ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

30.09.08р.

Справа № 33/132-08

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "НВП Дніпровський машинобудівельний альянс", м. Дніпропетровськ

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Мехор", смт. Ювілейне, Дніпропетровська область

про стягнення 53 016 грн. 00 коп.

Суддя Рудовська І.А.

Представники:

Від позивача: Воронков І.В., довіреність № 0603/864 від 03.06.2008 року; Гопкало О.І., довіреність № 0603/863 від 03.06.2008 року

Від відповідача: Сірооченко А.В., довіреність № 467-АВ від 20.08.2008 року

СУТЬ СПОРУ:

Позивач звернувся до господарського суду з позовом про стягнення з відповідача 53 016 грн. 00 коп . та судові витрати.

В обґрунтування позовних вимог зазначає , що у зв"язку з не поставкою відповідачем передплаченого товару у розумний у строк після одержання передплати позивач втратив інтерес у передплаченій продукції і звернувся до відповідача з листом про повернення передплати , посилаючись у позовній заяві на ст.. 526, ч. 2 ст. 693 та ст.. 1212 ЦК України .

Представник позивача позов підтримав, просить суд його задовольнити.

Відповідач проти позову заперечує, просить суд в позові відмовити, посилаючись на необгрунтовність пред’явлених позивачем вимог (відзив на позов від 23.09.2008 р).

За згодою представників сторін в судовому засіданні 30.09.2008 р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення відповідно до ст.. 85 Господарського процесуального кодексу України.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, оцінивши докази в сукупності, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно умов усної угоди позивач, на підставі виставленого йому відповідачем рахунку- №СФ-01180108 від 18.02.2008р. здійснив предоплату товару за поковку вала двухприводного барабана Ф1400 у сумі 53 016, 00 грн., що підтверджується платіжним дорученням №7 від 19.02.2008 р. В графі призначення платежу зазначено: предоплата по рахунку №СФ-01180108 від 18.02.2008р. за поковку вала двухприводного барабану Ф1400 ( а.с. 8-9).

27.05.2008 р. Позивач звернувся до відповідача з вимогою повернути грошові кошти у розмірі 53 016, 00 грн. у зв'язку з не поставкою продукції ( а.с. 4).

На адресу позивача було направлено лист від відповідача за № 200 від 21.04.2008 р. з проханням виконати повну оплату за виконані роботи та забрати виготовлену продукцію.

В силу статті 193 Господарського кодексу України суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору.

Відповідно до ч. 2 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

На запит суду щодо обґрунтування вимог позовних вимог на спірну суму позивач посилається на лист від 27.05.2008р. №0527/861 (а.с.4), за змістом якої викладена вимога про повернення коштів і відсутні вимоги про поставку товару, не зазначено посилань на обов’язок відповідача поставити визначений товар. Лист № 0527/861 від 27.05.2008 р. суд не може прийняти в якості доказу звернення позивача в порядку п. 2 ст. 530 Цивільного кодексу України.

Докази, які б свідчили про направлення позивачем на адресу відповідача вимоги на поставку останнім продукції сторонами не подані, представник позивача в судовому засіданні підтвердив, що така вимога відповідачу не надсилалась та не надавалась.

Оскільки сторонами строк поставки не встановлений та позивачем вимога в порядку п. 2 ст. 530 Цивільного кодексу України на адресу відповідача не надсилалась, у відповідності із ст. 612 ЦК України відповідач в данному випадку не може вважатись таким, що прострочив виконання свого зобов'язання, внаслідок чого право позивача не може вважатися порушеним.

Таким чином, строк виконання зобов’язання відповідача не встановлений, його порушення відсутнє, позовні вимоги про стягнення боргу не доведені, задоволенню не підлягають.

Згідно ст. 1 ГПК України, підприємства мають право звертатися за захистом свого порушенного або оспорюваного права.

Згідно статтей 33, 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

У відповідності із ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати по справі покладаються на позивача.

Керуючись ст. ст. 1, 33, 34, 49, 82 – 85, Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

В позові відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання.

Суддя

І.А. Рудовська

Дата підписання рішення, оформленого у відповідності до ст.84 ГПК України- 03.10.2008р.