ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" березня 2008 р. Справа № 07/47-08

вх. № 949/5-07

Суддя господарського суду Інте Т.В.

при секретарі судового засідання

за участю представників сторін:

позивача - Кравчук А.І., дов. б/н від 01.10.07р.; відповідача - не з"явився;

розглянувши справу за позовом ТОВ "Науково - виробнича компанія ЕСО", м. Березань

до Підприємства Дергачівської виправної колонії № 109, с. Дв. Кут

про стягнення 3034,50 грн.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Науково - виробнича компанія ЕСО" просить стягнути 3034,50 грн. заборгованості та судові витрати з Підприємства Дергачівської виправної колонії № 109.

Відповідач відзив на позов та документи в його обгрунтування не надав, заборгованість не спростував.

Справа розглядається за наявними в ній матеріалами, визнаними судом достатніми, в порядку ст. 75 ГПК України.

Судом встановлено, що позивач за накладною № 11/10 від 08.10.07р. (а.с.12) поставив відповідачу замінник цільного молока ЕСО "СИЛАЧ" в кількості 510 кг на суму 3034,50 грн. (товар).

З боку відповідача вказаний товар за довіреністю ЯОИ № 200995 від 02.10.07р. (а.с.14) отримала уповноважена відповідачем особа (Коваль О.М.).

Згідно зі ст. 11 ЦК України, підставою виникнення цивільних прав та обов"язків є дії осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також дії осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов"язки.

Відповідно до ч.2 ст. 205 ЦК України, правочин, для якого законом не встановлена обов'язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків.

Таким чином, передача товару позивачем та прийняття його відповідачем є підставою вважати укладеним між сторонами правочин, що містить ознаки купівлі – продажу (поставки) та виникнення у відповідача зобов"язання оплатити поставлений товар.

Судом встановлено, що сторонами не було врегулювано строк виконання відповідачем обов"язку з оплати поставленого позивачем товару.

Відповідно до ч. 2 ст. 530 ЦК України, якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Позивач направив на адресу відповідача претензію за вих. № 13/12-1 від 13.12.07р. (а.с.8) з вимогою про оплату заборгованості в сумі 3034,50 грн. Відповідно до наданих позивачем повідомлень про вручення поштового відправлення (а.с.7), вказану претензію відповідачем отримано 21.12.07 р.

Проте, відповідач свої зобов"язання з оплати поставленого позивачем товару не виконав, внаслідок чого заборгованість відповідача перед позивачем склала 3034,50 грн.

Стаття 525 ЦК України встановлює, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ч.1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Станом на момент розгляду справи, відповідач 3034,50 грн. заборгованості не сплатив та не надав суду жодних доказів, які б спростовували суму заявленого боргу чи підтверджували б сплату заборгованості.

Отже, враховуючи вищевикладене, відповідач визнається судом таким, що з 29.12.07р. прострочив виконання зобов"язання з оплати поставленого позивачем товару, за накладною № 11/10 від 08.10.07р.

Відповідно до ч.1 ст. 692 ЦК України, покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Згідно з ч.1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Враховуючи викладене, а також те, що відповідно до ст. 526 ЦК України, ст. ст. 193, 198 ГК України, зобов’язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов і порядку укладеного між сторонами договору та згідно з вимогами закону, суд визнає вимогу позивача щодо стягнення з відповідача 3034,50 грн. заборгованості, належно обґрунтованою, доведеною матеріалами справи та такою, що підлягає задоволенню.

Відповідно до вимог ст. 49 ГПК України, судові витрати покладаються на відповідача.

Керуючись ст. cт. 525, 526, ч.2 ст. 530, ч.1 ст. 612, ч.1 ст. 625, ч.1 ст. 692 ЦК України, ст. ст. 193,198 ГК України, ст.ст. 32, 33, 43, 44, 49, 75, 82-85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Підприємства Дергачівської виправної колонії № 109 (с. Дворічний Кут, Дергачівський район, Харківська область, 62351, код за , відомості про банківські рахунки відсутні) на користь Товариство з обмеженою відповідальністю "Науково - виробнича компанія ЕСО" (вул. Недрянська, 25, м. Березань, Баршівський район, Київська область, 07540, код за , р/р 4801 в КБ "Фінанси та кредит" МФО 300937) 3034,50 грн. заборгованості, 102,00 грн. державного мита та 118,00 грн. витрат на інформаційно - технічне забезпечення судового процесу.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення підписано 12 березня 2008 року.

Суддя Інте Т.В.