ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2008 р.

№ 23/213

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого

Панової І.Ю.,

суддів

Заріцької А.О.,

Продаєвич Л.В.

розглянувши матеріали касаційної скарги

відкритого акціонерного товариства "Північний гірничо-збагачувальний кобінат"

на ухвалу

та ухвалу

господарського суду Дніпропетровської області від 21 вересня 2007 року

Дніпропетровського апеляційного господарського суду 14 листопада 2007 року

у справі

господарського суду

№ 23/213

Дніпропетровської області

за позовом

прокурора Тернівського району м. Кривий Ріг, в інтересах держави в особі орендного підприємства "Геологорозвідник", м. Кривий Ріг

до

відкритого акціонерного товариства "Північний гірничо-збагачувальний комбінат"

Про

стягнення 252 684, 51 грн.

за участю представників:

не з'явились,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду м. Києва від 21 вересня 2007 року (суддя Добродняк І.Ю.) відмовлено у затвердженні мирової угоди, укладеної 27 липня 2007 року між відкритим акціонерним товариством "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" (далі –ВАТ "Північний гірничо-збагачувальний комбінат") та орендним підприємством "Геологорозвідник" (далі –ОП "Геологорозвідник").

Ухвалу мотивовано посиланням на ст.ст. 78, 86 Господарського процесуального кодексу України (далі –ГПК України).

Не погоджуючись з такою ухвалою ВАТ "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" звернулось до Дніпропетровського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просило оскаржувану ухвалу скасувати, справу передати на розгляд до господарського суду Дніпропетровської області.

Ухвалою суду апеляційної інстанції від 14 листопада 2007 року (судді: Виноградник О.М. –головуючий, Лисенко О.М., Науменко І.М.) скаржнику відмовлено у прийнятті апеляційної скарги, а також у задоволенні клопотання про відновлення строку на її подання, апеляційну скаргу повернуто без розгляду.

Не погоджуючись з винесеними у справі ухвалами, ВАТ "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" звернулось до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить оскаржувані ухвали скасувати, справу направити на розгляд до господарського суду Дніпропетровської області. При цьому скаржник посилається на порушення судами норм процесуального права, а саме: ст.ст. 78, 97, 106 ГПК України.

За розпорядженням заступника Голови Вищого господарського суду України від 18 лютого 2008 року № 02-12/I/24 розгляд касаційної скарги здійснюється колегією суддів Вищого господарського суду України у складі: судді Панової І.Ю. –головуючого, суддів Заріцької А.О., Продаєвич Л.В.

Обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши наявні матеріали справи, проаналізувавши застосування судами норм процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наведених нижче підстав.

Провадження у справі з перегляду ухвали господарського суду Дніпропетровської області від 21 вересня 2007 року у даній справі підлягає припиненню, оскільки вказана ухвала була оскаржена до суду апеляційної інстанції і повинна бути ним переглянути виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що в процесі виконання рішення арбітражного суду Дніпропетровської області від 17 вересня 1998 року та ухвали арбітражного суду Дніпропетровської області про зміну способу виконання вказаного рішення від 26 січня 1999 року у даній справі, між ліквідатором ОП "Геологорозвідник" та відповідачем 27 липня 2007 року було укладено мирову угоду.

31 липня 2007 року сторони звернулись до суду із заявою про затвердження даної мирової угоди.

Як вбачається з оскаржуваної ухвали господарського суду Дніпропетровської області від 21 вересня 2007 року, сторонам у справі було відмовлено у затвердженні вказаної мирової угоди, оскільки ця угода була підписана з боку позивача ліквідатором ОП "Геологорозвідник" без згоди на те кредиторів підприємства.

Як вбачається з оскаржуваної ухвали суду апеляційної інстанції від 14 листопада 2007 року, судом, без відповідного посилання на норму процесуального права, було одночасно прийнято рішення про відмову скаржнику у прийнятті апеляційної скарги, у відновленні строку для її подання та про повернення апеляційної скарги без розгляду.

Крім того, судом апеляційної інстанції в мотивувальній частині оскаржуваної ухвали від 14 листопада 2007 року, не зважаючи на викладені в апеляційній скарзі доводи скаржника, не було обґрунтовано відмову в задоволенні його клопотання про відновлення строку для подання апеляційної скарги, і разом з тим, відмовлено у її прийнятті з тієї підстави, що така ухвала суду першої інстанції не підлягає оскарженню.

Відповідно до ст. 93 ГПК України відновлення пропущеного строку подання апеляційної скарги (подання) можливе протягом трьох місяців з дня прийняття рішення місцевим господарським судом.

В мотивування ухвали в частині відмови у прийнятті апеляційної скарги до розгляду суд апеляційної інстанції вказав, що можливість оскарження ухвали про відмову у затвердженні мирової угоди ст. 78 ГПК України не передбачена.

Однак, з даним твердженням суду апеляційної інстанції погодитись не можна виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, сторонами в процесі виконання вказаного вище рішення та ухвали арбітражного суду Дніпропетровської області було укладено мирову угоду про погашення заборгованості відповідача шляхом видачі векселя.

Таким чином, питання укладення даної мирової угоди регулюється приписами ст. 121 ГПК України, а саме ч. 4.

Положення ч. 4 ст. 121 ГПК України передбачає, що мирова угода, укладена сторонами у процесі виконання судового рішення, подається на затвердження господарського суду, який прийняв відповідне судове рішення. Про затвердження мирової угоди господарський суд виносить ухвалу.

Таким чином, при винесенні оскаржуваної ухвали про відмову у прийнятті апеляційної скарги судом апеляційної інстанції застосовано ст. 78 ГПК України, яка не підлягає застосуванню в даному випадку.

На думку заявника касаційної скарги, суд апеляційної інстанції порушивши приписи даної норми ГПК України дійшов помилкового висновку про неоскаржуваність ухвали суду першої інстанції від 21 вересня 2007 року, оскільки дана ухвала порушує його права.

Статтею 55 Конституції України кожному гарантується право на судовий захист, апеляційне та касаційне оскарження.

Пункт 8 ч. 3 ст. 129 Конституції України встановлює серед основних засад судочинства, зокрема, забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом.

Зокрема, такий випадок встановлений ч. 1 ст. 106 ГПК України, відповідно до якої ухвали місцевого господарського суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку у випадках, передбачених цим Кодексом та Законом України “Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом”.

Крім того, зазначена конституційна норма конкретизована законодавцем в ст. 12 Закону України “Про судоустрій України”, згідно з якою учасники судового процесу та інші особи у випадках і порядку, передбачених процесуальним законом, мають право на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення. Отже, реалізація конституційного права на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення названим Законом ставиться в залежність від положень процесуального закону.

Таким чином, ГПК України повинен містити імперативні норми про те, в яких випадках учасник судового процесу має право оскаржити ухвалу суду в апеляційному чи касаційному порядку.

За таких обставин, якщо винесена господарським судом першої інстанції ухвала порушує права однієї із сторін або обох, і не є ухвалою, що виключно забезпечує рух судового процесу, - підлягає оскарженню.

Тому, Дніпропетровський апеляційний господарський суд дійшов помилкового висновку, що ухвала про відмову у затвердженні мирової угоди не підлягає оскарженню, у зв’язку з чим ухвала суду апеляційної інстанції від 14 листопада 2007 року у даній справі підлягає скасуванню з передачею справи до суду апеляційної інстанції для розгляду.

Керуючись ст.ст. 55, 129 Конституції України, ст. 12 Закону України “Про судоустрій України”, ст. ст. 121, 106, 1115, 1117, 1119 –11112 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу відкритого акціонерного товариства "Північний гірничо-збагачувальний кобінат" задовольнити частково.

Припинити касаційне провадження з перегляду ухвали господарського суду Дніпропетровської області від 21 вересня 2007 року у справі № 23/213.

Ухвалу Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 14 листопада 2007 року у справі № 23/213 скасувати.

Справу передати до Дніпропетровського апеляційного господарського суду для розгляду.

Головуючий І.Ю. Панова

Судді                                                    А.О. Заріцька

Л.В. Продаєвич