ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

12.05.08р.

Справа № 21/81-08

За позовом товариства з обмеженою відповідальністю науково-комерційною виробничо-торговельна фірма "Висмут", м.Донецьк.

до відповідача товариства з обмеженою відповідальністю "Вента" LTD, м.Дніпропетровськ.

про стягнення 43 722 грн. 78 коп.

Суддя Алмазова І.В.

Представники:

від позивача – Чаплева М.М., представник, дов. №495 від 12.04.2008р.

присутній в засіданні – Катранижи В.В.

від відповідача - не з"явився.

СУТЬ СПОРУ:

Позивач звернувся з позовом про стягнення 21535,78 грн. боргу, 6958,00 грн. інфляційних, 11875,00 грн. пені, 3354,00 грн. річних, 9560,00 грн. витрати з оплати послуг адвоката, в обґрунтування позовних вимог посилається на те, що ним здійснена поставка лікарських засобів на підставі договору №169к від 13.04.2004р., вартість яких сплачена частково.

Відповідач у запереченнях позовні вимоги вважає такими, що не підлягають задоволенню, оскільки відсутні докази звернення позивача з вимогою про надання звітів про реалізацію товару і відповідно п.4.3 договору строк оплати не настав. Зазначає, що позивачем не виконанні вимоги ухвал суду, що є підставою для залишення позову без розгляду. Доводить, що заявлені до стягнення штрафні санкції та витрати на оплату послуг адвоката надмірно великі в порівнянні зі збитками кредитора.

12.05.2008р. позивач збільшив позовні вимоги і заявив до стягнення 21535,78 грн. боргу, 31 838,00 грн. інфляційних збитків, 4692,9 грн. річних, 23877,00 грн. пені, 9560,00грн. витрат з оплати послуг адвоката.

У судовому засіданні згідно ст. 77 ГПК України було оголошено перерву до 12.05.2008р., відповідно ст. 85 ГПК України, за згодою представників сторін, оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Справа, згідно ст.75 ГПК України, розглядається за наявними у ній документами.

Дослідивши матеріали справи, встановлено:

13.04.2004р. між товариством з обмеженою відповідальністю науково-комерційною виробничо-торгівельною фірмою „Висмут” та товариством з обмеженою відповідальністю „Вента” LTD був укладений договір №169к, відповідно умов якого сторонами узгоджено, що продавець (ТОВ НК ВТФ „Висмут”) передає у власність, а покупець (ТОВ „Вента” LTD) приймає і сплачує лікарські засоби: вироби медичного призначення згідно накладної (п.1.1), партії товару поставляються по заявкам покупця (п.1.3), покупець зобов’язаний щомісячно 25 числа поточного місяця надавати продавцю звіт про всі операції, виконанні з його товаром. Звітний період з 24 числа по 25 число поточного місяця (2.2), покупець зобов’язаний перерахувати грошові кошти за реалізований в звітному періоді товар, передбачений п.2.2., даного договору, до 15 числа наступного місяця (п.4.3), у випадку не надання звіту в термін, вказаний в п.2.2. даного договору, покупець виконує оплату за весь поставлений та неоплачений товар протягом 20 днів з моменту закінчення звітного періоду (п.4.4).

Строк дії договору визначений з моменту його підписання і діє до 31.12.2006р. (п.9.1). У разі, якщо за 30 (тридцять) днів до закінчення дії даного договору жодна з сторін не надає іншій стороні письмове повідомлення про його розірвання, договір пролонгується на наступний рік. Позивач стверджує, що строк дії даного договору є продовженим на 2007 рік , що не спростовує відповідач.

На виконання умов договору позивач передав відповідачу лікарські засоби та вироби медичного призначення у період з 13.05.2004р. по 30.08.2007р. на загальну суму 364237,72 грн., що підтверджено видатковими накладними та довіреностями (копії в справі), оплату вартості означеного товару відповідач виконав частково, у сумі 342 701,94 грн. і на час звернення позивача до суду сума несплати склала 21535,78 грн., що підтверджено актом звірки взаєморозрахунків сторін від 19.02.2008р. (в справі).

В силу статті 193 ГК України суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору. Як доведено матеріалами справи, відповідач свої обов’язки з оплати вартості отриманих товарів не виконав, на час проведення судового засідання докази проведення розрахунків з позивачем не надав.

Однак, у той же час, як йдеться з договору №169к від 13.04.2004р., сторонами фактично не встановлений строк оплати вартості спірного товару, оскільки у разі ненадання відповідачем звітів згідно п.2.2 даного договору узгоджено виконання оплати за весь поставлений і несплачений товар на протязі 20 днів з моменту закінчення звітного періоду і не зазначено, якого звітного періоду: відносно дати поставки товару, дати його реалізації, дати ненадання звіту, виконаних оплат, тощо. Посилання представника позивача у судовому засіданні на пункт 2.2. даного договору і ствердження, що звітний період визначений з 24 числа попереднього місяця по 25 число поточного місяця суд не може рахувати належними, оскільки означених періодів дванадцять і який рахувати датою виникнення боргу докази відсутні. Крім того, позивач за змістом пояснень та матеріалів позовної заяви зазначає, що строк оплати для відповідача наступив згідно п.4.4 внаслідок неподання звітів, в той же час штрафні нарахування виконує на суму коштів, що визначені у звітах відповідача (Т.2, а.с. 81-107).

На запит суду щодо наявності доказів в обґрунтування строку оплати для відповідача відповідно умов договору №169к 13.04.2004р. усно і письмово (ухвали від 24.03.2008р., від 15.04.2008р.) позивач усно в засіданні та письмово (вхідні від 15.04.2008р. №7965 та від 06.05.2008р. №8934) зазначає, що строк оплати згідно пункту 4.4. договору: через 20 днів після закінчення звітного періоду, тобто 25 число поточного місяця плюс 20 днів. Представник позивача у судових засіданнях доводить, що інші докази відсутні.

Таким чином, як зазначено вище, товар відповідач отримав, строк оплати його встановлений не був, його порушення відсутнє, позовні вимоги в частині стягнення боргу не доведені, задоволенню не підлягає.

Позовні вимоги в частині стягнення пені, інфляційних, річних є похідними від вимог про стягнення боргу і задоволенню також не підлягають.

Витрати по справі, згідно зі статтею 49 Господарського процесуального кодексу України покладаються на позивача.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст.49, ст.ст.82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В :

- в задоволенні позовних вимог відмовити.

Суддя

І.В. Алмазова

Рішення підписано 15.05.2008р.