ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

р.

Справа №

За позовом Відкритого акціонерного товариства "Нікопольський завод феросплавів", м. Нікополь,

до Відповідача-1: Державного підприємства "Придніпровська залізниця", м. Дніпропетровськ,

Відповідача-2: Відкритого акціонерного товариства „Дніпрококс”", м. Дніпропетровськ,

про стягнення 2 383грн. 15коп.

Суддя Рудь І.А.

Представники:

від позивача –Аржанухін В.Л.., довір. № 87-4016 від 14.12.2007р.;

від відповідача-1 –представник не з’явився;

від відповідача-2 –Новицька В.Л.., довір. № 17 від 13.02.2008р.

СУТЬ СПОРУ:

Відкрите акціонерне товариство "Нікопольський завод феросплавів" звернулося до суду з позовом, в якому просить стягнути з належного відповідача шкоду від недостачі у розмірі 2 383грн. 15коп.

Представник відповідача-1 у призначене судове засідання не з’явився. На адресу суду надійшов відзив відповідача-1, відповідно до якого ДП "Придніпровська залізниця” позовні вимоги не визнає, посилаючись на те, що висновки, викладені у комерційному акті № БН 754740/228, не відображають факту неохоронного перевезення, проте відображають факт внесення невірних відомостей у залізничну накладну або факт недовантаження продукції.

Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності представника відповідача-1, оскільки останній про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить поштове повідомлення, приєднане до матеріалів справи.

Відповідач-2 позовні вимоги не визнав, у відзиві просить відмовити позивачу у стягненні з ВАТ „Дніпрококс” вартості майнової шкоди на підставі того, що вона була спричинена з вини залізниці, яка не забезпечила схоронність вантажу під час його перевезення.

За згодою представників позивача та відповідача-2, в порядку ст.85 ГПК України, у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши наявні матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача-2, дослідивши та оцінивши надані докази, господарський суд,-

ВСТАНОВИВ:

На виконання умов договору № 090-06(0) від 01.01.2007р., укладеному між ВАТ "Нікопольський завод феросплавів" та ТОВ Компанія ”Технологія”, по залізничним накладним № 47725030 та № 47725021 на адресу позивача вантажовідправником ВАТ „Дніпрококс” 22.12.2007р. у вагонах № 65723942 та № 65357352 був направлений та надійшов коксовий горішок.

Під час видачі вантажу з перевіркою згідно Правил перевезень вантажів та ст.52 Статуту залізниць України (надалі Статут) була встановлена вагова недостача вантажу в вагоні №65723942 в кількості 1750 кг, в вагоні №65357352 в кількості 1200 кг, про що складені комерційні акти № БН 754739/227 та № БН 754740/228 від 22.12.07р.

В комерційному відношенні: у вагоні №65723942 вбачається справне перевезення, у вагоні №65357352 вбачається: завантаження в вагоні вище рівня бортів, шапка 300мм, груз не маркований, над 7-м люком наявні поглиблення розміром 180 х 280 х 40 см.

З урахуванням норми недостачі –1 % та перерахунком за сухою вагою відповідальна вагова недостача склала на суму 2 382 грн. 15 коп.

Завантаження вантажу відбулося засобами відправника відповідача-2.

Рахунок за поставлену продукцію № 7075 від 26.12.07 р. сплачені позивачем у повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача-2, оцінивши докази, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги.

Відповідно до частин 1, 2 статті 908 Цивільного кодексу України перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти здійснюється за договором перевезення.

Частинами 1, 2, 3 статті 909 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором перевезення вантажу, одна сторона (перевізник) зобов’язується доставити довіреній їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов’язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Договір перевезення вантажу укладається у письмовій формі.

Згідно зі статтею 920 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов’язань, що випливають із договору перевезення, сторони несуть відповідальність, встановлену за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами).

Частинами 1, 2 статті 924 Цивільного кодексу України встановлено, що перевізник відповідає за збереження вантажу, багажу пошти з моменту прийняття їх до перевезення та до видачі одержувачеві, якщо не доведе, що втрата, недостача, псування або пошкодження вантажу, багажу, пошти сталося внаслідок обставин, яким перевізник не міг запобігти та усунення яких від нього не залежало.

Перевізник відповідає за втрату, недостачу, псування або пошкодження прийнятих до перевезення вантажів у розмірі фактичної шкоди, якщо не доведе, що втрата, недостача, псування або пошкодження вантажу, багажу, пошти, сталося не з його вини.

Згідно зі статтею 2 Статуту залізниць України, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998 р. № 457 Статут залізниць України (далі Статут) визначає обов’язки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, організацій, установ і громадян, які користуються залізничним транспортом.

Статтею 6 Статуту встановлено, що накладна - основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов’язковою двосторонньою письмовою формою угодою на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони-одержувача.

Уклавши із залізницею договір перевезення вантажу, відправник визнав тим самим обмеження та особливості, що встановлені Статутом залізниць України, щодо меж відповідальності перевізника і вантажовідправника та погодився з ними.

Відповідно до ст. 105 Статуту залізниці, вантажовідправники, вантажоодержувачі, пасажири, транспортні, експедиторські і посередницькі організації та особи, які виступають від імені вантажовідправника і вантажоодержувача, несуть матеріальну відповідальність за перевезення у межах і розмірах, передбачених Статутом та окремими договорами.

Відповідно до ст. 111 Статуту залізниця звільняється від відповідальності за втрату, недостачу, псування або пошкодження вантажу, коли вантаж прибув у непошкодженому відкритому рухомому складі, завантаженому засобами відправника, якщо немає ознак втрат, псування або пошкодження вантажу під час перевезення.

Згідно зі ст. 129 Статуту обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення засвідчується комерційними актами або актами загальної форми, які складаються станціями залізниць.

Комерційний акт складається для засвідчення в тому числі невідповідності маси вантажу натурою з даними, зазначеними у транспортних документах.

Відповідно до статті 307 Господарського кодексу України перевезення вантажу, пасажирів, багажу пошти здійснюється за договором перевезення, який укладається у письмовій формі.

Загальні підстави для відповідальності за завдану майнову шкоду встановлені статтею 1166 Цивільного кодексу України. Відповідно до зазначеної норми, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовуються в повному обсязі особою, яку її завдала. При цьому особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

З комерційного акту №БН 754739/227 від 22.12.2007р. вбачається, що вантаж у вагоні №65357352 прибув з ознаками втрати вантажу у вигляді поглиблень, які були встановлені під час перевезення, про що складався акт загальної форми № 26350 на станції Запоріжжя-Ліве, що вказує на вину залізниці в несхоронному перевезенні.

Відповідно до розрахунку позивача вартість нестачі у вагоні № 65357352 становить 840 грн. 67 коп. та підлягає стягненню з Державного підприємства “Придніпровська залізниця”.

Як вбачається із комерційного акту № БН 754740/228 від 22.12.07р. у вагоні №65723942 слідів втрати вантажу не виявлено, вантаж, що недостає, в вагоні вміститися міг.

Таким чином, вина у нестачі вантажу у вагоні №65723942 покладається на вантажовідправника, оскільки останнім невірно внесені відомості про масу вантажу у залізничну накладну.

Відповідно до розрахунку позивача вартість нестачі вантажу у вагоні № 65723942 становить 1541 грн. 48 коп. та підлягає стягненню з Відкритого акціонерного товариства „Дніпрококс”.

З урахуванням викладеного, вимоги позивача обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Згідно зі ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на відповідачів пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі вищезазначеного, керуючись ст.ст.4, 32-34, 43, 44, 49, 82-86, 116, 117 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Стягнути з Державного підприємства “Придніпровська залізниця” (49600, м. Дніпропетровськ-38, пр. К.Маркса, 108, п/р 306 у Дніпропетровському центральному відділенні „Промінвестбанк”, МФО 305437, ) на користь Відкритого акціонерного товариства "Нікопольський завод феросплавів" (53213, Дніпропетровська область, м. Нікополь, вул. Електрометалургів, 310, п/р 7001 у ЗАО КБ „ПриватБанк” м. Дніпропетровська, МФО 305299, ) 840 грн. 67 коп. (вісімсот сорок грн. 67 коп.) –шкоди, 36грн. 00коп. (тридцять шість грн. 00 коп.) –витрат по сплаті державного мита, 41грн. 65коп. (сорок одну грн. 65 коп.) - витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Стягнути з Відкритого акціонерного товариства „Дніпрококс” (49068, м. Дніпропетровськ, вул. Коксохімічна, 1, р/р 748 у філії ДЦВ „Промінвестбанк” МФО 305437, ) на користь Відкритого акціонерного товариства "Нікопольський завод феросплавів" (53213, Дніпропетровська область, м. Нікополь, вул. Електрометалургів, 310, п/р 7001 у ЗАО КБ „ПриватБанк” м. Дніпропетровська, МФО 305299, ) 1541 грн. 48 коп. (одну тисячу п’ятсот сорок одну грн.. 48 коп.)- шкоди, 66грн. 00коп. (шістдесят шість грн. 00 коп.) –витрат по сплаті державного мита, 76 грн. 35коп. (сімдесят шість грн. 35 коп.) - витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Суддя

І. А. Рудь

Рішення підписано –08.08.2008р.