ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа №

За позовом Міністерства оборони України

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Сатурн-7"

про стягнення 97251,77 грн.

Суддя Балац С.В.

Представники:

Від позивача: Маєвський С.В., дов. від 28.12.2007

Від відповідача: Дуліна Л.І., дов. від 10.02.2008

Суть спору: стягнення штрафних санкції в розмірі 97251,77 грн. за прострочення виконання умов договору від 10.09.2007 року № 247/1/07/111, з яких 9280,00грн.- пені, 520,51 грн. –штрафу, 86999,98 грн. –банківської гарантії.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач зобов’язувався за договором від 10.09.2007 № 247/1/07/111 поставити позивачеві товар, проте відповідач товар поставив лише частково з порушенням строків поставки, а тому позивач просить стягнути з відповідача пеню та штраф передбачені договором за прострочення поставки.

Відповідач проти задоволення позову заперечив та зазначив, що відповідач виконав свої зобов’язання по договору від 10.09.2007 № 247/1/07/111 повністю, а вимоги позивача є необґрунтованими.

Ухвалою від 18.01.2008 порушено провадження у справі № 45/43 та призначено її до розгляду на 18.02.2008.

Позивач у судовому 18.02.2008 засіданні надав заяву про збільшення позовних вимог. Вказана заява позивача мотивована тим, що на адресу позивача надійшов лист від АКБ “ТАС-Комерцбанк”, в якому повідомлено, що банківська гарантія на суму 86999,98грн. для відповідача для забезпечення виконання своїх зобов’язань за договором від 10.09.2007 року № 247/1/07/111 на користь позивача Солом’янською регіональною мережею Банку не надавалась. Враховуючи те, що вказаним договором передбачено, що у разі порушення умов договору, забезпечення виконання договору (банківська гарантія) не повертається, позивач збільшив розмір позовних вимог на суму 86999,98 грн. Вказана заява прийнята судом.

Ухвалою від 18.02.2008 розгляд справи відкладався на 12.03.2008.

В судовому засіданні 12.03.2008 сторони звернулися до суду із спільним клопотанням про продовження строку вирішення спору. Ухвалою від 12.03.2008 клопотання сторін задоволено, строк вирішення спору продовжено. В цьому ж судовому засіданні оголошено перерву до 09.04.2008, про що сторони повідомлені під розписку.

До суду надійшло клопотання позивача про залучення до участі у справі в якості співвідповідача АКБ "ТАС-Комерцбанк" (нині ВАТ "Сведбанк"), оскільки останній є гарантом виконання відповідачем своїх зобов’язань. Вказане клопотання задоволенню не підлягає, оскільки гарант несе додаткову (субсидіарну) відповідальність перед кредитором.

Заслухавши пояснення представників позивача, відповідача, дослідивши наявні у матеріалах справи докази, суд –

ВСТАНОВИВ:

Між сторонами спору 10.09.2007 укладено Договір № 247/1/07/111 на закупівлю товарів за державні кошти (Джерело фінансування –Державний бюджет України) (далі - Договір). Предметом Договору було зобов’язання відповідача (постачальника) в інтересах позивача (замовника) поставити продукцію спеціального призначення: перед фільтри ПФП-1000 у кількості, комплектності та терміни , які визначені у специфікації поставки, а замовник зобов’язувався прийняти цю продукцію через військову частину А0312 (вантажоодержувача) та оплатити цю продукцію (п. 1.1. Договору).

Згідно п. 2.1., 2.2. Договору поставка повного обсягу продукції за Договором здійснюється у термін не пізніше до 30.10.2007 та здійснюється передача продукції вантажоодержувачу за адресою –(смт. Селещина, Машевський район, Полтавської обл., військова частина А0312).

Передача продукції здійснюється у місці поставки з оформленням і підписанням вантажоодержувачем приймально-здавального акту прийому продукції за Формою № 4, визначеною "Руководством по учету вооружения, техники, имущества и других материальных средств в Вооруженных силах …", затверджених наказом 1979 року № 260 (п. 2.5. Договору).

Згідно п. 2.6. Договору датою виконання зобов’язань постачальника по поставці продукції є дата підписання вантажоодержувачем Акту за формою № 4. В підтвердження про отримання та оприбуткування за бухгалтерським обліком продукції вантажоодержувачем виписується повідомлення за формою 280 "Про оприбуткування у бухгалтерському обліку вартості отриманого майна".

Відповідно до п. 3.4. Договору, в редакції Додаткової угоди № 1 від 13.11.2007 до Договору, на етапі приймання продукції відповідно до п. 2.2. Договору, вантажоодержувач здійснює контроль за кількістю та комплектацією продукції, відповідність продукції супровідним документам, якими підприємство-виробник гарантує відповідність якості продукції вимогам технічних умов, визначених у Специфікації.

На прийняту продукцію вантажоодержувач протягом 72 годин видає акт за формою 4, оформлений згідно наказу 1979 року № 260 "Руководство по учету вооружения, техники, имущества и других материальных средств в Вооруженных силах …", яким підтверджується відповідність продукції умовами Договору, видаткову накладну та правильно оформлену форму 280 у двох примірниках (3.6. Договору).

Згідно п. 4.2., 4.4. Договору загальна сума Договору становить 579999,89 грн., у тому числі ПДВ –96666,65 грн. Розрахунки здійснюються за фактично поставлену на склад вантажоодержувача продукцію протягом 10 банківських днів (за умов надходження бюджетних коштів на рахунок Міністерства оборони України за даним кодом видатків) з дня надання постачальником замовнику рахунку–фактури.

Нормами п. 5.1., 5.2. Договору передбачено, що за порушення строків поставки продукції постачальник сплачує замовнику пеню у розмірі 0,1 відсотка продукції, з якої допущено прострочення за кожен день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково стягується штраф у розмірі 7 відсотків вартості непоставленої продукції. А за відмову від постачання (непостачання) продукції з постачальника стягується у розмірі 7 відсотків вартості непоставленої продукції.

В специфікації поставки продукції (Додаток №1 до Договору від 10.09.2007 № 247/1/07/111) визначено найменування продукції –Передфільтр ПФП-1000 в кількості 78 штук, за ціною 579999,89 грн. з ПДВ.

29.10.2007 ТОВ "Сатурн-7" на підставі видаткової накладної № РН-0000041 в особі Трещенко В.В. поставив замовнику в особі одержувача –військової частини А0312 передфільтр ПФП-1000 в кількості 78 штук за ціною 579999,89 грн., а вантажоодержувач в особі Собіна М.В. прийняв цю продукцію на підставі довіреності від 15.11.2007 серія ЯМС № 833012.

Того ж дня (29.10.2007) між представником ТОВ "Сатурн-7" Трещенко В.В. та представником вантажоодержувача Собіна М. складено накладну № 64, яка дійсна до 07.11.2007, згідно якої на підставі видаткової накладної № РН-0000041 від 29.10.2007 Трещенко В.В. передав на відповідальне зберігання на об’єкт № 5, а вантажоодержувач в особі Собіна М. прийняв на зберігання продукцію ПФП-1000 в кількості 78 штук.

Між ТОВ "Сатурн-7" та вантажоодержувачем за формою № 280 складено Повідомлення № 1 від 29.10.2007 про прийняття Передфільтрів ПФП-1000, які здані на відповідальне зберігання та взяті на облік.

13.11.2007 Начальником представництва замовника № 1347 видано ТОВ "Сатурн-7" Посвідчення № 12. Вказаним посвідченням представництвом замовника підтверджено, що пред’явлена ТОВ "Сатурн-7" за сповіщенням продукція (передфільтр ПФП-1000, в кількості 78 штук за ціною 579999,89 грн.) виготовлена і укомплектована у повній відповідності з державним контрактом № 247/1/07/111 від 10.09.2007 та визнана прийнятою.

15.11.2007 комісією у складі представників сторін складено за формою № 4 Акт прийому № 61 озброєння військ РХБ захисту Військова частина А0312 Селищна-1 (далі –Акт прийому № 61). Згідно вказаного Акту при фактичному прийомі щодо кількісного та якісного стану встановлено, що передфільтр ПФП-1000 заводський № 30 партія № 7 має деформацію корпусу.

Спір виник в наслідок того, що Міністерство оборони України вважає, що ТОВ "Сатурн-7" не поставив продукцію в повному обсязі, тобто порушив умови Договору, а тому повинен сплатити штрафні санкції за таке порушення. ТОВ "Сатурн-7" заперечує проти вимог Міністерства оборони України, та вважає, що поставив продукцію в повному обсязі, яка прийнята вантажоодержувачем.

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Для вирішення справи необхідно визначити, чи мала місце передача ТОВ "Сатурн" та прийняття вантажоодержувачем всього обсягу поставки у визначені в Договорі строки.

Відповідно до ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Оскільки укладений між сторонами Договір за правовою природою є договором поставки, то до регулювання відносин сторін за цим Договором застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, оскільки іншого не встановлено Договором, законом та не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно ст. 655, 334 Цивільного кодексу України продавець (ТОВ "Сатурн-7") передав продукцію за Договором у власність покупця (Міністерства оборони України в особі вантажоодержувача –військової частини А0312), і право власності у покупця виникло з моменту передачі вказаної продукції. Іншого моменту переходу права власності в Договорі не визначено.

Враховуючи те, що ТОВ "Сатурн-7" передав продукцію вантажоодержувачу 29.10.2007, що підтверджується видатковою накладною № РН-0000041, Повідомленням № 1 від 29.10.2007 за формою № 280 "Про оприбуткування у бухгалтерському обліку вартості отриманого майна", то продукція є переданою 29.10.2007, і право власності у Міністерства оборони України на вказану продукцію виникло 29.10.2007.

Не може бути прийнята судом як доказ того, що продукція, поставлена ТОВ "Сатурн-7", не прийнята у власність, а прийнята лише на відповідальне зберігання за накладною від 29.10.2007 № 64 виходячи з того, що, по-перше, такого порядку умовами укладеного Договору не передбачено, а, по-друге, договору зберігання між сторонами спору не укладалося та уповноваженими на таке особами не підписувалося.

Не може бути прийнято посилання позивача на те, що продукція приймалася саме з моменту складання Акту прийняття №61 виходячи з того, що нормами пунктів 2.5., 3.6. Договору складання такого акту передбачено з метою визначення кількісного та якісного стану прийнятої вантажоодержувачем продукції. І вантажоодержувач на прийняту продукцію мав видати протягом 72 годин такий Акт, видаткову накладну та правильно оформлену форму 280 у двох примірниках. Натомість вантажоодержувач протягом 72 годин з моменту поставки идав ТОВ "Сатурн" лише видаткову накладну та оформлену форму 280. Акт за формою № 4 вантажоодержувач видав ТОВ "Сатурн-7" лише 15.11.2007, тобто на 16 день після прийняття продукції.

Таким чином, порушення вантажоодержувачем строку на складання та надання ТОВ "Сатурн-7" Акту прийняття № 61 позбавляє вказаний акт юридичного значення щодо визначення дати виконання зобов’язань постачальника за Договором.

Більш того, Міністерство оборони України, прийнявши продукцію через вантажоодержувача, могло, за наявності відповідних підстав, скористатися правами наданими ст. 678 Цивільного кодексу України. Натомість Міністерство оборони України вказаними правами не скористалось та вимог до ТОВ "Сатурн-7", в порядку ст. 678 Цивільного кодексу України не заявило.

Отже, відповідач належним чином виконав умови Договору та передав вантажоодержувачу 78 передфільтрів в повному обсязі, а ухилення відповідача від оплати поставлених передфільтрів через дефект 1 фільтру є необґрунтованою.

За таких обставин, відсутні підстави для застосування до відповідача передбаченої Договором та законом відповідальності.

Тому, вимоги позивача про стягнення з відповідача 9280,00грн. – пені, 520,51 грн. –штрафу, 86999,98 грн. –суми банківської гарантії є необґрунтованими, матеріалами справи не підтверджуються та задоволенню не підлягають.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судові витрати покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 33, 49, 82-85, 116-118 Господарського процесуального кодексу України, суд –

В И Р І Ш И В:

1. У задоволенні позову відмовити повністю.

2. Стягнути з Міністерства оборони України (03168, м. Київ, пр-т. Повітрофлотський, 6, код 00034022, рах. 3192 в ОПЕРУ ДКУ м. Києва, МФО 820172, КПИВ 2101150, КЕКС 1150) на користь Державного бюджету України (код бюджетної класифікації 22090200; символом звітності 095; № рахунку: 0011; банк: ГУ УДК у м. Києві; отримувач: УДК у Шевченківському районі м. Києва; МФО: 820019; Код ЗКПО 26077968) –3 (три) грн.. 00 коп. –державного мита недоплаченого за подання заяви про збільшення позовних вимог.

3. Видати наказ.

4. Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття.

Суддя                                                            С. Балац