ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ
=======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

"22" липня 2008 р.
Справа №  10/455/08

Позивач: відкритого
акціонерного товариства  “Миколаївська
теплоелектроцентраль”, 54002,

м.Миколаїв,  Капотажний узвіз, 18,

Відповідач:
фізична особа -підприємець ОСОБА_1,АДРЕСА_1, (фактична адреса) АДРЕСА_2

Про:
стягнення заборгованості.,-

Суддя
Горобченко Д.М.

ПРЕДСТАВНИКИ:

Від позивача: Байдиченко Б.М.
довіреність № 09/04 від 08.01.2008р.

Від
відповідача: не з'явився.

СУТЬ СПОРУ: позивач
звернувся до господарського суду з позовом до відповідача про стягнення з
останнього заборгованості за поставлену по договору користування № 2847 від
01.03.2005р. теплову енергію в гарячій воді у розмірі  з яких сума основної заборгованості становить
1 216,17 грн., сума пені -1 934,24 грн., збитки від інфляції -228,32 грн., 3 %
річних -35,10 грн., витрати по сплаті державного мита -102 грн., витрати по
сплаті ІТЗ -118, 00 грн.

Позовні вимоги мотивовані
невиконанням відповідачем договірних зобов'язань у частині оплати отриманого
товару.

Відповідач вимоги суду щодо надання
відзиву по суті позовної заяви, доказів на обґрунтування відзиву і заперечень
проти позову не виконав, витребуваних судом документів не надав, свого
представника в судове засідання не направив, про причини неявки суд не
повідомив, хоча про час та місце проведення засідання з розгляду справи був
повідомлений у встановленому порядку.

Справу розглянуто відповідно до ст.
75 ГПК України -за наявними матеріалами.

Розглянувши та дослідивши матеріали
справи,     господарський суд встановив:

01.03.2005р. між ВАТ «Миколаївська
ТЕЦ»(надалі-позивач) та фізичною особою -підприємецем ОСОБА_1 укладено договір
№ 2847 про постачання теплової енергії в гарячій воді (далі - Договір).

Договір відповідно до п.9.4 щоразу
було пролонговано так як від жодної з сторін не надходило повідомлення про його
припинення.

Відповідно до п.1 Договору позивач
взяв на себе зобов'язання постачати відповідачу теплову енергію в гарячій воді
в потрібних обсягах, а відповідач зобов'язаний оплатити одержану теплову
енергію в терміни передбачені Договором.

Згідно п.6.3. Договору відповідач
за 20 днів до початку розрахункового періоду сплачує Енергопостачальній
організації вартість зазначеної в договорі кількості теплової енергії,
передбаченої на розрахунковий період, з урахуванням залишкової суми (сальдо)
розрахунків на початок місяця».

Відповідно до п.7.4.2. Договору за
несвоєчасне виконання розрахунків за теплову енергію "Споживач"
зобов'язаний сплатити пеню в розмірі 1% належної до сплати суми за кожен день
прострочення, на підставі положення Закону України «Про відповідальність
суб'єктів підприємницької діяльності за несвоєчасне внесення плати за спожиті
комунальні послуги та утримання прибудиикових територій»від 20.05.1999р. №686.

Відповідач продовжував
користуватись тепловою енергією за період з листопада 2006р. по квітень 2007р.
спожив на 2 313.17грн., а сплатив 1 097грн. чим заборгував 1 216.32грн. з
урахуванням сальдового методу розрахунку.

Заявлена
позивачем претензія за № 39-Ю від 22.01.2008 р. була направлена відповідачу,
яка залишилась без відповіді та задоволення.

В матеріалах справи відсутні
докази, які підтверджують сплату відповідачем наявного боргу.

За неналежне виконання договірних
зобов'язань позивачем відповідачеві відповідно до п. 7.4.2 Договору, ст.ст.
525, 526, 625 Цивільного кодексу України нарахована пені в розмірі 1 934,24
грн., збитки від інфляції в розмірі 228,32 грн., а також 3 % річних в
розмірі  35,10 грн.

Загальна заборгованість відповідача
перед позивачем складає 1 216,17 грн.

Статтями 32, 33 ГПК України
передбачено, що сторони, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги
та заперечення поданими суду доказами, кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ст. 509 ЦК України, в разі
зобов'язання одна сторона (боржник) зобов'язана виконати на користь другої
сторони (кредитора) певну дію: передати майно, виконати роботу, надати послуги,
сплатити гроші тощо.

Відповідно до статті 526, 530
Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і у
відповідний термін, згідно до умов договору та вимог кодексу, інших актів
цивільного законодавства.

Статтею 599 ЦК України передбачено,
що зобов'язання припиняється, зокрема, виконанням, проведеним належним чином.

Згідно ст. 625 ЦК України боржник,
який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції
за весь час прострочення, а також, три проценти річних від простроченої суми,
якщо інших розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 611 ЦК України у
разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором
або законом, зокрема, сплата неустойки (пені).

Відповідач порушив умови Договору в
частині своєчасного розрахунку за отриманий товар.

Оскільки вимоги позивача ґрунтуються
на договорі сторін, матеріалами справи підтверджені, чинному законодавству не
суперечать, відповідачем не заперечені, отже, підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись
ст. ст. 22, 32, 33, 44, 49, 75, 82-85
ГПК України, - господарський суд

В И Р І Ш И В
:

1.
Позов задовольнити.

2. Стягнути з фізичної особи
-підприємеця ОСОБА_1,АДРЕСА_1; фактична адреса АДРЕСА_2 код НОМЕР_1) на
користь відкритого акціонерного товариства  “Миколаївська теплоелектроцентраль”, (54002,
м.Миколаїв,  Капотажний узвіз, 18; код
30083966, р/р 260087868 у ВАТ «Райффайзен Банк Аваль», МФО 326182) - 1 216,17
грн. боргу, 1934,21 грн.- пені, збитки від інфляції в розмірі 228,32 грн., 3 %
річних в розмірі  35,10 грн  а також, державне мито у сумі 102 грн. та
витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у сумі 118, 00
грн.

3.      Наказ видати після набрання рішенням
законної сили.

Рішення
набирає законної сили в порядку ст. 85 ГПК України.

Суддя