ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2008 р.

№ 05-5-45/3535

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого - судді Грека Б.М.,

суддів                       Жаботиної Г.В., Уліцького А.М.

у відкритому судовому засіданні за участю представників сторін:

від позивача: Тельний М.В.

від відповідача: не з’явився

розглянувши касаційну скаргу Державної податкової адміністрації у м. Києві

на постанову Київського апеляційного господарського суду від 11.06.2008р.

у справі № 05-5-45/3535 Господарського суду м. Києва

за позовом Державної податкової адміністрації у м. Києві

до Товариства з обмеженою відповідальністю “Інфосістемс”

про визнання недійсним статуту, скасування державної реєстрації, визнання недійсною реєстрації у якості платника ПДВ, скасування державної реєстрації у якості платника ПДВ,

ВСТАНОВИВ:

Державна податкова адміністрація у м. Києві звернулася до Господарського суду м. Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю “Інфосістемс” про визнання недійсним статуту, скасування державної реєстрації, визнання недійсною реєстрації у якості платника ПДВ, скасування державної реєстрації у якості платника ПДВ.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 08.04.2008р. (суддя С.В.Балац), залишеною без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 11.06.2008р. (судді: О.О.Євсіков, О.В.Вербицька, Л.Л.Гарник), позовну заяву повернуто без розгляду.

Не погодившись з прийнятими у даній справі судовими рішеннями, Державна податкова адміністрація у м. Києві подала до Вищого господарського суду України касаційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду м. Києва від 08.04.2008р. та постанову Київського апеляційного господарського суду від 11.06.2008р. та передати справу на розгляд до Господарського суду м. Києва. Свою вимогу Державна податкова адміністрація у м. Києві мотивує тим, що господарським судом першої та апеляційної інстанції порушено норми процесуального права.

Розглянувши касаційну скаргу, перевіривши правильність застосування господарським судом попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, Вищий господарський суд України дійшов висновку, що касаційна скарга Державної податкової адміністрації у м. Києві не підлягає задоволенню.

Згідно ст. 1 ГПК України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням. У випадках, передбачених законодавчими актами України, до господарського суду мають право також звертатися державні та інші органи, фізичні особи, що не є суб'єктами підприємницької діяльності.

Позивач, який є органом державної влади, звернувся до відповідача з позовними заявами:

про визнання недійсним статуту;

про зобов’язання здійснити скасування державної реєстрації, яку здійснює державний реєстратор, а не відповідач.

про визнання недійсною реєстрації у якості платника ПДВ;

про скасування державної реєстрації у якості платника ПДВ.

Ухвалою місцевого господарського суду позов повернуто без розгляду з підстав, встановлених п. 5 ст. 63 ГПК України.

Згідно п. 5 ст. 63 ГПК України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо порушено правила поєднання вимог або об'єднано в одній позовній заяві кілька вимог до одного чи кількох відповідачів і сумісний розгляд цих вимог перешкоджатиме з'ясуванню прав і взаємовідносин сторін чи суттєво утруднить вирішення спору. Таким чином, приписами даної правової норми встановлено, що господарський суд повертає позов без розгляду у випадку: якщо порушено правила поєднання вимог; якщо об'єднано в одній позовній заяві кілька вимог і сумісний розгляд цих вимог суттєво утруднить вирішення спору чи перешкоджатиме з’ясуванню прав та взаємовідносин сторін.

Правила щодо об’єднання позовних вимог встановлені ст. 58 ГПК України, згідно ч. 1 якої в одній позовній заяві може бути об'єднано кілька вимог, зв'язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами.

Під вимогою розуміється матеріально-правова вимога, яка є предметом позову. Підстава позову це є фактичні обставини, на яких грунтується вимога позивача.

Як встановлено апеляційним господарським судом, позивачем порушено правила об’єднання позовних вимог. Крім того, із прийнятих у даній справі судових рішень випливає, що сумісний розгляд заявлених позивачем вимог суттєво утруднить вирішення спору та перешкоджатиме з’ясуванню прав та взаємовідносин сторін.

За таких обставин, апеляційний господарський суд дійшов правомірного висновку щодо обгрунтованого повернення позовної заяви позивачу, тому постанова Київського апеляційного господарського суду від 11.06.2008р. у справі № 05-5-45/3535 відповідає вимогам чинного законодавства і фактичним обставинам справи, у зв’язку з чим підстав для її скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 111-5, 111-7, п. 1 ст. 111-9, 111-10, 111-11, 111-12 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ :

Касаційну скаргу Державної податкової адміністрації у м. Києві залишити без задоволення, постанову Київського апеляційного господарського суду від 11.06.2008р. у справі № 05-5-45/3535 - без змін.

Головуючий - суддя Грек Б.М.

судді Жаботина Г.В.

Уліцький А.М.