ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
-----------------------------------------------------------------------------------------------------------------
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" березня 2008 р.                                                             Справа № 02/873

Господарський суд Черкаської області в складі головуючого судді Пащенко А.Д., із секретарем судового засідання Давиденко В.Г.,

за участю представників: позивача: Драченко В.С. –довіреністю,

відповідача: не з’явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Черкаси справу

за позовом дочірнього підприємства “Черкаський облавтодор” ВАТ “”Державна акціонерна компанія “Автомобільні дороги України”

до виконавчого комітету Канівської міської ради

про стягнення 24 188 грн. 36 коп.,

ВСТАНОВИВ:

Заявлено позов про стягнення з відповідача 24 188 грн. 36 коп., в тому числі 18 999 грн. боргу за виконані позивачем роботи по поточному ремонту вулиці 206 Дивізії в м. Каневі відповідно до договору № 5 від 01.06.2007 року, три проценти річних в сумі 348 грн. 97 коп., 2884 грн. 04 коп. втрат від інфляції та 1 956 грн. 35 коп. пені за прострочення проведення розрахунку із позивачем.

Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав у заявленій сумі, просив його задовольнити та прийняти рішення у даному судовому засіданні, повністю відшкодувати позивачу понесені судові витрати.

Відповідач належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, однак у судове засідання свого представника не направив, не надіслав суду відзив на позов чи заперечення проти вимог позивача. Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності представника відповідача, за наявними в ній матеріалами, виходячи із того, що стороною у даному спорі є юридична особа; представником установи може бути будь-яка особа, визначена керівником, чи керівник особисто; неявка представника відповідача у судове засідання не перешкоджає розгляду справи, а направляти свого представника у судове засідання чи заперечувати проти позову є правом сторони, а не обов’язком.

Оцінивши докази у справі в їх сукупності, заслухавши пояснення та доводи представника позивача, суд встановив наступне.

Виконавчий комітет Канівської міської ради в особі міського голови Коломійця В.В. та дочірнє підприємство “Черкаський облавтодор” в особі начальника філії “Канівський райавтодор” Скляренка І.А., що діє на підставі довіреності № 28/08 від 09.01.2007 року, уклали договір підряду № 5 від 01.06.2007 року, за умовами якого відповідач (як замовник) доручив, а позивач (підрядник) взяв на себе обов’язок забезпечити відповідно до проектно-кошторисної документації та умов договору виконання будівельно-монтажних робіт по поточному ремонту вулиці 206 Дивізії в м. Каневі (від заправки до автовокзалу).

Згідно пункту 3.1. договору договірна ціна робіт визначається на основі приблизного кошторису, що є невід’ємною частиною договору, і складає 18 999 грн.

Як вбачається із матеріалів справи, позивач виконав замовлені роботи, а відповідач прийняв їх, про що сторони підписали акт приймання виконаних підрядних робіт форми КБ-2в та довідку про вартість виконаних робіт форми КБ-3 за червень 2007 року на суму 18 999 грн. На вказаних акті (форм КБ-2в) і довідці (форми КБ-3) проставлена дата підписання 30.06.2007 року, є посилання на договір № 5 від 01.06.2007 року, на них відсутні будь-які зауваження чи претензії щодо якості робіт.

Відповідно до пункту 6.2. договору відповідач зобов’язався здійснювати розрахунки щомісячно на протязі 5-ти банківських днів з моменту підписання акту приймання виконаних робіт (форма КБ-2в) і довідки про вартість виконаних робіт та витрат (форма КБ-3).

В силу частини 1 статті 173 Господарського кодексу України (далі –ГК України) зобов’язання, що виникає між суб’єктами господарювання, в силу якого один суб’єкт зобов’язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб’єкта, або утриматися від певних дій, а інший суб’єкт має право вимагати від зобов’язаної сторони виконання її обов’язку, є господарським зобов’язанням.

Згідно з частиною 1 статті 174 ГК України, господарські зобов’язання можуть виникати з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Відповідно до частини 7 статті 179 ГК України господарські договори укладаються за правилами, встановленими ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.

В частині 1 статті 317 ГК України вказано, що загальні умови договорів підряду визначаються відповідно до положень Цивільного кодексу України про договір підряду, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Згідно статті 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов’язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов’язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Відповідно до статей 193, 202 Господарського кодексу України та статей 525, 526, 530 Цивільного кодексу України зобов’язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства; одностороння відмова від зобов’язання не допускається, якщо інше не передбачено договором або законом. Відповідно до ст. 202 Господарського кодексу України, ст. 599 ЦК України зобов’язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно частини 1 статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов’язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Отже, відповідач повинен був виконати своє зобов’язання і сплатити позивачу кошти за виконані роботи не пізніше 05.07.2007 року.

Як вбачається із матеріалів справи і не спростовано відповідачем, останній не виконав свої зобов’язання за договором, не перерахував позивачу кошти в установлений договором строк. Вимогу позивача про сплату боргу, надіслану на адресу відповідача в претензії від 19.11.2007 року відповідач також залишив без задоволення. З огляду на викладене, суд вважає обгрунтованою і законною вимогу позивача про стягнення із відповідача боргу в сумі 18 999 грн.

Суд вважає правомірною та такою, що підлягає до задоволення, вимогу позивача про стягнення з відповідача, на підставі статті 625 Цивільного кодексу України, трьох процентів річних в сумі 348 грн. 97 коп. за прострочення розрахунку в період з 06.07.2007 року по 14.02.2008 року та встановленого індексу інфляції в сумі 2 884 грн. 04 коп. за період липень 2007 року –січень 2008 року.

Відповідно до пункту 7.6. договору із відповідача також підлягає стягненню на користь позивача неустойка у вигляді пені за прострочення проведення розрахунку в період з 06.07.2007 року по 14.02.2008 року в сумі 1956 грн. 35 коп.

На підставі ст. 49 ГПК України з відповідача підлягають відшкодуванню позивачу понесені останнім витрати на сплату державного мита в сумі 241 грн. 88 коп. та 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Виходячи з викладеного, керуючись статтями 49, 82-85 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити повністю.

Стягнути із виконавчого комітету Канівської міської ради (19100, Черкаська область, м. Канів, вул. О.Кошового, 1, ідентифікаційний код 04060795) на користь дочірнього підприємства “Черкаський облавтодор” ВАТ “”Державна акціонерна компанія “Автомобільні дороги України” (18006, м. Черкаси, бул. Шевченка, 389, ідентифікаційний код 31141625) борг в сумі 18 999 грн., три проценти річних в сумі 348 грн. 97 коп., 2 884 грн. 04 коп. індексу інфляції, 1956 грн. 35 коп. пені, 241 грн. 88 коп. витрат на сплату державного мита, 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Рішення може бути оскаржене до Київського міжобласного апеляційного господарського суду.

Суддя А.Д.Пащенко

Рішення підписане суддею 11.03.2008р.