ВЕРХОВНИЙ СУД УКРАЇНИ
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ України

19
серпня 2008 року                                                                         м. Київ

Судова палата у господарських
справах Верховного Суду України у складі:

Головуючого:
Колесника П.І.,

Суддів:              Берднік І.С., Гуля В.С.,

Черногуза Ф.Ф., Шицького І.Б., Щотки С.О.,

розглянувши за участю представників: ОСОБА_1 та ОСОБА_2 -
ОСОБА_3, ОСОБА_4,  товариства з обмеженою
відповідальністю               “Три-Денс” -  Сабодаша Р.Б.,

касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю
“Три-Денс” на постанову Вищого господарського суду України від 8 квітня 2008
року  у справі № 32/140 за позовом
товариства з обмеженою відповідальністю               “Три-Денс” до суб'єкта
підприємницької діяльності ОСОБА_1, суб'єкта підприємницької діяльності
ОСОБА_2., товариства з обмеженою відповідальністю “Клініка СП”, акціонерного
комерційного банку
“Східно-Європейський Банк” про визнання недійсними кредитних договорів,
договорів застави, купівлі-продажу, оренди нежилих приміщень та   обладнання, -

в с т а н о в и л а :

У  березні 2007 року ТОВ “Три-Денс”
(надалі - Товариство) звернулося до господарського суду з позовом до суб'єкта
підприємницької діяльності  ОСОБА_1,
суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_2., товариства з обмеженою відповідальністю
“Клініка СП”, акціонерного комерційного банку “Східно-Європейський Банк”
(надалі - Банк) про визнання недійсними
договорів:

-            договору
про надання кредиту № 43/2003 від 24 квітня 2003 року, укладеного між
ТОВ “Три-Денс” та АКБ “Східно-Європейський Банк”;

-            договору
про надання кредиту № 44/2003 від 24 квітня 2003 року, укладеного між
ТОВ “Три-Денс” та АКБ “Східно-Європейський Банк”;

-            договору
застави № 34/2003 нежитлового приміщення № 61  від 24 квітня 2003 року, укладеного між
ТОВ “Три-Денс” та АКБ “Східно-Європейський Банк”;

-            договору
застави нежитлових приміщень № 61 та № 62 від 13 травня 2003 року, укладеного
між ТОВ “Три-Денс” та АКБ “Східно-Європейський Банк”;

-            договору
купівлі-продажу нежитлового приміщення № 61 від 27 червня 2003 року,
укладеного між АКБ “Східно-Європейський Банк” та суб'єктом підприємницької
діяльності ОСОБА_1;

-            договору
купівлі-продажу нежитлового приміщення № 62 від 27 червня 2003 року,
укладеного між АКБ “Східно-Європейський Банк” та суб'єктом підприємницької
діяльності ОСОБА_1;

-            договору
оренди нежитлового приміщення № 61 від 27 червня 2007 року, укладеного між
суб'єктом підприємницької діяльності ОСОБА_1, та ТОВ “Клініка СП”;

-            договору
оренди нежитлового приміщення № 62 від 27 червня 2007 року, укладеного між
суб'єктом підприємницької діяльності ОСОБА_1, та ТОВ “Клініка СП”;

-            договору
купівлі-продажу стоматологічного обладнання від 1 серпня 2003 року, укладеного
між ТОВ “Три-Денс” та суб'єктом підприємницької діяльності ОСОБА_2;

-            договору
оренди стоматологічного обладнання від 1 вересня 2003 року, укладеного між
суб'єктом підприємницької діяльності ОСОБА_2 та ТОВ “Клініка СП”;

В обгунтування позову, позивач вказав, що оспорюванні договори укладені на
завідомо невигідних для Товариства умовах внаслідок зловмисної змови директора
ТОВ “Три-Денс”, представника акціонерного комерційного банку
“Східно-Європейський Банк” і суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_1, та
суперечать цілям і діяльності Товариства.

Рішенням господарського суду м. Києва від 17 серпня 2007 року позов
задоволено.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 27 листопада
2007 року зазначене рішення скасовано, в позові відмовлено.

Постановою Вищого господарського суду України від 8 квітня 2008 року
зазначені судові рішення в частині позовних вимог про визнання недійсними
договорів оренди нежилого приміщення № 61 та нежилого приміщення № 62 в будинку
№ 9 по вул. Бубнова в м. Києві, укладених 27 червня 2003 року, договору
купівлі-продажу стоматологічного обладнання від 1 серпня 2003 року та договору
оренди стоматологічного обладнання від 1 вересня 2003 року скасовано, справу в
цій частині передано на новий розгляд до господарського суду першої інстанції.
В решті постанову суду апеляційної інстанції залишено в силі. В основу постанови
касаційного суду покладено висновок про те, що доводи позивача про укладення
угод внаслідок зловмисної змови представників Товариства і Банку не
підтверджені доказами.

Ухвалою
Верховного Суду України від 26 червня 2008 року порушено касаційне провадження
з перегляду постанови Вищого господарського суду України від 8 квітня 2008
року  у справі № 32/140.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників сторін,
дослідивши доводи касаційної скарги, Судова палата вважає, що касаційна скарга
не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п.1 статті 11118 Господарського процесуального
кодексу України, Судова палата Верховного Суду України за результатами розгляду
справи має, зокрема, право залишити постанову Вищого господарського суду
України без змін, а скаргу - без задоволення.

Касаційна скарга залишається без задоволення, якщо Судова палата визнає, що
постанова суду касаційної інстанції постановлена з дотриманням вимог норм
матеріального і процесуального права.

У даному випадку, Судова палата не вбачає підстав для скасування
оскаржуваної постанови касаційного суду, оскільки остання є законною та
обґрунтованою. Висновки оскарженої постанови відповідають матеріалам справи.

Керуючись ст. 11118, ст.11120
Господарського процесуального кодексу України, Судова палата у господарських
справах, -

п о с т а н о в и л а  :

Касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю
“Три-Денс” залишити без задоволення.

Постанову Вищого господарського суду України від 8 квітня
2008 року         у справі № 32/140 залишити без зміни.

Постанова остаточна і
оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                П.І. Колесник

Судді
І.С. Берднік

В.С.
Гуль

Ф.Ф. Черногуз

І.Б. Шицький

С.О. Щотка

Правова позиція (справа №
3-2857к08).

Касаційна скарга залишається
без задоволення, якщо Судова палата визнає, що постанова суду касаційної
інстанції постановлена з дотриманням вимог норм матеріального і процесуального
права.