ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа № 30/162

18.03.08

За позовом Закритого акціонерного товариства «Украгро НПК»

до Товариства з обмеженою відповідальністю Торговий дім «Статус Агро»

про стягнення 370 000,00 грн.

Суддя Ващенко Т.М.

Представники сторін:

Від позивача Левкович В.Ю. –представник за довіреністю № 02-08 від 17.01.08.

Від відповідача не з’явився

Обставини справи:

На розгляд Господарського суду міста Києва передані позовні вимоги Закритого акціонерного товариства «Украгро НПК»до Товариства з обмеженою відповідальністю Торговий дім «Статус Агро»про стягнення з відповідача на користь позивача 370 000,00 грн. передоплати за товар за Договором поставки № Гілея.1/16.10.07 від 18.10.07.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач в порушення умов Договору поставки № Гілея.1/16.10.07 від 18.10.07. не виконав свої зобов’язання перед позивачем по поставці товару.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.02.08. порушено провадження у справі № 30/162, розгляд справи було призначено на 18.03.08. о 12-30.

В судовому засіданні 18.03.08. представник позивача підтримав свої позовні вимоги та просить суд позов задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання 18.03.08. не з’явився, вимоги ухвали Господарського суду міста Києва від 18.02.08. про порушення провадження у справі № 30/162 не виконав, письмового відзиву на позов не надав, про час і місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином, про поважні причини неявки суд не повідомив.

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду її судом, якщо ухвалу про порушення провадження у справі надіслано за поштовою адресою, зазначеною в позовній заяві (Роз’яснення Президії Вищого Арбітражного суду України від 18.07.97. № 02-5/289 із змінами «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України»).

Відомості про місцезнаходження відповідача є правомірними, оскільки підтверджені довідкою, наданою позивачем, про включення Товариства з обмеженою відповідальністю Торговий дім «Статус Агро»до Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України.

Відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши подані матеріали справи, та заслухавши пояснення представника позивача, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

18.10.07. між Товариством з обмеженою відповідальністю Торговий дім «Статус Агро»(Постачальник) та Закритим акціонерним товариством «Украгро НПК»(Покупець) було укладено Договір поставки № Гілея.1/16.10.07 (далі - Договір), відповідно до умов якого (п. 1.1) Постачальник зобов’язався поставити Покупцю в обумовлений Договором строк товар (жом буряковий гранульований), а Покупець зобов’язався оплатити та прийняти товар.

У відповідності до п. 2.1 Договору, загальна сума товару за цим Договором становить 500 000,00 грн., в т. ч. ПДВ.

Відповідно до п. 4.4 Договору встановлено, що поставка товару здійснюється в період з 25.10.07. по 15.12.07. за вибором Продавця.

У відповідності до п. 5.1 Договору сторонами було погоджено, що поставка товару здійснюється на умовах попередньої оплати за товар, який є в наявності на складі Постачальника.

Позивач зазначає, що у відповідності до умов Договору, ним на підставі рахунку № 95 від 29.10.07. було здійснено передоплату товару на суму 375 000,00 грн.

Але як зазначає позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю Торговий дім «Статус Агро»в порушення умов Договору та чинного законодавства України, в установлені строки поставки товару не здійснило.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем на адресу позивача було надіслано гарантійний лист № 597 від 27.11.07., у відповідності до якого Товариство з обмеженою відповідальністю Торговий дім «Статус Агро»повідомило Закрите акціонерне товариство «Украгро НПК»про неможливість поставки товару за Договором, та гарантувало повернення грошових коштів в сумі 375 000,00 грн. –передоплати за товар.

Позивач зазначає, що відповідач повернув Закритому акціонерному товариству «Украгро НПК»лише 5 000,00 грн., але не повідомив про причини неповернення решти передоплати в сумі 370 000,00 грн.

Оцінюючи подані позивачем докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об’єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального Кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Як визначено абз. 1 ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов’язання –відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Як визначено ч. 2 ст. 193 Господарського кодексу України, кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов’язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов’язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим кодексом, іншими законами або договором.

Згідно ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов’язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов’язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов’язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ч. 2 ст. 693 Цивільного кодексу України, якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Відповідач в порушення покладеного на нього законом та Договором обов’язку зобов’язання по поставці товару не виконав та не повернув позивачу суми попередньої оплати за товар в повному обсязі, а тому позовні вимоги Закритого акціонерного товариства «Украгро НПК»щодо стягнення з відповідача 370 000,00 грн. передоплати за товар слід визнати обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідачем не було надано жодних заперечень та доказів на спростування обставин, викладених Закритим акціонерним товариством «Украгро НПК» у позовній заяві.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті державного мита та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу покладаються на відповідача.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 525, 526, 549, 551, 629, 693, 712, Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України, ст.ст. 32, 33, 43, 44, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

1.          Позовні вимоги Закритого акціонерного товариства «Украгро НПК»задовольнити повністю.

2.          Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Торговий дім «Статус Агро»(01113, м. Київ, вул. Мечникова/Л. Первомайського, 10/2 126а, ) на користь Закритого акціонерного товариства «Украгро НПК»(19200, Черкаська область, Жашківський район, м. Жашків, вул. Промислова, 1, ) 370 000 (триста сімдесят тисяч) грн. 00 коп. –передоплати за товар, 3 700 (три тисячі сімсот) грн. 00 коп. –державного мита та 118 (сто вісімнадцять) грн. 00 коп. –витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

3.          Після вступу рішення в законну силу видати наказ.

4.          Рішення вступає в законну силу після десятиденного терміну з дня його прийняття, оформленого у відповідності до ст. 84 ГПК України.

Суддя                                                                                   Т.М. Ващенко