ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

18.11.08 р.                     Справа № 17/164пн

Господарський суд Донецької області у складі судді Татенко В.М. розглянув у відкритому судовому засіданні справу, порушену:

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю „Компанія „Лоск” м. Донецьк

до відповідача: Донецької міської ради м. Донецьк

про визнання права на отримання земельної ділянки в оренду

за участю представників сторін

від позивача: Головченко О.І. - довіреність

від відповідача: Лук’яненко В.О. - довіреність

СУТЬ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю „Компанія „Лоск” звернулось до Донецької міської ради про визнання права на отримання земельної ділянки в оренду, площею 0,1150га, у тому числі: будівля кафе – 0,354га, літня площадка – 0,0210га, гостева автомобільна стоянка – 0,0586га – у червоних лініях без права забудови та викупу по вулиці Артема ( на північ будівлі № 94) у Ворошиловському районі м. Донецька, шляхом укладання прямого договору оренди з Донецькою міською радою, у порядку передбаченому Земельним кодексом України та Законом України “Про оренду землі”, які діяли на момент звернення Товариства з обмеженою відповідальністю „Компанія „Лоск” м. Донецьк до Донецького міського голови з заявою про надається земельної ділянки в оренду.

В обґрунтування вимог позивач посилається на заяву від 07.12.06р., лист Донецької міської ради від 12.02.2007р. за № 01/13-820 “Про дозвіл на підготовку матеріалів по розробці проекту землеустрою для відведення земельної ділянки”, на документацію щодо містобудівного обґрунтування розміщення, на отримані дозвільні документи та узгодження державних органів та місцевого самоврядування.

В якості правової підстави позову позивач посилається на ст.124 Земельного кодексу України та ст..16 Закону України “Про оренду землі” в редакції, які діяли на момент звернення позивача з заявою від 07.12.06р..

Відповідач проти позову заперечує, надав відзив, в якому наполягає на тому, що набуття права оренди земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, має здійснюватись виключно на аукціонах, крім земельних ділянок, на яких розташовані об'єкти нерухомого майна, які перебувають у власності громадян і юридичних осіб і в яких відсутні акції (частки, паї), що належать державі. Крім того наполягає на тому, що пунктом 1 розділу X “Перехідних положень” Земельного кодексу України передбачено, що у разі прийняття відповідними органами рішення про погодження місця розташування об’єкту або про надання дозволу на розроблення проекту відведення земельної ділянки до 1 січня 2008р. передача в оренду таких земельних ділянок із земель державної та комунальної власності здійснюється без проведення земельних торгів (аукціонів).

Розгляд справи був закінчений 10.11.2008р. Для підготовки повного тесту рішення у засіданні оголошувалась перерва до 1330 год. 18.11.2008р..

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

07.12.06р. позивач звернувся до голови Донецької міської ради про виділення земельної ділянки для розміщення об’єкту по наданню послуг населенню, загальною площею 1'220,9мІ, а саме: відокремлене приміщення площею - 424,9мІ та гостева автостоянка площею - 796мІ, за адресою: 83050 м. Донецьк вул. Артема, 94.

12.02.2007р. Донецькою міською радою був наданий дозвіл на підготовку матеріалів по розробці проекту землеустрою для відведення земельної ділянки (лист № 01/13-820).

На підставі цього дозволу позивачем були отримані наступні дозвільні документи державних органів та органів місцевого самоврядування на розміщення спірного об’єкту:

-          висновок Головного управління містобудування і архітектури б/н;

-          Висновок Донецького міського управління земельних ресурсів від 07.08.2007р. № 01/35-3862;

-          Лист головного державного санітарного лікаря м. Донецька від 31.07.07р. № 1721/07;

-          висновок Державного управління охорони навколишнього природного середовища в Донецькій області від 11.06.2007р. № 05/616;

-          висновок відділу культури від 11.05.2007р. № 01-1/457з;

-          лист Головного управління МВС України в Донецькій області від 13.08.2007р. № 9/117дн;

-          висновок управління з питань нагляду-профілактичної діяльності Головного управління МНС України в Донецькій області від 16.05.2007р.;

-          акт постійно діючої комісії по питанням вибору земельних ділянок для розміщення об’єктів від 05.04.2007р.

Відповідно до ст. 1 Господарського процесуального кодексу України, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Статтею 16 Цивільного кодексу України передбачено право особи звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до діючого законодавства, земельні відносини щодо володіння, користування і розпорядження землею регулюються Конституцією України, Земельним кодексом України, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Статтями 13, 41 Конституції України передбачено, що від імені українського народу права власника, зокрема, на землю здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених Конституцією України.

Відповідно до Конституції України до матеріальної основи органів місцевого самоврядування, крім інших об'єктів, належить земля, управління якою здійснюють територіальної громади через органи самоврядування в межах їх повноважень шляхом прийняття рішень.

Згідно ст. 12 Земельного кодексу України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин, належить, зокрема, розпорядження землями територіальних громад; надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього кодексу.

Відповідно до п. 34 ст. 26 Закону України “Про місцеве самоврядування в Україні” питання регулювання земельних відносин, у тому числі надання земельної ділянки в оренду, вирішується відповідно до закону.

Ст. 26 Закону України “Про місцеве самоврядування в Україні”, ст.ст. 12, 122 Земельного кодексу України, передбачено, що міська рада, як суб’єкт прав комунальної власності на землю, має право володіння, користування і розпорядження землями комунальної власності.

Відповідно до ст.116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим кодексом.

Порядок надання у постійне користування земельних ділянок юридичним особам та порядок передачі земельних ділянок в оренду визначені ст.ст. 123, 124 Земельного кодексу України та ст.16 Закону України "Про оренду землі".

Стаття 124 Земельного кодексу України передбачає, що передача в оренду земельних ділянок, які перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування шляхом укладення договору оренди земельної ділянки.

Особа, зацікавлена в одержанні земельної ділянки у постійне користування із земель державної або комунальної власності, звертається з відповідним клопотанням до районної, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій або сільської, селищної, міської ради, як це передбачено ст. 123 Земельного кодексу України.

Відповідно до вимог ст. 16 Закону України "Про оренду землі" в редакції, що діяла на момент звернення позивача до Донецького міського голови також зазначено, що особа, яка бажає отримати земельну ділянку в оренду із земель державної або комунальної власності, подає до відповідного органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування за місцем розташування земельної ділянки заяву (клопотання). Розгляд заяви (клопотання) і надання земельної ділянки в оренду проводяться у порядку, встановленому Земельним кодексом України. У разі згоди орендодавця передати земельну ділянку в оренду сторони укладають договір оренди землі відповідно до вимог цього закону.

Отже, волевиявлення майбутнього орендаря щодо укладення договору оренди реалізується шляхом подання відповідної заяви.

Як зазначалось раніше, позивач звернувся до відповідача з заявою про надання земельної ділянки в оренду на підставі ст. 124 Земельного кодексу України в редакції, що діяв до внесення змін. При цьому як позивачем так і відповідачем здійснено ряд юридично значущих дій, направлених на оформлення землекористування, що свідчить про беззаперечний намір сторін укласти договір оренди земельної ділянки.

Згідно з ч. 1 ст. 124 Земельного кодексу України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування шляхом укладення договору оренди земельної ділянки.

Зазначена норма Земельного кодексу України кореспондується з вимогами ч. 3 ст. 16 Закону України “Про оренду землі”, відповідно до якої необхідною передумовою укладення договору оренди землі визначено згоду орендодавця передати земельну ділянку в оренду.

Таким чином, як зазначалось раніше, відповідно до ст. 124 Земельного Кодексу України, волевиявлення майбутнього орендаря щодо укладення договору оренди реалізується шляхом подання відповідної заяви і таке волевиявлення з боку позивача підтверджено матеріалами справи.

Законом України від 28.12.2007р. N107-VI до ст.16 Закону України "Про оренду землі" внесено зміни в Земельний кодекс України, внаслідок яких набуття права оренди земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, має здійснюватись виключно на аукціонах, крім земельних ділянок, на яких розташовані об'єкти нерухомого майна, які перебувають у власності громадян і юридичних осіб і в яких відсутні акції (частки, паї), що належать державі.

Прийняття Закону України “Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України”, яким внесено зміни до ст. 124 Земельного кодексу України, та визначено виключно конкурсні засади передання в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, не є підставою, що позбавляє позивача пріоритетного права на укладання договору оренди визначеної та погодженої з органом місцевого самоврядування земельної ділянки, оскільки згідно встановленого ст. 5 ЦК України загальноправового принципу ретроактивності закону, гарантованого ст. 58 Конституції України, акти цивільного законодавства не мають зворотної дії у часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують цивільну відповідальність особи.

Згідно із зазначеним вище правилом дія закону чи іншого нормативно-правового акта поширюється тільки на ті відносини, які виникли після набуття ним чинності.

Відповідно до рішення Конституційного суду України від 09.02.1999р. № 1-рп/99 норми ст.58 Конституції України можуть розповсюджуватись на юридичні особи.

Відповідно до п.34 ст. 26, п.2 ст. 77 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" питання надання земельної ділянки в оренду вирішується на пленарному засіданні ради - сесії, а спори про поновлення порушених прав юридичних і фізичних осіб, що виникають в результаті рішень, дій чи бездіяльності органів або посадових осіб місцевого самоврядування, вирішуються в судовому порядку.

Згідно ст. 152 Земельного кодексу України, захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється, зокрема, шляхом визнання прав.

За таких обставин господарський суд вважає позовні вимоги позивача такими, що підлягають задоволенню. Заперечення відповідача не ґрунтуються на нормах діючого законодавства, спростовуються матеріалами справи; тому судом до уваги не прийняті.

Судові витрати у справі покладаються на відповідача.

З огляду на зазначене керуючись ст. 33, 34 43, 49, 82-85 ГПК України, господарський суд,-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати за Товариством з обмеженою відповідальністю „Компанія „Лоск” (83000, м. Донецьк вул. Артема, 94, ідентифікаційний код 34583576, р/р5444 у Райффайзен Банк “Аваль”, МФО 335076) право на отримання земельної ділянки в оренду, площею 0,1150га, у тому числі: будівля кафе – 0,354га, літня площадка – 0,0210га, гостева автомобільна стоянка – 0,0586га – у червоних лініях без права забудови та викупу по вулиці Артема (на північ будівлі № 94) у Ворошиловському районі м. Донецька, шляхом укладання прямого договору оренди з Донецькою міською радою, у порядку передбаченому Земельним кодексом України та Законом України “Про оренду землі”, які діяли на момент звернення Товариства з обмеженою відповідальністю „Компанія „Лоск” м. Донецьк до Донецького міського голови з заявою про надається земельної ділянки в оренду.

Стягнути з Донецької міської ради (83000, м. Донецьк, вул. Артема, 98, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю „Компанія „Лоск” (83000, м. Донецьк вул. Артема, 94, ідентифікаційний код 34583576, р/р5444 у Райффайзен Банк “Аваль”, МФО 335076) державне мито у сумі 85,00 грн.

Суддя