ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"10" листопада 2008 р.

Справа № 5/79-08-3355

За позовом: Комунального підприємства „Теплопостачання міста Одеси”, м. Одеса.

До відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю „Юджинія Тревел ЛТД”, м. Одеса.

Про стягнення 9 973, 65 грн.

Суддя Могил С. К.

Представники:

від позивача: Піщемуха Н. В., за довіреністю.

від відповідача: не з’явився.

Суть спору: Комунальне підприємство „Теплопостачання міста Одеси” звернулось до господарського суду Одеської області з позовною заявою про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю „Юджинія Тревел ЛТД” заборгованості за спожиту теплову енергію у розмірі 9 973, 65 грн.

Відповідачем до суду було подано відзив на позовну заяву, відповідно до якого позовні вимоги позивача не визнав у повному обсязі та на підставі доводів та заперечень викладених у відзиві просив суд у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 13.10.2008 року строк розгляду справи було продовжено до 13.11.2008 року.

В процесі розгляду справи з боку представників сторін до суду були подані додаткові документи, які у судових засіданнях судом були розглянуті та залучені до матеріалів справи у якості документальних доказів.

Розглянув матеріали справи, суд встановив:

Згідно позовних вимог, позивач просив суд стягнути з відповідача на його користь 9 973, 65 грн., заборгованості за спожиту теплову енергію у період з 01.11.2007 року по 01.05.2008 року. На обґрунтування своїх вимог, позивачем до суду було подано проект договору з додатками про постачання теплової енергії, розрахунок заборгованості, правовстановлюючі документи на об’єкт на який постачалась теплова енергія, листування між позивачем та відповідачем щодо надання послуг з теплопостачання, акти про наявність теплопостачання.

Ґрунтуючись на наданих документальних доказах, вимогах ст. ст. 526, 530, 615, Цивільного кодексу України позивач просив суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість за спожиту теплову енергію у розмірі 9 973, 65 грн.

Відповідачем до суду було надано відзив на позов відповідно до якого відповідач позовні вимоги позивача не визнав у повному обсязі. Як на підставу своїх заперечень відповідач звертав увагу суду на той факт, що ТОВ „Юджінія тревел ЛТД” після отримання від позивача примірника договору, у грудні 2007 року звернулось до позивача з проханням припинити теплопостачання, оскільки не мало можливості сплачувати за послуги з теплопостачання у розмірі встановленому позивачем. Проте, незважаючи на повідомлення відповідача про відмову від отримання послуг з теплопостачання КП „Теплопостачання міста Одеси” продовжувало здійснювати нарахування за поставлену відповідачем теплову енергію. Крім того, відповідач звертав увагу на те, що позивачем неправильно визначено приміщення на яке здійснювалось теплопостачання. Так, позивачем визначено: вул. Єврейська, 24, кв.1, в якій мешкає фізична особа –Білоусова Євгенія Георгіївна, хоча спір щодо теплопостачання стосується приміщення розташованого за адресою: вул. Єврейська, 24, нежитлове приміщення першого поверху №502, яке сезонно використовується відповідачем за згодою його керівника Білоусової Євгенії Георгіївни. На обґрунтування своїх заперечень відповідачем до суду були надані, листування між позивачем та відповідачем щодо постачання теплової енергії, акти огляду позивача, правоустановчі документи на приміщення в яких здійснювалось опалення.

Ґрунтуючись на доводах викладених у відзиві на позов, наданих документальних доказах відповідач просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

Як вбачається з матеріалів справи, між позивачем та відповідачем не було укладено відповідного договору про постачання або користування тепловою енергію, проте позивач просив суд стягнути з відповідача заборгованість за поставлену теплову енергію.

Разом з тим, матеріалами справи підтверджено, що відповідач, протягом опалювального сезону неодноразово звертався до позивача з проханням припинити надання послуг з теплопостачання саме підприємству відповідача, переглянути період надання послуг, оскільки підприємство відповідача працює сезонно –лише протягом травня –жовтня, а також переглянути тарифи в зв’язку з тим, що фактичним споживачем послуг є фізична особа і підприємство відповідача ніякого відношення до об’єкту, що опалюється не має.

Виходячи з наведеного та встановлених судом фактичних обставин, можна зробити висновок про те, що підприємство відповідача у спірний період не користувалось послугами позивача, а від тим вимоги позивача про стягнення 9 436, 24 грн. є такими, що не підлягають задоволенню. При цьому суд звертає увагу на те, що наявність листа відповідача від 10.10.2007 року з проханням укласти договір про постачання теплової енергії не може розглядатись як беззаперечний доказ на підтвердження споживання теплової енергії саме Товариством з обмеженою відповідальністю „Юджинія Тревел ЛТД”. Відсутність факту споживання теплової енергії підприємством відповідача підтверджується також наявним у матеріалах справи актом огляду позивача від 22.01.2008 року, щодо наявності опалення на об’єкті розташованому за адресою вул. Єврейська, 24, з якого вбачається, що абонентом за вказаною адресою є фізична особа –Білоусова Є. Г., яка, на думку суду є фактичним користувачем послуг з постачання теплової енергії.

Отже, приймаючи до уваги вищенаведене та фактичні обставини справи з урахуванням наданих документальних доказів суд вважає, що позивачем до суду не було доведено факту споживання теплової енергії підприємством відповідача, а від тим і наявності боргу у відповідача перед позивачем за спожиту теплову енергію.

Згідно з ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У відповідності з ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

За таких обставин, приймаючи до уваги вищевикладене, оцінюючи надані документальні докази та доводи сторін викладені у ході судового розгляду справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають

Судові витрати віднести на рахунок позивача у відповідності зі ст. 49 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 32, 33, 44, 49, 69, 77, 82 –85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення суду набирає чинності в порядку ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття.

Суддя Могил С.К.