Господарський суд
Житомирської області
————————————————————————————————————————
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Від "23" жовтня 2008 р.

Справа № 5/768

Господарський суд Житомирської області у складі:

Головуючого судді

судді Брагіної Я.В.

судді

за участю представників сторін

від позивача Янковий В.В. - дов. №5 від 04.01.08р.

від відповідача не з'явився

Розглянув справу за позовом Приватного підприємства "Елмакс" (м. Бердичів)

до Товариства з обмеженою відповідальністю Торговий дім "ПродСоюз" (м. Житомир)

про стягнення 33028,38 грн.

Позивач звернувся до господарського суду Житомирської області з позовом про стягнення з відповідача на свою користь 33028,38 грн. боргу за поставлений товар, з яких 30601,97 грн. - сума основного боргу, 1268,79 грн. - пеня, 980,84 грн. - інфляційні та 176,78 грн. - 3% річних.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав частково на суму 21567,94 грн. основного боргу, 459,07 грн. пені та 59,47 грн. 3% річних. Надав заяву від 23.10.08р., в якій відмовляється від позовних вимог в частині стягнення 9034,03 грн. основного боргу, 809,72 грн. пені, 980,84 грн. інфляційних і 117,31 грн. 3% річних та просить суд прийняти відмову від позову в цій частині.

Представник відповідача в засідання суду не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений вчасно і належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення.

Справа розглядається за наявними в ній матеріалами у відповідності до ст. 75 ГПК України.

Суд дослідив в судовому засіданні документи, а саме: договір купівлі-продажу від 28.03.08р., додаток до договору, видаткові накладні, вимогу, заяву про відмову від позову, обгрунтований розрахунок, акти звірки взаємних розрахунків, статут, довідку про включення до ЄДРПОУ.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

28.03.08р. між сторонами був укладений договір купівлі-продажу (а.с.5), відповідно до умов якого позивач (продавець) зобов'язується протягом дії даного договору передавати у власність відповідача (покупця) товар (продукти харчування), а покупець зобов'язаний приймати вказаний товар і оплачувати його вартість на умовах даного договору.

Відповідно до п.1.3 договору, асортимент, кількість та ціна одиниці товару визначається в видаткових накладних на відвантаження кожної партії товару, які є невід'ємною частиною даного договору.

Згідно з п. 5.4.1 даного договору, покупець зобов'язаний приймати та своєчасно оплачувати товар.

Оплата вартості товару проводиться у формі попередньої оплати (оплати за фактом поставки) або на умовах поставки товару з відстрочкою платежу терміном 21 календарний день (п. 4.4 договору).

На виконання умов даного договору, позивач передав відповідачеві товар на загальну суму 31346,02 грн., що підтверджується видатковими накладними (а.с. 7-21).

Проте, відповідач свої зобов'язання щодо своєчасної оплати товару виконав частково, внаслідок чого станом на день подачі позову до суду утворилась заборгованість перед позивачем в сумі 21567,94грн.

27.05.08р. позивач надіслав відповідачеві вимогу про сплату боргу №112 від 26.05.08р., яку відповідач залишив без відповіді та без задоволення (а.с.22-23).

Зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку (ст. 509 ЦК України).

Відповідно до ст. 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Як передбачено ст. 692 ЦК України, покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Таким чином, позовні вимоги в частині стягнення 21567,94грн. основного боргу є обгрунтованими і підлягають задоволенню.

Проте, позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача на його користь основного боргу в сумі 30601,97грн. Але в судовому засіданні представник позивача подав заяву від 23.10.08р., в якій відмовляється від позову в частині стягнення 9034,03 грн. основного боргу та просить суд прийняти відмову від позову в цій частині.

Перевіривши повноваження представника позивача, роз'яснивши йому наслідки відмови від позову, суд приходить до висновку про прийняття відмови позивача від позову в частині стягнення 9034,03 грн. основного боргу, оскільки такі його дії не суперечать вимогам чинного законодавства, не порушують чиї-небудь права та охоронювані законом інтереси і припиняє провадження у справі в цій частині на підставі п.4 ст. 80 ГПК України. А в частині стягнення 21567,94 грн. (30601,97 грн. - 9034,03 грн.) основного боргу позов задовільняє. грн.

Крім того, позивач в позовній заяві на підставі п.6.2 договору та додатку до договору (а.с.6), просив суд стягнути з відповідача на свою користь 1268,79 грн. пені, та на підставі ст. 625 ЦК України - 980,84 грн. інфляційних і 176,78 грн. 3% річних.

Відповідно до п. 6.2 договору та додатку до договору, за несвоєчасну оплату вартості товару покупець сплачує продавцеві пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від несплаченої суми за кожний день прострочення виконання.

Як передбачено ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ч.3 ст. 549 ЦК України).

Згідно з вимогами ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Разом з тим, представник позивача в засіданні суду надав уточнений розрахунок, згідно якого пеня становить 459,07 грн., а 3% річних становлять 59,47 грн.

Перевіривши уточнений розрахунок вказаних зобов'язань, суд вважає, що пеня і 3% річних нараховані правильно та відповідно до вимог чинного законодавства і підлягають задоволенню в розмірі 459,07 грн. пені та 59,47 грн. 3% річних.

Проте, позивач при подачі позову просив стягнути з відповідача 1268,79грн. пені, 980,84грн. - інфляційних та 176,78грн. - 3% річних.

Але, як суд зазначав вище, представник позивача в судовому засіданні надав заяву від 23.10.08р., в якій відмовляється від позову в частині стягнення 809,72 грн. пені, 980,84 грн. інфляційних, 117,31 грн. 3% річних та просить суд прийняти відмову від позову в цій частині.

Перевіривши повноваження представника позивача, роз'яснивши йому наслідки відмови від позову, суд приходить до висновку про прийняття відмови позивача від позову в частині стягнення 809,72 грн. пені, 980,84 грн. інфляційних та 117,31 грн. 3% річних, оскільки такі його дії не суперечать вимогам чинного законодавства, не порушують чиї-небудь права та охоронювані законом інтереси і припиняє провадження у справі в цій частині на підставі п.4 ст. 80 ГПК України.

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідач позов щодо підстав та предмету не оспорив, доказів сплати боргу суду не надав, в акті звірки взаємних розрахунків суму боргу визнав.

Згідно з вимогами ст.ст. 525, 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Отже, враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення 21567,94 грн. основного боргу, 459,07 грн. пені та 59,47 грн. 3-ох% річних є обгрунтованими, заявленими у відповідності до вимог чинного законодавства, підтверджуються належними доказами, які є в матеріалах справи і підлягають задоволенню. А в частині стягнення 9034,03 грн. основного боргу, 809,72 грн. пені, 980,84 грн. інфляційних та 117,31 грн. 3% суд припиняє провадження у справі на підставі п.4 ст. 80 ГПК України.

Витрати по сплаті державного мита та інформаційно-технічного забезпечення судового процесу покладаються на відповідача пропорційно сумі задоволених позовних вимог, оскільки він спонукав позивача звернутись з позовом до суду.

На підставі ст.ст. 525, 526, 549, 625, 655, 692 ЦК України, керуючись ст.ст. 22, 33, 34, 43, 44, 49, 75,78, п.4 ст. 80, ст.ст. 82-85 ГПК України, господарський суд,

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженоювідповідальністю "Торговий дім "Продсоюз", м. Житомир, вул. Кооперативна, 20,

на користь приватного підприємства "Елмакс", юридична адреса: 13300, Житомирська область, м. Бердичів, вул. Чуднівська, 156; фактина адреса: 13306, Житомирська область, м. Бердичів, вул. К. Лібкнехта, 107,

- 21567,94 грн. - основного боргу;

- 459,07 грн. - пені;

- 59,47 грн. - 3% річних;

- 220,86 грн. - витрат, пов'язаних зі сплатою державного мита;

- 78,91 грн. - витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

3. Припинити провадження у справі в частині стягнення 9034,03 грн. основного боргу, 809,72 грн. пені, 980,84 грн. інфляційних та 117,31 грн. 3% річних.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного терміну з дня його прийняття.

Суддя

Брагіна Я.В.

Віддрукувати:

1 - в справу

2 - позивачу

3 - відповідачу