи за рік до порушення
провадження у справі про банкрутство, а також особи, які знаходяться у родинних
стосунках із зазначеними особами та підприємцем (фізичною особою) - боржником,
а саме: подружжя та їх діти, батьки, брати, сестри, онуки.

Вказаний
перелік є вичерпним  та розширеному
тлумаченню не підлягає.

Тому
будь-який кредитор у справі не може бути зацікавленою особою в розумінні ст.1
Закону.

Твердження
керуючого санацією про укладення оскаржуваних договорів купівлі-продажу із
зацікавленою особою не знайшли свого підтвердження, а тому апеляційний суд
дійшов обгрунтованого висновку, що судом першої інстанції визнано угоди
недійсними за відсутності підстав для визнання угоди недійсною у справі про
банкрутство, передбачених ст. 17 Закону України "Про відновлення
платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Твердження
касаційної скарги про помилковість висновків апеляційного суду та неправильне застосування
норм матеріального права не знайшли свого підтвердження при розгляді справи у
касаційному провадженні, в зв'язку з чим судовою колегією не приймаються до
уваги.

Беручи до уваги всі наведені
обставини в їх сукупності, судова колегія дійшла висновку, що під час розгляду
справи Львівським апеляційним господарським судом фактичні обставини справи
встановлено на основі всебічного, повного і об'єктивного дослідження поданих
доказів, висновки судів відповідають цим обставинам і їм надана правильна
юридична оцінка, прийнята постанова відповідає нормам чинного законодавства та
підстав для її скасування не вбачається.

Керуючись
ст. ст.  1115, 1117,
1119, 11111 Господарського процесуального кодексу
України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну
скаргу Керуючого санацією Українсько-канадського СП у формі ТОВ "М.Мельник
і спілка" залишити без задоволення.

Постанову
Львівського апеляційного господарського суду від 02 липня 2008 року у справі №
Б-12/170-21/5 залишити без змін.

Головуючий                                                                                 М.І.
Хандурін

Судді
О. Є. Короткевич

О.С. Удовиченко