ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2008 р.

Справа № 9/90

Господарський суд Івано-Франківської області у складі суду: судді Фанди Оксани Михайлівни при секретарі судового засідання Чмихов Юрій Анатолійович розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом ВАТ "Івано-Франківськбудтранс" Коновальця,227-а,Івано-Франківськ,Івано-Франківськ, місто, Івано-Франківська област,76000

до відповідача 1 Івано-Франківської міської ради вул.Грушевського,21,Івано-Франківськ,76000

до відповідача 2 Виконкому Івано-Франківської міської ради вул. Грушевського,21,Івано-Франківськ,76000

про визнання права користування земельною ділянкою та укладення договору оренди земельної ділянки

За участю представників сторін:

Від позивача: Кохан Святослава Михайлівна - представник, (довіреність № б/н від 03.11.2008 року)

Від відповідача 1, 2: Буджак Віктор Миколайович - головний спеціаліст юридичного відділу виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради, (довіреність № 1059/05-17/07в від 18.07.2008 року) (довіреність № 1058/05-17/07в від 18.07.2006 року)

СУТЬ СПОРУ: Заявлено вимогу про визнання за ТзОВ "Івано-Франківськбудтранс" права на оренду земельної ділянки загальною площею 0,6752 на вул. Євгена Коновальця, 227-а, для будівництва виробничо-складських та адміністративно-побутових приміщень та про укладення договору оренди земельної ділянки між Івано-Франківською міською радою та ТзОВ "Івано-Франківськбудтранс", загальною площею 0,6752 га. на вул. Євгена Коновальця, 227-а, для будівництва виробничо-складських та адміністративно-побутових приміщень в запропонованій редакції.

В судовому засіданні 04.11.2008 року оголошувалась перерва до 12.11.2008 року.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, також надав суду письмові пояснення стосовно предмету спору та просив суд позов задоволити. В обгрунутування заявлених позовних вимог представник позивача зазначив наступне.

Рішенням виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради від 14.03.2006 року №136 ВАТ "Івано-Франківськбудтранс" надано дозвіл на проведення проектно-пошукових робіт (дозволено збір матеріалів погодження місця розташування земельної ділянки) для будівництва виробничо-складських та адміністративно-побутових приміщень на вул. Євгена Коновальця, 227-а поруч бетонорозчинного вузла ВАТ "Залізобетон".

07.12.2006 року Івано-Франківською міською радою погоджено матеріали погодження місця розташування земельної ділянки на вул. Євгена Коновальця, 227-а поруч бетонорозчинного вузла ВАТ "Залізобетон" та надано ВАТ "Івано-Франківськбудтранс" дозвіл на складання проекту землеустрою щодо відведення вказаної земельної ділянки.

29.03.2006 року згідно довідки відділу державної реєстрації виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради від 12.04.2006 року № 11-15/252 та Статуту позивача, ВАТ "Івано-Франківськбудтранс" реорганізовано шляхом перетворення у ТзОВ "Івано-Франківськбудтранс".

Представник позивача вказав, що на підставі рішення Івано-Франківської міської ради від 07.12.2006 року, згідно завдання на виконання робіт позивача, приватним підприємством "Гео" розроблено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки ТзОВ "Івано-Франківськбудтранс" для будівництва виробничо-складських та адміністративно-побутових приміщень на вул. Євгена Коновальця, 227-а в м.Івано-Франківську.

Проект землеустрою погоджено Івано-Франківським міським управлінням земельних ресурсів висновком від 17.05.2007 року № 03-04-06/998, управлінням архітектури і містобудування виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради висновком від 22.04.2007 року № 2/3-3/1068, управлінням культури виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради висновком від 21.05.2007 року № 355/1-7/п, Івано-Франківською міською санітарно-епідеміологічною станцією висновком від 25.05.2007 року № 246, Державним управлінням охорони навколишнього природного середовища в Івано-Франківській області висновком від 11.06.2007 року № 13-7/2502.

09.07.2007 рку проект землеустрою отримав позитивний висновок Державної експертизи обласного головного управління земельних ресурсів Держкомзему України.

Представник позивача зазначив, що 30.07.2007 року позивач звернувся до Івано-Франківської міської ради з клопотанням затвердити розроблений та погоджений належним чином проект землеустрою та укласти договір оренди земельної ділянки загальною площею 0,6752 га. на вул. Євгена Коновальця 227-а, для будівництва виробничо-складських та адміністративно-побутових приміщень. Однак всупереч ч. 3 ст. 124, ч. 6 ст. 123 ЗК України, Івано-Франківською міською радою рішення про надання земельної ділянки позивачу не прийнято, мотивованої відмови у наданні земельної ділянки не надано.

Позивач вважає, що залишення без розгляду в установлені строки клопотання позивача про надання в оренду земельної ділянки є безпідставним, необгрунтованим, суперечить вимогам чинного законодавства та порушує законні права позивача.

Із посиланням на ст.8, ч.2 ст. 19, ст. 124 Конституції України, ст.ст. 123, 123 Земельного кодексу України, ст.ст. 179, 187 Господарського кодексу україни, представник позивача зазначив, що порушені права та охоронювані законом інтереси позивача.

Представник відповідача Івано-Франківської міської ради позовні вимоги заперечив та просив суд в їх задоволенні відмовити. В обґрунтування заявлених заперечень представник відповідача вказав наступне.

Приписи ст.ст. 13, 41 Конституції України визначають, що від імені Українського народу права власності здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених Конституцією і усі суб'єкти права власності рівні перед законом.

Повноваження, якими наділяють ргани місцевого самоврядування, як правило, мають бути повними і виключними. Вони не можуть скасовуватись чи обмежуватись іншим, центральним або регіональним органом, якщо це не передбачено законом.

Повноваження щодо розпорядження землями, які перебувають у комунальній власності, згідно Конституції України, Земельного кодексу України та Закону України "Про місцеве самоврядування в україні" вирішуються виключно сільськими, селищними, міськими радами на їх пленарних засіданнях.

Так, згідно ст. 12 Земельного кодексу України до повноважень міських рад в галузі земельних відносин належить розпорядження землями територіальних громад; передача земельних ділянок комунальної власності громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу.

Представник відповідача зазначив, що відповідно до ст. 203 Цивільного кодексу України, правочин є дійсним, якщо він відповідає загальним умовам дійсності правочину, зокрема, волевиявлення учасника правочину має бути вільним та відповідати його внутрішній волі.

Частиною першою ст. 215 Цивільного кодексу України встановлено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п'ятою, шостою ст. 203 Цивільного кодексу України.

Стеттею 116 ЗК україни визначено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішеннями органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом.

В силу ст. 124 ЗК України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування шляхом укладення договору оренди земельної ділянки.

Згідно п. 1 розділу Х "Перехідні положення" Земельного кодексу України встановлено, що у разі прийняття відповідними органами рішення про погодження місця розташування об'єкта або про надання дозволу на розроблення проекту відведення земельної ділянки до 1 січня 2008 року передача в оренду таких земельних ділянок із земель державної та комунальної власності здійснюється без проведення земельних торгів (аукціонів).

Представник відповідача вказав, що Івано-Франківська міська рада не приймала жодного рішення в період до 01.12.2008 року щодо надання дозволу позивачу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для для будівництва виробничо-складських та адміністративно-побутових приміщень на вул. Євгена Коновальця, 227-а поруч бетоннорозчинного вузла ВАТ "Залізобетон".

Відповідно до ст. 16 Закону України "Про оренду землі" визначено, що сторони укладають договір оренди земельної ділянки за згодою орендодавця (міської ради) і така згода має бути оформлена у вигляді рішення, а ст. 123, 124 ЗК України передбачено, що підставою для укладення договору оренди землі і набуття права на оренду земельної ділянки є рішення орендодавця.

Таким чином, як вказав представник відповідача, волевиявлення відповідного органу як орендодавця, здійснюється у формі відповідного рішення сесії міської ради і лише реалізується шляхом укладення договору оренди.

Представник відповідача зауважив, що відповідно до ст. 14 Закону України "Про оренду землі" Договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально. Типова форма договору оренди землі затверджується Кабінето Міністрів України.

Представник відповідача вважає, що позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню, оскільки вирішення вказаних питань належить до виключної компетенції міської ради, а тому суд не вправі укладати договір оренди земельної ділянки між позивачем та Івано-Франківською міською радою.

Ознайомившись з відзивом відповідача представник позивача відповідно до ч.2 ст. 22 ГПК України подав суду письмові пояснення стосовно заперечень відповідача.

Представник позивача зазначив, що згідно ч.1 ст. 6 Закону України "Про оренду землі" Орендарі набувають права оренди земельної ділянки на підставах і в порядку, передбачених Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, Господарським кодексом України, цим та іншими законами України і договором оренди землі.

Згідно ч. 3 ст. 179 ГК України укладення господарського договору є обов'язковим для сторін, якщо він заснований на державному замовленні, виконання якого є обов'язком для суб'єкта господарювання у випадках, передбачених законом, або існує пряма вказівка закону щодо обов'язковості укладення договору для певних категорій суб'єктів господарювання чи органів державної влади або органів місцевого самоврядування.

Згідно вимог ст. 14 Закону україни "Про оренду землі", Постановою Кабінету Міністрів України від 03.03.2004 року № 220 затверджено типовий договір оренди землі. За таких підстав, враховуючи затверджену форму типового договору оренди землі, затвердженого Кабінетом Міністрів України, дотримання його змісту є обов'язковим для сторін такого договору.

Із правил ч. 4 ст. 179 ГК України, визначення змісту договору на основі типового договору виключає визначення змісту договору на основі вільного волевиявлення. Відтак помилковим є твердження представника відповідача про право відповідача на укладення договору оренди земельної ділянки на основі вільного волевиявлення, застосовуючи принцип свободи договору.

Відповідно до ч. 3 ст. 6 ЦК України, інформаційного листа Вищого господарського суду від 07.04.2008 року № 01-8/211 "Про деякі питання практики застосування норм Цивільного та Господарського кодексів україни", сторони не можуть врегульовувати свої відносини на власний розсуд, коли це прямо заборонено законом або випливає зі змісту норм чинного законодавства або із суті відносин між сторонами.

Виходячи з приписів норми ч.7 ст. 179, ст. 184 ГК України укладення договору у вигляді єдиного документа, оформленого згідно з вимогами укладення господарських договорів на основі примірних і типових договорів передбачає застосування положень ст. 181 ГК України лише у частині оформлення договору. При цьому, названа норма ч. 3 ст. 184 ГК України не містить жодних вимог про додержання загального порядку укладення договорів, встановленого ст. 181 ГК України, при укладенні господарського договору на основі типового договору.

Згідно правил Закону України "Про оренду землі" укладення договору оренди землі не передбачає дотримання так званого загального порядку укладення господарського договору, зокрема, надсилання проекту договору у двох примірниках, оформлення договору та повернення одного примірника чи надсилання проекту розбіжностей. Жодних умов щодо цього вказаний закон не містить.

Отже норми чинного законодавства не покладають на сторону обов'язку щодо дотримання ним загального порядку укладення договорів, встановленого ст. 181 ГК Украни при укладенні договору оренди земельної ділянки згідно типового договору. а відтак, факт ненадання другій стороні у двох примірниках проекту договору оренди землі, типова форма якого затверджена Кабінетом Міністрів України, не є підставою для відмови в позові у частині укладення договору оренди земельної ділянки.

При цьому представник позивача зазначив, що предмет договору визначено згідно проекту відведення земельної ділянки у частині місцезнаходження, площі та конфігурації, що відповідає рішенню Івано-Франківської міської ради про дозвіл на складання проекту відведення земельної ділянки. Ціна договору визначена у грошовій формі (ч. 3 ст. 22 Закону України "Про оренду землі"). Розмір орендної плати розраховано згідно ст. 21 Закону України "Про оренду землі", ст 7 Закону України "Про плату за землю", із застосуванням нормативної грошової оцінки землі згідно ст. 201 ЗК України, ст. 13 Закону України "Про оцінку землі". Строк дії договору визначено із врахуванням ст. 19 Закону України "Про оренду землі", на підставі п. 5.2. Положення про оренду земельних ділянок, що є комунальною власністю територіальної громади міста Івано-Франківська для ведення підприємницької діяльості, затвердженої рішенням сесії Івано-Франківської міської ради від 29.05.2003 року згідно якого договір оренди укладається на термін не менше як три роки.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив, що відповідно до рішення виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради від 14.03.2006 року №136 ВАТ "Івано-Франківськбудтранс" надано дозвіл на проведення проектно-пошукових робіт (дозволено збір матеріалів погодження місця розташування земельної ділянки) для будівництва виробничо-складських та адміністративно-побутових приміщень на вул. Євгена Коновальця, 227-а поруч бетонорозчинного вузла ВАТ "Залізобетон".

07.12.2006 року Івано-Франківською міською радою погоджено матеріали погодження місця розташування земельної ділянки на вул. Євгена Коновальця, 227-а поруч бетонорозчинного вузла ВАТ "Залізобетон" та надано ВАТ "Івано-Франківськбудтранс" дозвіл на складання проекту землеустрою щодо відведення вказаної земельної ділянки.

29.03.2006 року згідно довідки відділу державної реєстрації виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради від 12.04.2006 року № 11-15/252 та Статуту позивача, ВАТ "Івано-Франківськбудтранс" реорганізовано шляхом перетворення у ТзОВ "Івано-Франківськбудтранс".

Позивачем виконано всі роботи із виготовлення проекту землеустро та погоджено Івано-Франківським міським управлінням земельних ресурсів висновком від 17.05.2007 року № 03-04-06/998, управлінням архітектури і містобудування виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради висновком від 22.04.2007 року № 2/3-3/1068, управлінням культури виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради висновком від 21.05.2007 року № 355/1-7/п, Івано-Франківською міською санітарно-епідеміологічною станцією висновком від 25.05.2007 року № 246, Державним управлінням охорони навколишнього природного середовища в Івано-Франківській області висновком від 11.06.2007 року № 13-7/2502.

Суд дослідив вищевказані докази та встановив, що висновки всіх служб є позитивними, оформленими відповідно до вимог законодавства.

09.07.2007 року проект землеустрою отримав позитивний висновок Державної експертизи обласного головного управління земельних ресурсів Держкомзему України.

Позитивні висновки державної експертизи щодо об'єктів обов'язкової державної експертизи є підставою для прийняття відповідного рішення органами виконавчої влади чи органами місцевого самоврядування, відкриття фінансування робіт з реалізації заходів, передбачених відповідною документацією.

30.07.2007 року позивач звернувся до Івано-Франківської міської ради з клопотанням затвердити розроблений та погоджений належним чином проект землеустрою та укласти договір оренди земельної ділянки загальною площею 0,6752 га. на вул. Євгена Коновальця 227-а, для будівництва виробничо-складських та адміністративно-побутових приміщень.

Приписи ст. 13 Конституції України визначають, що від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах визначених Конституцією.

Відповідно до ст. 142-145 Конституції України до матеріальної основи органів місцевого самоврядування, крім інших об"єктів, належить земля, управління якою здійснюють територіальні громади через органи місцевого самоврядування в межах їх повноважень шляхом прийняття рішень. Права органів самоврядування захищаються в судовому порядку.

Статтею 116 Земельного кодексу України визначено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом.

В силу ст. 124 Земельного кодексу України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування шляхом укладення договору оренди земельної ділянки.

Відповідно до п. 6 ст. 123 Земельного кодексу України проект відведення земельної ділянки погоджується із землекористувачем, органом по земельних ресурсах, природоохоронним і санітарно-епідеміологічним органами, органами архітектури та охорони культурної спадщини і після одержання висновку державної землевпорядної експертизи по об'єктах, які їй підлягають, подається до відповідної державної адміністрації або сільської, селищної, міської ради, які розглядають його у місячний строк і, в межах своїх повноважень, визначених цим Кодексом, приймають рішення про надання земельної ділянки.

Відповідно до п. 34 ст. 26 Закону України “Про місцеве самоврядування в Україні” питання регулювання земельних відносин вирішується на пленарному засіданні ради –сесії.

Звідси випливає, що способом волевиявлення ради, яка здійснює право власності від імені територіальної громади, щодо регулювання земельних відносин є прийняття рішення сесії.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до п. 1 ст. 46 Закону України “Про місцеве самоврядування в Україні”сільська, селищна, міська, районна у місті (у разі її створення), районна, обласна рада проводить свою роботу сесійно. Сесія складається з пленарних засідань ради, а також засідань постійних комісій ради.

Відповідно до п. 5 ст. 46 Закону України “Про місцеве самоврядування в Україні”сесія ради скликається в міру необхідності, але не менше одного разу на квартал, а з питань відведення земельних ділянок –не рідше, ніж один раз на місяць.

Відповідно до ч. 8 ст. 7 Закону України “Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності” місцеві дозвільні органи протягом п'яти робочих днів з дати одержання від адміністратора заяви та документів, якщо інше не передбачено законом, приймають рішення про видачу або відмову у видачі суб'єкту господарювання документа дозвільного характеру та передають протягом двох робочих днів з дати прийняття відповідного рішення адміністратору відповідні документи. У рішенні про відмову документа дозвільного характеру зазначаються підстави такої відмови.

Представник відповідача не подав суду доказів направлення відповіді позивачу.

Отже, всупереч вимог Закону, відповідач Івано-Франківська міська рада, не надала позивачу відповіді.

В порушення норм Закону, Івано-Франківською міською радою не приймалось жодних рішень про затвердження проекту землеустрою чи про відмову у затвердженні такого проекту щодо відведення ТзОВ "Івано-Франківськбудтранс" земельної ділянки загальною площею 0,6752 га. на вул. Євгена Коновальця 227-а, для будівництва виробничо-складських та адміністративно-побутових приміщень.

Відповідно до ст. 14 Закону України "Про оренду землі" істотними умовами договору оренди землі є: об'єкт оренди (місце розташування та розмір земельної ділянки);строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату; умови використання та цільове призначення земельної ділянки, яка передається в оренду; умови збереження стану об'єкта оренди; умови і строки передачі земельної ділянки орендарю; умови повернення земельної ділянки орендодавцеві; існуючі обмеження (обтяження) щодо використання земельної ділянки; визначення сторони, яка несе ризик випадкового пошкодження або знищення об'єкта оренди чи його частини; відповідальність сторін.

Згідно ч.1 ст. 6 Закону України "Про оренду землі" Орендарі набувають права оренди земельної ділянки на підставах і в порядку, передбачених Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, Господарським кодексом України, цим та іншими законами України і договором оренди землі.

Згідно ч. 3 ст. 179 ГК України укладення господарського договору є обов'язковим для сторін, якщо він заснований на державному замовленні, виконання якого є обов'язком для суб'єкта господарювання у випадках, передбачених законом, або існує пряма вказівка закону щодо обов'язковості укладення договору для певних категорій суб'єктів господарювання чи органів державної влади або органів місцевого самоврядування.

Згідно ч. 4 ст. 179 ГК України При укладенні господарських договорів сторони можуть визначати зміст договору на основі:

- вільного волевиявлення, коли сторони мають право погоджувати на свій розсуд будь-які умови договору, що не суперечать законодавству;

- примірного договору, рекомендованого органом управління суб'єктам господарювання для використання при укладенні ними договорів, коли сторони мають право за взаємною згодою змінювати окремі умови, передбачені примірним договором, або доповнювати його зміст;

- типового договору, затвердженого Кабінетом Міністрів України, чи у випадках, передбачених законом, іншим органом державної влади, коли сторони не можуть відступати від змісту типового договору, але мають право конкретизувати його умови;

- договору приєднання, запропонованого однією стороною для інших можливих суб'єктів, коли ці суб'єкти у разі вступу в договір не мають права наполягати на зміні його змісту.

Згідно вимог ст. 14 Закону україни "Про оренду землі", Постановою Кабінету Міністрів України від 03.03.2004 року № 220 затверджено типовий договір оренди землі.

Суд погоджується з доводами представника позивача який зазначив, що предмет договору визначено згідно проекту відведення земельної ділянки у частині місцезнаходження, площі та конфігурації, що відповідає рішенню Івано-Франківської міської ради про дозвіл на складання проекту відведення земельної ділянки. Ціна договору визначена у грошовій формі (ч. 3 ст. 22 Закону України "Про оренду землі"). Розмір орендної плати розраховано згідно ст. 21 Закону України "Про оренду землі", ст 7 Закону України "Про плату за землю", із застосуванням нормативної грошової оцінки землі згідно ст. 201 ЗК України, ст. 13 Закону України "Про оцінку землі". Строк дії договору визначено із врахуванням ст. 19 Закону України "Про оренду землі", на підставі п. 5.2. Положення про оренду земельних ділянок, що є комунальною власністю територіальної громади міста Івано-Франківська для ведення підприємницької діяльості, затвердженої рішенням сесії Івано-Франківської міської ради від 29.05.2003 року згідно якого договір оренди укладається на термін не менше як три роки.

За наведених обставин суд дійшов висновку про порушення прав позивача, а отже, обгрунтованість позовних вимог. Позов підлягає задоволенню.

Стосовно заперечень відповідача із посиланням на п. 1 розділу Х "Перехідні положення" Земельного кодексу України, то відповідно до ст. 5 Цивілького кодексу України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності.

Акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом'якшує або скасовує цивільну відповідальність особи. Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов'язків, що виникли з моменту набрання ним чинності.

Також слід зазначити , що термін "надання земельної ділянки", який вживається у статті 123 Земельного кодексу України , є процесуальним за змістом , що враховує усі стадії , пов`язані з одержанням земельної ділянки в користування. Стадія погодження місця розташування останньої є лише однією із стадій надання . Тому Рада прийнявши рішення (яке є чинним на сьогодні) про надання дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, висловила своє волевиявлення щодо розпорядження земельною ділянкою . За таких обставин норма Закону що набула чинності після прийняття рішення Радою не може бути застосована до спірних правовідносин.

Одночасно суд задовільняючи позов врахував наступне.

Статя 2 Закону України “Про судоустрій України” встановлює, що суд, здійснюючи правосуддя, на засадах верховенства права забезпечує захист гарантованих Конституцією України та законами прав і свобод людини і громадянина, прав і законних інтересів юридичних осіб, інтересів суспільства і держави.

Відповідно до частини першої ст. 6 Закону України “Про судоустрій України” усім суб'єктам правовідносин гарантується захист їх прав, свобод і законних інтересів незалежним і неупередженим судом, утвореним відповідно до закону.

Згідно з п. 5 частини першої ст. 3 Цивільного кодексу України однією з основних засад цивільного законодавства є судовий захист цивільного права та інтересу.

Частина перша ст. 16 Цивільного кодексу України передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Таким чином, звернення особи до суду за захистом своїх прав, свобод і законних інтересів гарантовано законодавством України .

При цьому, частиною 3 ст.16 Цивільного кодексу України , передбачається, що суд при дослідженні і встановленні дійсних обставин справи може відмовити особі(позивачу) у захисті , не застосовуючи жоден із перерахованих у вказаній нормі способів, у випадку зловживання своїми правами.

Відповідачем не доведено жодної із визначених ст. 13 Цивільного кодексу України форм зловживання правом, яке вчинено б позивачем.

Натомість, саме недотримання відповідачем норм Конституції України , Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" та норм земельного законодавства призвело до порушення прав позивача.

За наведених обставин заперечення відповідача безпідставні.

Судові витрати відповідно до вимог ст. 49 ГПК України слід відшкодувати позивачу з відповідача.

Керуючись ст. 13, 19, 124, 142-145 Конституції України, ст. 3, 5, 13, 16, Цивільного кодексу України, ст. 179, 187 Господарського кодексу України, ст. 116, 123, 124 Земельного кодексу України, Законом України "Про судоустрій", Законом України "Про оренду землі", Законом України "Про місцеве самоврядування в Україні", Законом України "Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності", ст. 49, 82-84 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

позов задоволити.

Визнати за товариством з обмеженою відповідальністю "Івано-Франківськбудтранс" право на оренду земельної ділянки загальною площею 0,6752 на вул. Євгена Коновальця, 227-а, для будівництва виробничо-складських та адміністративно-побутових приміщень.

Укласти договір оренди земельної ділянки між Івано-Франківською міською радою, вул. Грушевського, 21, м.Івано-Франківськ, та товариством з обмеженою відповідальністю "Івано-Франківськбудтранс", вул. Євгена коновальця, будинок 227-а, м.Івано-Франківськ, (ідентифікаційний код 01268667), загальною площею 0,6752 на вул. Євгена Коновальця, 227-а, в м.Івано-Франківську для будівництва виробничо- складських та адміністративно-побутових приміщень у наступній редакції:

ДОГОВІР ОРЕНДИ ЗЕМЛІ

Місто Івано-Франківськ " _____ " ______ 200___ р.

Сторони:

Орендодавець: Івано-Франківська міська Рада, код 20568100, яка знаходиться в м. Івано-Франківську по вул. Грушевського, 21, в особі міського голови Віктора Андрюсовича Анушкевичуса, який діє на підставі Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", з одного боку, та

Орендар: Товариство з обмеженою відповідальністю „Івано-Франківськбудтранс” код 01268667, що знаходиться в м. Івано-Франківську по вул. Євгена Коновальця, буд. 227-А, в особі директора Вігірінського Валерія Івановича, що діє на підставі Статуту Товариства нова редакція якого зареєстрована Виконавчим комітетом Івано-Франківської міської ради 07.03.2007р., з другого, уклали цей Договір оренди (далі по тексту - Договір) про наступне:

Предмет Договору

1. Орендодавець надає, а Орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку для будівництва виробничо-складських та адміністративно-побутових приміщень, яка знаходиться на вул. Євгена Коновальця, 227-а, в місті Івано-Франківську.

Об'єкт оренди

2. В оренду передається земельна ділянка загальною площею 0,6752 га.

3. Нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 1208067,84 грн. з розрахунку 178,92 грн. за 1 кв.м.

4. Земельна ділянка, яка передається в оренду, має такі недоліки, що можуть перешкоджати її ефективному використанню: немає.

5. Інші особливості об'єкта оренди, які можуть вплинути на орендні відносини: немає.

Строк дії Договору

6. Договір укладено на 3 роки. Після закінчення строку Договору Орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі Орендар повинен не пізніше ніж за ЗО днів до закінчення строку дії Договору повідомити письмово Орендодавця про намір продовжити його дію.

Орендна плата

7. Орендна плата вноситься Орендарем у грошовій формі та розмірі 36242 гривень 04 копійки в рік (розрахунок орендної плати додається).

8. Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції.

9. Орендна плата вноситься щомісячно протягом 30 календарних днів, наступних за останнім календарним днем звітного місяця, в місцевий бюджет код 20568100, р/р № 0002, код платежу 13050500, МФО 836014 в УДК в Івано-Франківській області.

10. Розмір орендної плати переглядається один раз на рік у разі:

- зміни умов господарювання, передбачених Договором;

- зміни розмірів земельного податку, підвищення цін, тарифів, у тому числі внаслідок інфляції;

- погіршення стану орендованої земельної ділянки не з вини Орендаря, що підтверджено документами;

- в інших випадках, передбачених законом.

Умови використання земельної ділянки

11. Земельна ділянка передається в оренду для будівництва виробничо-складських та адміністративно-побутових приміщень.

12. Цільове призначення земельної ділянки: для будівництва виробничо-складських та адміністративно-побутових приміщень.

Умови і строки передачі земельної ділянки в оренду

13. Передача земельної ділянки в оренду здійснюється з розробленням проекту її відведення. Організація розроблення проекту відведення земельної ділянки і витрати, пов'язані з цим, покладаються на Орендаря.

14. Передача земельної ділянки Орендарю здійснюється у 3 денний строк після державної реєстрації цього Договору за актом її приймання-передачі.

Умови повернення земельної ділянки

15. Після припинення дії Договору Орендар повертає Орендодавцеві земельну ділянку у стані, не гіршому порівняно з тим, у якому він одержав її в оренду.

Орендодавець у разі погіршення корисних властивостей орендованої земельної ділянки, пов'язаних із зміною її стану, має право на відшкодування збитків у розмірі, визначеному сторонами. Якщо сторонами не досягнуто згоди про розмір відшкодування збитків, спір розв'язується у судовому порядку.

16. Здійснені Орендарем без згоди Орендодавця витрати на поліпшення орендованої земельної ділянки, які неможливо відокремити без заподіяння шкоди цій ділянці, не підлягають відшкодуванню.

17. Поліпшення стану земельної ділянки, проведені Орендарем за письмовою згодою з Орендодавцем землі, підлягають (не підлягають) відшкодуванню. Умови, обсяги і строки відшкодування Орендарю витрат за проведені ним поліпшення стану земельної ділянки визначаються окремою угодою сторін.

18. Орендар має право на відшкодування збитків, заподіяних унаслідок невиконання Орендодавцем зобов'язань, передбачених цим Договором.

Збитками вважаються:

- фактичні втрати, яких Орендар зазнав у зв'язку з невиконанням або неналежним виконанням умов Договору Орендодавцем, а також витрати, які Орендар здійснив або повинен здійснити для відновлення свого порушеного права;

- доходи, які Орендар міг би реально отримати в разі належного виконання Орендодавцем умов Договору.

19. Розмір фактичних витрат Орендаря визначається на підставі документально підтверджених даних.

Обмеження (обтяження) щодо використання земельної ділянки

20. На орендовану земельну ділянку встановлено (не встановлено) обмеження (обтяження) та інші права третіх осіб не встановлено.

21 Передача в оренду земельної ділянки не є підставою для припинення або зміни обмежень (обтяжень) та інших прав третіх осіб на цю ділянку.

Інші права та обов'язки сторін

22. Орендодавець має право вимагати від Орендаря:

- використання земельної ділянки за цільовим призначенням згідно з договором оренди;

- додержання екологічної безпеки землекористування та збереження родючості грунтів, державних стандартів, норм і правил, проектних рішень;

- своєчасного внесення орендної плати.

23. Орендодавець зобов'язаний:

- передати у користування земельну ділянку у стані, що відповідає умовам Договору оренди, та придатну для використання за цільовим призначенням;

- вказати в договорі про права третіх осіб на земельну ділянку;

- не вчиняти дій, які перешкоджали б Орендареві користуватися орендованою земельною ділянкою.

24. Орендар земельної ділянки має право:

- самостійно визначати напрями своєї господарської діяльності відповідно до призначення земельної ділянки та умов Договору;

- за згодою Орендодавця зводити у встановленому законом порядку житлові, виробничі, культурно-побутові та інші будівлі і споруди та закладати багаторічні насадження;

- одежувати продукцію і доходи;

- здійснювати у встановленому порядку за згодою орендодавця зрошувальні, осушувальні, інші меліоративні роботи, будувати ставки та водойми.

- передавати земельну ділянку в суборенду

25. Орендар зобов'язаний:

- виконувати встановлені щодо об'єкта оренди зобов'язання, додержувати вимог, встановлених Законом України „Про оренду землі" та виконувати обов'язки відповідно до умов договору оренди і Земельного кодексу;

- додержувати режиму використання земель, природоохоронного, оздоровчого, рекреаційного та культурного призначення.

Ризик випадкового знищення або пошкодження

об'єкта оренди чи його частини

26. Ризик випадкового знищення або пошкодження об'єкта оренди чи його частини несе Орендар.

Страхування об'єкта оренди

27. Згідно з цим Договором об'єкт оренди не підлягає страхуванню на весь період дії цього Договору

Зміна умов Договору і припинення його дії

28. Зміна умов Договору здійснюється у письмовій формі за взаємною згодою сторін.

У разі недосягнення згоди щодо зміни умов Договору спір розв'язується у судовому порядку.

29. Дія Договору припиняється у разі:

- закінчення строку, на який його було укладено;

- придбання Орендарем земельної ділянки у власність;

- викупу земельної ділянки для суспільних потреб або примусового відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності в порядку, встановленому законом;

- ліквідації юридичної особи-Орендаря.

30. Дія Договору припиняється шляхом його розірвання за:

- взаємною згодою сторін;

- рішенням суду на вимогу однієї із сторін у наслідок невиконання другою стороною обов'язків, передбачених Договором,

- внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав, визначених законом.

31. Розірвання Договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається.

32. Перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи, а також реорганізація юридичної особи-Орендаря не є підставою для зміни умов або розірвання Договору.

Відповідальність сторін за невиконання або неналежне

виконання Договору

33. За невиконання або неналежне виконання Договору сторони несуть відповідальність відповідно до закону та цього Договору.

34. Сторона, яка порушила зобов'язання, звільняється від відповідальності, якщо вона доведе, що це порушення сталося не з її вини.

Прикінцеві положення

35. Цей договір набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації. Цей договір укладено у трьох примірниках, що мають однакову юридичну силу, один з яких знаходиться в Орендодавця, другий —в Орендаря, третій —в органі, який провів його державну реєстрацію

Невід'ємними частинами Договору є:

• план або схема земельної ділянки;

• акт визначення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості);

• акт приймання-передачі об'єкта оренди;

• проект відведення земельної ділянки.

Місцезнаходження та реквізити Сторін

36. Орендодавець: м. Івано-Франківськ вул. Грушевського,21 місцевий бюджет код 20568100, р/р №0002, код платежу 13050200, МФО 836014 в УДК в Івано-Франківській області.

37. Орендар: м. Івано-Франківськ, вул. вул. Євгена Коновальця, буд. 227-А р/р 2577; в ПІБ м. Івано-Франківська, МФО 336354

Орендодавець Орендар

Міський голова Директор ТОВ "Івано-Франківськбудтранс"

Анушкевичус Віктор Андрюсович Вігірінський В.І.

______________________ _____________________

МП МП

Договір зареєстрований у (назва органу державної реєстрації за місцем розташування земельної ділянки) про що у Державному реєстрі земель вчинено

запис від " ______ " _______ 20____ р. за N ______ .

_________ ___________________________________________________

(підпис) (ПІБ посадової особи, яка провела державну реєстрацію).

Директор

ТОВ "Івано-Франківськбудтранс”                     _____________Вігірінський В. І.

Стягнути з відповідача Івано-Франківської міської ради, вул. Грушевського, 21, м. Івано-Франківськ, 76000 на користь позивача товариства з обмеженою відповідальністю "Івано-Франківськбудтранс" вул. Євгена Коновальця, буд. 227-а, м.Івано-Франківськ, ідентифікаційний код 01268667: 255 грн. - витрат по сплаті державного мита та 118 грн. - витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Наказ видати позивачу після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання.

рішення виготовлено та підписано 14.11.08 року

Виготовлено в АС "Діловодство суду"

________________