ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
вул.Б.Хмельницького,44-Б
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

справа №  44/159

29.09.08

За
позовом          Фізичної особи -підприємця ОСОБА_1

До          Дочірнього підприємства «Мілкіленд-Україна»

про          стягнення 95 000,00 грн.

Суддя    Чеберяк П.П.

Представники

від
позивача       ОСОБА_1, ОСОБА_2
(довіреність № 246 від 19.08.2008 р.)

від
відповідача   Сидорченко Т.В.
(довіреність б/н від 02.06.2008 р.)

У судовому
засіданні 29 вересня 2008 року, згідно з вимогами статті 85 Господарського
процесуального кодексу України (далі -ГПК України), за згодою представників
сторін, було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Рішення
прийняте 29.09.2008 р., оскільки в судових засіданнях 20.08.2008 р. та
10.09.2008 р. розгляд справи відкладався у відповідності до п. 1 ст. 77 ГПК
України.

ОБСТАВИНИ  СПРАВИ:

Фізична особа
-підприємець ОСОБА_1 звернувся до Господарського суду міста Києва із позовною
заявою про стягнення з дочірнього підприємства «Мілкіленд-Україна»95 000,00
грн.

Ухвалою
Господарського суду міста Києва від 21.07.2008 року порушено провадження у
справі № 44/159 та призначено розгляд справи на 20.08.2008 року.

Розглянувши
подані сторонами матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно
і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги
та заперечення, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

11.03.2008 р.
позивачем було перераховано на банківський рахунок відповідача грошові кошти у
сумі 95 000,00 грн., що підтверджується банківською квитанцією № 6939268 та
платіжним дорученням № 933.

Відповідно до
банківської квитанції № 6939268 та платіжного доручення № 933 в графі
«призначення платежу» позивачем зазначено: «за продукти харчування».

Як вбачається з
пояснень сторін, між позивачем та відповідачем існувала усна домовленість про
поставку останнім позивачеві продуктів харчування, кількість, якість та
асортимент яких було погоджено також в усній формі.

Відповідно до
ч. 1 ст. 206 Цивільного кодексу України усно можуть вчинятися правочини, які
повністю виконуються сторонами у момент їх вчинення.

Згідно з п. 2
ч. 1 ст. 208  Цивільного кодексу України
у письмовій формі належить вчиняти правочини між фізичною та юридичною особою, крім
правочинів, передбачених частиною першою ст. 206 цього Кодексу.

Відповідно до
ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або
більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав
та обов'язків.

Відповідно до
ч. 2 ст. 180 Господарського кодексу України господарський договір вважається
укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто
згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за
законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на
вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода.

Згідно з ч. 1
ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець
(постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується
передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для
використання його у підприємницькій діяльності або інших цілях, не пов'язаних з
особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець
зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Таким чином,
істотною умовою договору поставки є строк поставки товару.

Як вбачається з
пояснень сторін, між ними не було досягнуто згоди стосовно строку поставки
продуктів харчування.

Отже, між
сторонами не було вчинено правочину стосовно поставки продуктів харчування у
письмовій формі (як вимагається ч. 1 ст. 206, п. 2 ч. 1 ст. 208 Цивільного
кодексу України), а також не було досягнуто згоди стосовно всіх істотних умов
правочину щодо поставки відповідачем позивачеві продуктів харчування.

Відповідно до
ч. 1 ст. 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла
його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової
підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це
майно.

Таким чином,
позивачем грошову суму у розмірі 95 000,00 грн. було перераховано відповідачеві
без достатньої правової підстави, а відтак, вимоги позивача про стягнення з
відповідача безпідставно набутої грошової суми у розмірі 95 000, 00 грн.
підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 1 Господарського
процесуального кодексу України громадяни, які здійснюють підприємницьку
діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули
статусу суб'єкта підприємницької діяльності, мають право звертатися до
господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за
захистом своїх порушених прав та охоронюваних законом інтересів.

Згідно ч. 1 ст.
32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які
фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення
господарського спору.

Згідно ст. 33
Господарського процесуального кодексу України обов'язок доказування тих
обставин, на які посилається сторона як на підставу своїх вимог та заперечень,
покладається на сторону.

Враховуючи те,
що наявні у справі матеріали свідчать про обґрунтованість вимог позивача, позов
визнається обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Відповідно до
ст. ст. 44, 49 Господарського процесуального кодексу України державне мито у
сумі 950,00 грн. та витрати позивача на інформаційно -технічне забезпечення
судового процесу у сумі 118, 00 грн. підлягають стягненню з відповідача.

Враховуючи
викладене, керуючись ст.ст. 206, 208, 626, 712, 1212 ЦК України,  ст. 180 ГК України, ст.ст. 1, 32, 33, 44, 49,
82-85 ГПК України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Позов
задовольнити в повному обсязі.

2. Стягнути з
дочірнього підприємства «Мілкіленд Україна»(01014, м. Київ, вул.
Звіринецька, 61-А, 01000, м. Київ, вул. Бориспільська, 9, )
на користь фізичної особи -підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ідент. код НОМЕР_1)
95 000  (дев'яносто п'ять тисяч) грн. 00
коп. безпідставно набутих грошових коштів, 950 (дев'ятсот п'ятдесят) грн. 00
коп. державного мита і 118 (сто вісімнадцять) грн. 00 коп. витрат на
інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

3. Видати
наказ.

Рішення набирає
законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання.

Суддя
П.П.Чеберяк