ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" листопада 2008 р. Справа № 33/98-08

вх. № 4683/3-33

Суддя господарського суду

при секретарі судового засідання

за участю представників сторін:

позивача - Білоусов С.М., дов. № 3746/169 від 13.10.2008р відповідача - не з’явилась ( попередньому судовому засіданні Вараксіна Я.О.,дов.№01-27/2348 від 02.10.2008р.)

розглянувши справу за позовом ВАТ "Харківгаз" м. Харків

до Територіальне управління державної судової адміністрації в Х/О, м. Харків

про стягнення 8824,69 грн.

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою про стягнення з відповідача 8824,69 грн., пільг нарахованих ВАТ "Харківгаз" суддям Богодухівського районного суду Харківської області: Сащенко І.С., Харченко С.М., Кузіної О.О., Закопайло В.В. за спожитий природний газ. Свої позовні вимоги обгрунтовує тим, що відповідачем не здійснюється соціальне забезпечення суддів, пільг на комунальні послуги не надається, у зв’язку з чим, всупереч діючого законодавства, цей обов’язок було покладено на позивача.

Позивач в судовому засіданні 23.09.2008р. надав уточнення до позовної заяви, прийняте судом до розгляду у відповідності до ст.22 ГПК України, в якому просить суд стягнути з Територіального управління Державної судової адміністрації в Харківській області нараховані ВАТ "Харківгаз" суддям Богодухівського районного суду Харківської області: Сащенко І.С., Харченко С.М., Кузіної О.О., Закопайло В.В. збитки у розмірі 8824,69 грн. Уточнення обґрунтовує тим, що в зв’язку з наданням пільг відповідно до рішень суду та виконання позивачем повноважень, покладених на відповідача щодо надання пільг, товариство повинно нести збитки.

Представник відповідача проти позову заперечує, просить у задоволенні позовних вимог ВАТ "Харківгаз" до Територіального управління державної судової адміністрації в Харківській області відмовити з підстав, викладених в відзиві та запереченнях. Зокрема, зазначає, що в Законах про Державний бюджет на 2003-2008р.р. не передбачено відповідних бюджетних призначень Державній судовій адміністрації ( як головному розпоряднику коштів) на здійснення виплат вартості наданих суддям комунальних послуг. Крім того, територіальне управління не було зв’язане з позивачем господарським зобов’язанням та не має права здійснювати платежі з бюджету без наявності відповідного бюджетного призначення.

В судовому засіданні було оголошено перерву з 13.11.2008р. до 14.00 год. 27.11.2008р.

Суд, вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, встановив наступне.

Згідно з пп. 2 ч. 9 ст. 44 Закону України “Про статус суддів” суддям надається 50-відсоткова знижка плати за наймане ними та членами їх сімей житло, комунальні послуги (водопостачання, газ, електрична енергія, установка і користування індивідуальним домашнім телефоном). Такі ж пільги зберігаються за ними і після виходу у відставку. Отже, пільги суддям є однією з гарантій незалежності суддів, як представників судової влади в Україні, фінансування якої здійснюється виключно за рахунок Державного бюджету. Надання пільг за рахунок інших джерел коштів, суперечитиме бюджетному законодавству і принципам фінансування органів державної влади.

Відповідно до ст. 120 цього Закону Державна судова адміністрація України здійснює функції головного розпорядника коштів Державного бюджету України щодо фінансового забезпечення діяльності судів загальної юрисдикції.

При цьому частиною 2 ст. 95 Конституції України встановлено, що будь-які видатки держави на загальносуспільні потреби, розмір і цільове спрямування цих видатків визначаються виключно Законом про Державний бюджет.

Відповідно до ч. 1 та ч. 7 ст. 23 Бюджетного кодексу України, будь-які бюджетні зобов'язання та платежі з бюджету можливо здійснювати лише за наявності відповідного бюджетного призначення.

Згідно з частинами 5 та 6 статті 51 Бюджетного кодексу України розпорядники бюджетних коштів беруть бюджетні зобов'язання та провадять видатки тільки в межах бюджетних асигнувань, встановлених кошторисами. Будь-які зобов'язання, взяті фізичними та юридичними особами за коштами Державного бюджету України без відповідних бюджетних асигнувань або ж з перевищенням повноважень, встановлених цим Кодексом та законом про Державний бюджет України, не вважаються бюджетними зобов'язаннями. Витрати державного бюджету на покриття таких зобов'язань не можуть здійснюватися.

Законами України про Державний бюджет України на 2003-2008 роки не передбачено відповідних бюджетних призначень Державній судовій адміністрації України, як головному розпоряднику бюджетних коштів, на здійснення виплат вартості наданих суддям комунальних послуг.

З урахуванням вищевикладеного, суд вважає, що без наявності відповідного бюджетного призначення у Державної судової адміністрації України відсутнє право здійснювати платежі з бюджету.

Відповідно до ст. 224 ГК України, учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту, права або законні інтереси якого порушено.

Територіальне управління державної судової адміністрації в Харківській області не було зв’язане з позивачем господарськими зобов’язаннями і судом не встановлено будь-яких порушень в його діях. Позивачем не доведено винні дії відповідача в заподіянні йому збитків в сумі 8824,69 грн., не доведено, що кошти на відповідні призначення були виділені державним бюджетом, але не відшкодовані у встановленому законом порядку.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов’язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та Законами України.

Оскільки судом встановлено факт відсутності правопорушення в діях Державної судової адміністрації України та, враховуючи, що будь-які бюджетні зобов'язання та платежі з бюджету можна здійснювати лише за наявності відповідного бюджетного призначення, які у Законах України про Державний бюджет України на 2003-2008роки Державній судовій адміністрації України (як головному розпоряднику бюджетних коштів) на здійснення виплат вартості наданих суддям комунальних послуг не передбачено, суд вважає позов безпідставним та необгрунтованим.

Згідно п.4 частини третьої статті 129 Конституції України та ст.33 ГПК України на стороні, що подала позов лежить зобов’язання доведення тих обставин, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень, а позивачем не подано доказів на підтвердження своїх вимог. Докази, надані позивачем, є неналежними. Враховуючи викладене, приймаючи до уваги пояснення представників сторін, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст. ст.1, 12, 22,33, 44, 49, 82-85 ГПК України, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити.

Суддя