ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

27.02.08 р.                     Справа № 44/2

Господарський суд Донецької області, у складі головуючого судді Мєзєнцева Є.І., при секретарі Семенюшко Г.Р., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали за позовною заявою товариства з обмеженою відповідальністю „ВЄРА” (представник Баздьоркін В.І., довіреність від 01.10.07 року), до Донецького управління виробничої корпорації „Укрмонтажспецбуд” (представник до судового засідання не з’явився) про стягнення безпідставно придбаної суми коштів у розмірі 445’000 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю „ВЄРА” (далі – Товариство) звернулося до суду з позовом про стягнення з Донецького управління виробничої корпорації „Укрмонтажспецбуд” (далі – Корпорація) суми боргу 445’000 грн. Позовні вимоги Товариства ґрунтуються на юридичному факті розірвання мирової угоди у справі про банкрутство № 32/158Б, затвердженої ухвалою господарського суду Донецької області від 04.05.07 року, на підставі якої Товариство за дорученням товариства з обмеженою відповідальністю „Дівія” (далі – Фірма) перерахувало Корпорації зазначену суму коштів.

Представник позивача у судовому засіданні підтримав позовні вимоги у повному обсязі та скористався своїми правами, передбаченими статтею 22 ГПК України, змінивши предмет позову та висунувши вимогу щодо стягнення з відповідача суми безпідставно придбаних коштів в порядку статей 1212-1213 ЦК України.

Представник Корпорації до жодного судового засідання з невідомих суду причин – не з’явився, не зважаючи на належне повідомлення судом про час та місце судового засідання за адресою, зазначеною у позовній заяві, а також за юридичною адресою. Суд вважає за можливе розглянути спір за наявними в справі матеріалами, оскільки ненадані суду відповідачем пояснення не можуть істотно вплинути на юридичну кваліфікацію спірних правовідносин.

Вислухавши у судовому засіданні представника позивача, дослідивши матеріали справи та оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, суд вважає, що позов Товариства підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 04.05.07 року у справі № 32/158Б затверджено мирову угоду, згідно пунктів 3, 4 та 6 якої інвестор Фірма бере на себе зобов’язання погасити на користь кредиторів борги Корпорації шляхом перерахування коштів на банківський рахунок Корпорації.

15.05.07 року довіритель Фірма та повірений Товариство уклали договір доручення, за яким Товариство має перерахувати Корпорації на виконання мирової угоди, затвердженої ухвалою господарського суду Донецької області від 04.05.07 року у справі № 32/158Б грошову суму 516’227,92 грн.

Платіжними дорученнями № 80 від 05.10.07 року та № 100 від 25.10.07 року Товариство здійснило часткове виконання доручення Фірми та на виконання мирової угоди, затвердженої ухвалою господарського суду Донецької області від 04.05.07 року у справі № 32/158Б, сплатило Корпорації грошову суму 445’000 грн. Факт перерахування зазначених коштів саме на виконання мирової угоди, затвердженої ухвалою господарського суду Донецької області від 04.05.07 року у справі № 32/158Б, підтверджено призначенням платежу та змістом мотивувальної частини ухвали господарського суду Донецької області від 08.11.07 року у справі № 32/158Б.

Водночас, ухвалою господарського суду Донецької області від 08.11.07 року у справі № 32/158Б мирову угоду, затверджену ухвалою господарського суду Донецької області від 04.05.07 року у справі № 32/158Б, – розірвано, тобто правові підстави перерахування Товариством Корпорації грошових коштів на суму 445’000 грн. з 08.11.07 року – відпали.

Таким чином, суд вважає, що Товариством здійснено безпідставне перерахування Корпорації грошових коштів на суму 445’000 грн. З огляду на наведене, у Корпорації існує невиконане зобов’язання повернути Товариству безпідставно набуте майно за мировою угодою, затвердженою ухвалою господарського суду Донецької області від 04.05.07 року у справі № 32/158Б, у вигляді грошових коштів на суму 445’000 грн., яке (зобов’язання) виникло 08.11.07 року в силу статей 1212 і 1213 ЦК України.

За своїм загальноправовим змістом, позовна вимога Товариства щодо зобов’язання Товариства повернути безпідставно отримані грошові кошти у розмірі 445’000 грн. фактично є засобом захисту цивільного права у вигляді примусового виконання обов’язку в натурі, визначеним статтею 16 ЦК України.

Відповідно до статті 49 ГПК України, державне мито та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу покладаються судом на відповідача.

На підставі ст.ст.16, 121-2, 121-3 ЦК України, керуючись ст.ст.22, 27, 33, 43, 49, 75, 82-85 ГПК України, суд –

ВИРІШИВ:

Задовольнити позов товариства з обмеженою відповідальністю „ВЄРА” до Донецького управління виробничої корпорації „Укрмонтажспецбуд” про стягнення безпідставно придбаної суми коштів у розмірі 445’000 грн.

Стягнути з Донецького управління виробничої корпорації „Укрмонтажспецбуд” на користь товариства з обмеженою відповідальністю „ВЄРА” суму безпідставно придбаних коштів 445’000 грн., відшкодування сплаченого державного мита 4’450 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу 118 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття і може бути оскаржене через господарський суд Донецької області в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня прийняття рішення або в касаційному порядку протягом одного місяця з дня набрання рішенням законної сили.

Суддя Мєзєнцев Є.І.

Надруковано у 3 примірниках:

1 –позивачу

2 –відповідачу

3 –господарському суду Донецької області