ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

24.11.08                                                                                           Справа № 11/84

Львівський апеляційний господарський суд, в складі колегії:

головуючого-судді: Якімець Г.Г.,

суддів: Зварич О.В.

Юрченко Я.О.

при секретарі Горбач Ю.Б.,

з участю представників:

від стягувача (скаржник) –Друзенко Н.В.

від боржника –Мирутенко М.М.

розглянув апеляційну скаргу стягувача - Товариства з обмеженою відповідальністю «Рівнеукрбуд-реставрація»вих.№24/10-8 від 24.10.2008 року

на ухвалу господарського суду Рівненської області від 14.10.2008 року (підписана 17.10.2008 року), суддя Грязнов В.В.

за розглядом заяви про затвердження мирової угоди на стадії виконання рішення

у справі № 11/84

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Рівнеукрбуд-реставрація», м.Рівне

до відповідача Відкритого акціонерного товариства «Бистрицька сільськогосподарська машинно-технологічна станція», с.Бистричі

про стягнення 435369,54 грн. заборгованості по розрахунках, пені, інфляційних та річних

в с т а н о в и в :

Рішенням господарського суду Рівненської області від 10.09.2008 року по справі №11/84 позов ТзОВ «Рівнеукрбуд-реставрація»задоволено, стягнено з ВАТ «Бистрицька сільськогосподарська машинно-технологічна станція»на користь ТзОВ «Рівнеукрбуд-реставрація»435369,55 грн., з яких 382279,20 грн. - заборгованості по розрахунках за виконані роботи, 29161,86 грн. пені, 3760,12 грн. - 3% річних, 20168,37 грн. - інфляційних втрат.

Рішення суду набрало чинності і на його виконання видано наказ №11/84 від 23.09.2008 року, з виконання якого, Відділом ДВС Березнівського районного управління юстиції 30.09.2008 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №9278397.

У процесі виконання судового рішення сторони дійшли згоди і уклали мирову угоду, яку відповідно до вимог ст.121 ГПК України було подано на затвердження господарському суду Рівненської області.

Ухвалою господарського суду Рівненської області від 14.10.2008 року у задоволенні заяви про затвердження мирової угоди в процесі виконання рішення відмовлено.

Не погоджуючись з ухвалою господарського суду Рівненської області від 14.10.2008 року по справі №11/84 ТзОВ «Рівнеукрбуд-реставрація» подало апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану ухвалу скасувати, затвердити мирову угоду від 01.10.2008 року, вказуючи на те, що господарський суд, відмовляючи у затвердженні мирової угоди, укладеної сторонами в процесі виконання судового рішення №11/84, умови якої покликані врегулювати спір, та не виходять за межі предмету позову у справі і не зачіпають прав та обов'язків третіх осіб, господарський суд Рівненської області, тим самим, позбавив сторін виконавчого провадження гарантованого права врегулювати спір. Вважає, що у господарського суду не було жодних правових підстав для висновків про незаконність мирової угоди, відтак і причин відмовляти сторонам у її затвердженні.

Представник стягувача (скаржника) вимоги апеляційної скарги підтримала, просила задоволити в повному обсязі.

Представник боржника просив суд відмовити в задоволенні апеляційної скарги, вважає оскаржувану ухвалу такою, що ґрунтується на чинному законодавстві, відповідає фактичним обставинам і доказам у справі.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши доводи апеляційної скарги та дослідивши наявні докази по справі, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав:

Рішення господарського суду Рівненської області №11/84 від 10.09.2008 року, яким задоволено позов ТОВ "Рівнеукрбуд-реставрація" до ВАТ "Бистрицька сільськогосподарська машинно-технологічна станція" про стягнення 435369,55 грн., набрало чинності 22 жовтня 2008 року.

На виконання рішення, 23.09.2008 року судом видано наказ №11/84, який подано на виконання до Відділу ДВС Березнівського районного управління юстиції 30.09.2008 року.

Згідно ст.115 ГПК України рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

Відповідно до положень ст.30 Закону України "Про виконавче провадження", виконання рішення може бути здійснене боржником у добровільному порядку, і лише у тому випадку, якщо боржник у встановлений строк добровільно не виконав рішення, державний виконавець розпочинає його примусове виконання. Таким чином законодавцем встановлено пріоритет добровільності виконання рішення суду.

Відповідно до вимог вказаної норми Закону, Відділом ДВС Березнівського районного управління юстиції 30.09.2008 року винесено постанову ВП №9278397 про відкриття виконавчого провадження щодо виконання наказу господарського суду Рівненської області №11/84 від 23.09.2008 року, згідно з пунктом 2 якої, боржнику надано термін для добровільного виконання рішення суду до 06 жовтня 2008 року.

В межах даного строку, між сторонами виконавчого провадження було досягнуто згоди щодо передачі боржником стягувачу в рахунок повного погашення грошового боргу власного майна. Згода сторін оформлена мировою угодою від 01 жовтня 2008 року, що була подана разом із заявою про її затвердження до господарського суду.

Ухвалою господарського суду Рівненської області від 14.10.2008 року у задоволенні заяви про затвердження мирової угоди в процесі виконання рішення відмовлено. Ухвала суду мотивована тим, що за своїм змістом мирова угода сторін від 01 жовтня 2008 року не відповідає обставинам справи та вимогам законодавства, оскільки змінює предмет спору із стягнення грошової заборгованості –на звернення стягнення на майно.

Колегія суддів вважає такий висновок помилковим, оскільки суд дійшов його без врахування вимог ч.4 ст.121 ГПК України та ст.11-1 Закону України "Про виконавче провадження".

Так, нормою ч.3 ст.11-1 Закону України "Про виконавче провадження", сторонам виконавчого провадження гарантовано, зокрема, право укласти мирову угоду про закінчення виконавчого провадження, яка визнається судом. А ч.4 ст.11-1 Закону України "Про виконавче провадження", закріплено правило, згідно з яким, за виконавчим документом про стягнення коштів за погодженням із стягувачем боржник може передати стягувачу в рахунок повного або часткового погашення боргу власне майно.

В обхід вказаних норм Закону, господарський суд Рівненської області, зробив висновок, що законодавцем застережене право стягувача очікувати на виконання судового рішення про стягнення грошової суми, якщо у відповідача відсутні кошти на рахунку в банку, а його право на погашення грошового боргу майном, обмежене правом звернення до суду із заявою про зміну способу виконання рішення. Тим самим, суд першої інстанції, не лише не застосував положення ч.4 ст.121 ГПК України, якою прямо встановлене право сторін у процесі виконання судового рішення укласти мирову угоду, а й повністю заперечив можливість добровільного виконання судового рішення в порядку, визначеному сторонами виконавчого провадження.

Позиція господарського суду Рівненської області про те, що перелік майна боржника, на яке може бути звернено стягнення, визначається виключно державним виконавцем, не відповідає також положенням ст.56 Закону України "Про виконавче провадження", яка закріплює за боржником право на визначення першочерговості звернення стягнення на види майна.

Висновки господарського суду Рівненської області про те, що мирова угода в обов'язковому порядку повинна передбачати відмову позивача від стягнення додаткових вимог не відповідають положенням ч.4 ст.11-1 Закону України "Про виконавче провадження", яка закріплює за боржником право передати стягувачу в рахунок погашення боргу власне майно за умови згоди на це стягувача.

Мирова угода сторін, укладена в порядку ст.78 ГПК України, є одним із засобів вирішення господарського спору, і може містити часткові поступки, наприклад, про зменшення позовних вимог або про часткове визнання позову, а може і ні. Згідно з вимогами ч.1 та ч.3 ст.78 ГПК України, мирова угода може стосуватися лише прав і обов'язків сторін щодо предмету позову.

Вказаною нормою врегульовано порядок врегулювання господарського спору на стадії судового розгляду, до прийняття судом рішення у справі щодо заявлених позовних вимог.

Рішення в справі №11/84 було прийнято 10 вересня 2008 року і предметом розгляду 14 жовтня 2008 року була заява про затвердження мирової угоди в процесі виконання такого рішення, тому суд повинен був керуватися виключно положеннями розділу XIV ГПК України, якими регулюється процесуальний порядок вирішення питань, пов'язаних з виконанням рішень, ухвал, постанов. Фактично, господарський суд Рівненської області застосував до правовідносин учасників виконавчого провадження положення розділу XI ГПК України, яким регулюється процесуальний порядок вирішення господарських спорів у першій інстанції, зокрема і передбачений ст.78 ГПК України, порядок затвердження мирової угоди між учасниками судового процесу, які до застосування не підлягали.

Внаслідок такого порушення процесуальних норм, судом першої інстанції ототожнено поняття "предмет позову" та "предмет стягнення" і зроблено висновки про те, що умови поданої на затвердження мирової угоди змінюють предмет спору із стягнення грошової заборгованості –на майнову.

Умови мирової угоди жодним чином не змінюють зобов'язання між сторонами, які виникли на основі договорів підряду, що були предметом розгляду справи №11/84 по суті і щодо яких прийнято рішення, а стосуються безпосередньо лише порядку виконання судового рішення.

Вищий господарський суд України у Роз'ясненні "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України" №02-5/289 від 18.09.1997 року (зі змінами та доповненнями) вказав, що господарський суд не затверджує мирову угоду, якщо вона не відповідає закону, або за своїм змістом вона є такою, що не може бути виконана у відповідності з її умовами, або якщо така угода остаточно не вирішує спору чи може призвести до виникнення нового спору. Мирова угода не може вирішувати питання про права і обов'язки сторін, які можуть виникнути у майбутньому, а також стосуватися прав і обов'язків інших юридичних чи фізичних осіб, які не беруть участі у справі або, хоча й беруть таку участь, але не є учасниками мирової угоди. Укладення мирової угоди неможливе і в тих випадках, коли ті чи інші відносини твердо врегульовано законом і не можуть змінюватись волевиявленням сторін.

За своєю правовою природою мирова угода є правочином, з якого виникають цивільно-правові зобов'язання, тому до неї застосовуються відповідні положення ЦК України.

Згідно ч.1 ст.215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Як встановлено колегією суду, за умовами мирової угоди боржник в рахунок погашення суми заборгованості, стягнутої за рішенням суду по справі №11/84, передає стягувачу об'єкти нерухомого майна. На підтвердження відповідності угоди вимогам законодавства сторонами подано, зокрема, правовстановлюючі документи на об'єкти нерухомого майна, витяги з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, з Державного реєстру обтяжень рухомого майна та з Державного реєстру іпотек про відсутність заборон на відчуження такого майна, експертну оцінку кожного об'єкту (а.с.93-96). Повноваження керівника боржника, який підписав мирову угоду, як одноособового виконавчого органу товариства, на проведення операцій з відчуження майна ВАТ "Бистрицька сільськогосподарська машинно-технологічна станція" підтверджено Статутом, фінансовою звітністю та протоколом №1 загальних зборів акціонерів (а.с.51-53). Згідно з пп.4) п.7.20 Статуту відповідача, виконавчий директор має право приймати рішення про укладення правочинів на суму від 10 до 25 % балансової вартості активів Товариства за даними останньої фінансової звітності Товариства. Порівняльний аналіз фінансової звітності і сукупної вартості активів, що передаються за умовами мирової угоди в рахунок погашення заборгованості, вказує що сума мирової угоди не перевищує 25% вартості активів товариства за даними фінансової звітності, а отже, укладаючи її виконавчий директор боржника діяв в рамках повноважень, наданих йому Статутом та законом.

Відтак, колегія приходить до висновку, що зміст і порядок укладення між ТОВ "Рівнеукрбуд-реставрація" та ВАТ "Бистрицька сільськогосподарська машинно-технологічна станція" мирової угоди повністю відповідає вимогам ч. 1-3, 5, 6 ст.203 ЦК України. Даний правочин вчинений уповноваженими представниками сторін, волевиявлення яких було вільним і відповідало їх внутрішній волі. Правочин вчинений у формі, встановленій законом та спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ними.

Суд першої інстанції, під час розгляду заяви про затвердження мирової угоди, на ці обставини уваги не звернув та жодної оцінки їм в ухвалі не дав. З огляду на викладене колегія суддів вважає ухвалу господарського суду необґрунтованою та безпідставною.

У місцевого господарського суду були відсутні будь-які правові підстави робити припущення про те, що укладена в процесі виконання судового рішення мирова угода може порушити права акціонерів боржника. По перше, вказана мирова угода жодним чином не стосується корпоративних прав ВАТ "Бистрицька сільськогосподарська машинно-технологічна станція", а по-друге, є лише одним із альтернативних способів виконання судового рішення про стягнення грошового боргу, яке у випадку відсутності згоди боржника на передачу стягувачу майна в рахунок грошового боргу, підлягає примусовому виконанню, в ході якого, в кінцевому результаті, при відсутності відповідних грошових коштів у боржника, стягнення накладається на належне йому майно з подальшою його реалізацією.

За таких обставин, апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала місцевого господарського від 14 жовтня 2008 року про відмову в задоволенні заяви про затвердження мирової угоди сторін по виконанню судового рішення підлягає скасуванню, а мирова угода затвердженню як така, що повністю відповідає вимогам Закону.

Колегія суду не приймає заяву боржника про відкликання підпису виконавчого директора на мировій угоді, заявлену в межах апеляційного провадження і обґрунтовану зміною одноособового виконавчого органу товариства, з огляду на те, що на момент підписання мирової угоди виконавчий директор боржника М.Доманський мав необхідні повноваження (внесення змін до відомостей про юридичну особу 12.11.2008 року). Крім того, заява про відкликання підпису на правочині, зроблена новим керівником підприємства, не має юридичної сили і не передбачена нормами чинного законодавства. Решта доводів боржника не стосуються питання відповідності вимогам процесуального і матеріального права оскаржуваної стягувачем ухвали суду, а є по своїй суті аналізом правовідносин сторін, тому не можуть бути прийняті судом апеляційної інстанції до уваги.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.99, 101,103,105, 106 ГПК України, суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу ТОВ "Рівнеукрбуд-реставрація" задоволити.

Ухвалу господарського суду Рівненської області від 14 жовтня 2008 року у справі №11/84 скасувати.

Затвердити мирову угоду, підписану повноважними представниками сторін 01.10.2008 року, в процесі виконання рішення господарського суду Рівненської області від 10 вересня 2008 року по справі №11/84, наступного змісту:

"1.Предмет угоди.

1.1.Сторони досягли згоди, що заборгованість ВАТ "Бистрицька сільськогосподарська машинно-технологічна станція" перед ТОВ "Рівнеукрбуд-реставрація" по виконавчому провадженню ВП № 9278397, що знаходиться в провадженні Відділу ДВС Березнівського районного управління юстиції та відкрито по виконанню наказу господарського суду Рівненської області №11/84 від 23 вересня 2008 року про стягнення 439841,25 грн. з ВАТ "Бистрицька сільськогосподарська машинно-технологічна станція" на користь ТОВ "Рівнеукрбуд-реставрація" становить 439841,25 (чотириста тридцять дев'ять тисяч вісімсот сорок одна грн. 25 коп.) гривень.

2. Права і обов'язки сторін

2.1.За умовами мирової угоди ВАТ "Бистрицька сільськогосподарська машинно-технологічна станція" в рахунок погашення боргу передає у власність ТОВ "Рівнеукрбуд-реставрація" наступне нерухоме майно:

- амбулаторія, А-2, загальною площею 503,7 кв.м., що розташована за адресою: Рівненська області, Березнівський район. с.Бистричі, вул.Надслучанська,312 (свідоцтво про право власності серії САВ №244876 від 31.03.2008 року), вартістю 155232 (сто п'ятдесят п'ять тисяч двісті тридцять дві гр.) гривень;

- цех №1, загальною площею 1963,6 кв.м., до складу якого входить цех №1, А-1, 1963,6 кв.м.; навіс, Б-1; площадка, 1; огорожа, 2; ворота, 3, що розташований за адресою: Рівненська області, Березнівський район. с.Бистричі, вул.Надслу-чанська,312 (свідоцтво про право власності серії САВ №244867 від 27.03.2008 року), вартістю 128911 (сто двадцять вісім тисяч дев'ятсот одинадцять грн.) гривень;

- контора, А-3, загальною площею 633,7 кв.м., що розташована за адресою: Рівненська області, Березнівський район. с.Бистричі, вул.Надслучанська,312 (свідоцтво про право власності серії САВ №244865 від 27.03.2008 року), вартістю 103790 (сто три тисячі сімсот дев'яносто грн.) гривень;

- автогараж, А-2, загальною площею 910,0 кв.м., що розташований за адресою: Рівненська області, Березнівський район. с.Бистричі, вул.Надслучанська,312 (свідоцтво про право власності серії САВ №244870 від 31.03.2008 року), вартістю 37041 (тридцять сім тисяч сорок одна грн.) гривень;

- пилорама, А-1, загальною площею 276,7 кв.м., що розташована за адресою: Рівненська області, Березнівський район. с.Бистричі, вул.Надслучанська,312 (свідоцтво про право власності серії САВ №244877 від 31.03.2008 року), вартістю 25154 (двадцять п'ять тисяч сто п'ятдесят чотири грн.) гривень;

- трансформаторна підстанція, А-1, загальною площею 39,6 кв.м., що розташована за адресою: Рівненська області, Березнівський район. с.Бистричі, вул.Надслуча-нська,312 (свідоцтво про право власності серії САВ №244874 від 31.03.2008 року), вартістю 4358 (чотири тисячі триста п'ятдесят вісім грн.) гривень.

Загальна вартість нерухомого майна становить 454486,00 (чотириста п'ятдесят чотири тисячі чотириста вісімдесят шість) грн. Вартість майна визначена суб'єктом оціночної діяльності ПП "Консалтингова група "АГРО-ЕКСПЕРТ" (Сертифікат ФДМУ №4819/06 від 12.05.2006 року) і підтверджується висновками, які додаються до даної мирової угоди.

2.2.Право власності на майно, визначене у п.2.1. переходить до ТОВ "Рівнеукрбуд-реставрація" з моменту затвердження даної мирової угоди судом і державної реєстрації прав власності на нерухоме майно бюро технічної інвентаризації відповідної адміністративно-територіальної одиниці.

2.3.Дана мирова угода, затверджена судом, являється правовстановлюючим документом, на підставі якого проводиться реєстрація права власності на об'єкти нерухомого майна, відповідно до додатку №1 до пункту 2.1 Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженого Наказом Мін'юсту України № 7/5 від 07.02.2002 року.

2.4. ТОВ "Рівнеукрбуд-реставрація" приймає від ВАТ "Бистрицька сільськогосподарська машинно-технологічна станція" в рахунок оплати заборгованості нерухоме майно, зазначене в п.2.1 мирової угоди, загальною вартістю 454486,00 (чотириста п'ятдесят чотири тисячі чотириста вісімдесят шість) гривень.

2.5.У зв'язку з тим, що вартість переданого ТОВ "Рівнеукрбуд-реставрація" нерухомого майна на 14644,75 грн. більше ніж сума заборгованості ВАТ "Бистрицька сільськогосподарська машинно-технологічна станція" перед ТОВ "Рівнеукрбуд-реставрація" по виконавчому провадженню ВП №9278397, ТОВ "Рівнеукрбуд-реставрація" у десятиденний термін з дня державної реєстрації прав власності на нерухоме майно перераховує вказану різницю на розрахунковий рахунок ВАТ "Бистрицька сільськогосподарська машинно-технологічна станція".

2.6.Сторони підтверджують, що після належного виконання ними умов даної мирової угоди, вони не матимуть одна до одної майнових та інших претензій стосовно зобов’язань за договорами підряду №РБ-05/07 від 15 травня 2007 року, №РБ-06/07 від 11 червня 2007 року та №РБ-01/08 від 25 січня 2008 року і зобов'язання за даними договорами припиняються.

2.7.Сторони підтверджують, що після затвердження судом мирової угоди виконавче провадження ВП № 9278397 підлягає закінченню.

3.Відповідальність Сторін

3.1.За неналежне виконання своїх обов'язків за даною мировою угодою Сторони несуть відповідальність у відповідності до чинного законодавства України.

3.2.Спори, що виникають по даній мировій угоді вирішуються в Господарському суді.

4.Інші умови

4.1.Питання, що не врегульовані даною мировою угодою, вирішуються Сторонами на основі чинного законодавства.

4.2.Всі зміни та доповнення до даної мирової угоди мають силу тільки в тому випадку, якщо вони викладені в письмовій формі і підписані уповноваженими на це Сторонами та затверджені господарським судом.

4.3.Дана мирова угода складена в чотирьох примірниках, що мають однакову юридичну силу, по одному екземпляру для кожної сторони, один екземпляр –Відділу ДВС Березнівського районного управління юстиції та один екземпляр - господарському суду Рівненської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку.

Матеріали справи повернути в місцевий господарський суд.

Головуючий-суддя: Якімець Г.Г.

Судді:

Зварич О.В.

Юрченко Я.О.