Господарський суд
Житомирської області
————————————————————————————————————————
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Від "31" січня 2008 р.

Справа № 14/2719

Господарський суд Житомирської області у складі:

Головуючого судді Костриці О.О.

за участю представників сторін

від позивача не з'явився

від відповідача не з'явився

Розглянув у відкритому судовому засіданні справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю фірма "Опад" (м.Житомир)

до Відкритого акціонерного товариства "Житомирський маслозавод" (м. Житомир)

про стягнення 627,69 грн.

Позивачем пред'явлено позов про стягнення на його користь з відповідача 627,69грн. заборгованості за виконані роботи.

14.01.2008р. позивач направив суду заяву про уточнення позовних вимог, в якій повідомляє про сплату відповідачем суми боргу та просить суд стягнути з відповідача на його користь судові витрати.

В судове засідання представник позивача не з'явився, хоча про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений.

Відповідач відзиву на позовну заяву не надав, свого представника в засідання суду не направив, хоча про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений.

Відповідно до ст. 75 ГПК України, справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

На підставі наряду - замовлення від 08.08.2005р. (а.с. 7) Товариство з обмеженою відповідальністю фірма "Опад" (позивач у справі) виконало для Відкритого акціонерного товариства "Житомирський маслозавод" (відповідач у справі) роботи по обслуговуванню автомобіля на загальну суму 627,69 грн., що підтверджується актом виконаних робіт і наданих послуг від 09.08.2005р. за № ОП-4/08271 (а.с. 8), довіреністю серія ЯИЕ № 549531 від 04.08.2005р. (а.с.9).

Згідно з ч.1 ст.173 ГК України, господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

В силу положень ст.174 ГК України, господарські зобов'язання можуть виникати, зокрема, безпосередньо із закону або іншого нормативно-правового акта, що регулює господарську діяльність; з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Відповідно до ч.1 ст.181 ГК України, господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами та скріпленого печатками. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

Таким чином, між учасниками процесу фактично було укладено усну угоду, за якою у відповідача виникло господарське зобов'язання щодо оплати отриманих послуг по обслуговуванню автомобіля за нарядом - замовленням від 08.08.2006 р.

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

У відповідності з вищезазначеною статтею Цивільного кодексу України, позивач направив відповідачу вимогу (претензію) від 23.07.2007р. за № 220 (а.с. 13) про сплату боргу (поштове повідомлення № 720808 від 20.07.2007р. (а.с. 14)), яка була залишена відповідачем без відповіді.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, 17.12.2007р., тобто до пред'явлення позову до суду (згідно відмітки діловодної служби господарського суду Житомирської області позовна заява зареєстрована 25.12.2007р. за № 4952), платіжним дорученням № 78 відповідач перерахував позивачу 627,68 грн. боргу.

Таким чином, заборгованість відповідача перед позивачем по сумі боргу була відсутня ще до пред'явлення позову до суду.

Враховуючи викладене, господарський суд вважає, що в позові необхідно відмовити.

Судові витрати покладаються на позивача, оскільки сума боргу була сплачена відповідачем до пред'явлення позову до суду.

Керуючись ст. 49, ст.ст. 82-85 ГПК України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття.

Суддя

Костриця О.О.