ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ
Держпром, 8-й під'їзд, майдан Свободи, 5, м.
канцелярія 705-14-41, факс 705-14-41
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14"
січня 2008 р.
Справа № 45/443-07

вх. № 12009/5-45

Суддя господарського суду Калініченко Н.В.

при секретарі судового засідання Люшня Н.А

за участю представників сторін:

позивача - Топорков Є.О., доручення від 10.12.2007 року  відповідача - не з"явився

розглянувши справу за позовом ЗАТ "Хлібозавод
"Салтівський", м. Харків

до  ФОП ОСОБА_1, м.
Харків

про стягнення 1168,98 грн.

ВСТАНОВИВ:

Позивач просить суд стягнути з відповідача суму основного боргу у
розмірі 947,48 грн., 126,75 грн. пені та 94,75 грн. штрафу, мотивуючи тим, що
29 серпня 2006 року між позивачем та відповідачем був укладений договір
поставки, зобов'язання відповідно якого позивачем виконані повністю, однак
відповідач свої зобов"язання по договору виконав лише частково. Також до
стягнення заявлено державне мито та витрати на інформаційно-технічне
забезпечення судового процесу.

У судове засідання 14.01.2008 року позивач з'явився, позовні
вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити.

Відповідач у судове засідання 14.01.2008 року не з'явився, відзив
на позов та докази в обґрунтування своєї позиції не надав, про причини неявки
суду не повідомив.

Беручи до уваги, що відповідно до статті 33 Господарського
процесуального кодексу України обов'язок доказування і подання доказів
покладено на сторони, суд згідно за статтею 75 Господарського процесуального
кодексу України розглядає справу за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, надані докази та вислухавши
пояснення представника позивача, судом встановлено, що 29 серпня 2006 року між
по позивачем та відповідачем було укладено договір поставки сипучої продукції.
На підставі договору позивач був зобов'язаний поставити продукцію, а відповідач
прийняти її та оплатити впродовж 7 днів з моменту поставки (п. 3.3 договору).

На підставі вищевказаного договору в період з 01.10.2006 року по
25.01.2007 року позивач поставив відповідачу продукцію на загальну суму 1247,00
грн., отже свої зобов'язання по договору виконав повністю. Однак відповідач
03.05.2007 року оплатив отриманий товар лише частково в сумі 300,00 грн.,
несплачена сума за договором поставки складає 947,48 грн.

Як свідчать матеріали справи, 13.06.2007 року позивачем на адресу
відповідача була направлена претензія вих. № 46 з вимогами про погашення суми
боргу, проте відповідач відповідей на претензію не надав та кошти за продукцію
на рахунок позивача не перерахував. Таким чином, заборгованість відповідача
перед позивачем за поставлену продукцію складає 947,48 грн.

Відповідно до ст. ст. 193 ГК України, ст. 526 Цивільного кодексу
України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -відповідно до звичаїв ділового обороту або
інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, якщо
у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає
виконанню у цей  строк (термін).

Відповідно до п. 5.1 договору поставки від 29 серпня 2006 року за
порушення строків розрахунків по договору відповідач повинен сплатити позивачу
штраф в розмірі 10% від суми заборгованості, пеню в розмірі подвійної облікової
ставки НБУ за кожний день прострочки.

Згідно ст. 3 Закону України "Про відповідальність за
несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" розмір пені обчислюється  від
суми  простроченого платежу та не
може перевищувати  подвійної  облікової
ставки   Національного   банку України, що діяла у період, за який
сплачується пеня. Таким чином, приймаючи до уваги, що відповідач не виконав
прийнятий на себе обов'язок по оплаті в термін, встановлений договором, позовні
вимоги позивача в частині стягнення пені в сумі 88,77 грн. та штрафу в розмірі
94,75 грн. відповідають вимогам договору та діючому законодавству України, та
підлягають задоволенню. В решті пені суд вважєа за необхідне відмовити
позивачу, оскільки її наразховано без врахування вимог ст. 232 ГК України.

З огляду на вищевикладене, позовні вимоги позивача щодо стягнення
з відповідача основного боргу в сумі 947,48 грн., 88,77 грн. пені та 94,75 грн.
штрафу вбачаються судом обґрунтованими, доведеними документально матеріалами
справи та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст. 49 ГПК України державне мито у розмірі,
передбаченому статтею 3 Декрету Кабінету Міністрів України “Про державне мито”,
що становить 102,00 грн. та згідно зі ст. 44 ГПК України, Постановою Кабінету
Міністрів України від 29.03.2002 р. № 411 судові витрати на
інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у сумі 118,00 грн. слід
покласти на відповідача з вини якого спір доведено до суду.

Керуючись ст.ст. 33, 43, 44, 49, 75,  82-85 ГПК України, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити частково.

Стягнути з відповідача - ФОП ОСОБА_1, АДРЕСА_1 (код НОМЕР_1,
свідоцтво про державну реєстрацію
№ НОМЕР_2 від 15.05.2006 року) на користь позивача - ЗАТ
"Хлібозавод "Салтівський", м. Харків, вул. Гв. Широнінців,1 (р/р
173 в АКБ "Базис" м. Харків, МФО 351760, код 31340536) -
947,48 грн. основного боргу, 88,77 грн. пені, 94,75 грн. штрафу, 102,00 грн.
державного мита та 118,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення
судового процесу.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення підписано 15 січня 2008 р.

Суддя
Калініченко Н.В.