ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.02.2008 Справа № 27/83-07(37/52)

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Кузнецової І.Л.,

суддів: Верхогляд Т.А. (доповідача), Чимбар Л.О.,

при секретарі судового засідання Гайдук Ю.А.,

за участю представників:

від позивача: Дмитренко О.О., старший державний податковий інспектор, довіреність №423/10/08-10-051 від 11.01.08;

від третьої особи-2: Трепалюк О.В., провідний юрисконсульт, довіреність №10-01/4679 від 17.08.05;

представники відповідача, третьої особи-1, третьої особи-3 та прокурор у судове засідання не з’явились, про час та місце судового засідання були повідомлені належним чином;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу відкритого акціонерного товариства “Північний гірничо-збагачувальний комбінат”, м. Кривий Ріг, на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 17.04.2007 року у справі №27/83-07(37/52)

за позовом заступника прокурора Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Спеціалізованої державної податкової інспекції по роботі з підприємствами гірничо-металургійного комплексу у м. Кривому Розі;

до відкритого акціонерного товариства “Північний гірничо-збагачувальний комбінат”, м. Кривий Ріг;

третя особа-1: Міністерство фінансів України, м. Київ;

третя особа-2: відкрите акціонерне товариство “Державний експортно-імпортний банк України”, м. Київ;

третя особа-3: Державне казначейство України, м. Київ;

про: звернення стягнення на активи боржника, -

ВСТАНОВИВ:

Заступник прокурора Дніпропетровської області звернувся з позовом в інтересах держави в особі Спеціалізованої державної податкової інспекції по роботі з підприємствами гірничо-металургійного комплексу у м.Кривому Розі до відкритого акціонерного товариства “Північний гірничо-збагачувальний комбінат”, третя особа 1 - Міністерство фінансів України, третя особа 2 - відкрите акціонерне товариство “Державний експортно-імпортний банк України”, третя особа 3 - Державне казначейство України, про звернення стягнення на активи відповідача на погашення заборгованості з основного боргу по іноземному кредиту, виданому під гарантії Кабінету Міністрів України у розмірі 715070885,28 японських ієн, відсотків за надання гарантій по іноземному кредиту –22365879,84 японських ієн, штрафів –3110690 японських ієн.

В ході судового розгляду прокурор зменшив вимоги, вказавши на необхідність звернення стягнення на активи боржника в рахунок погашення заборгованості з основного боргу у розмірі 30000000 японських ієн, що в перерахунку на національну валюту складає 1296897грн.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 17.04.2007 року у справі № 27/83-07(37/52) (суддя Татарчук В.О.) позовні вимоги задоволено повністю. Звернуто стягнення на активи відкритого акціонерного товариства “Північний гірничо-збагачувальний комбінат” на користь держави на суму 30000000 японських ієн, що складає 1 296 897 грн., стягнуто судові витрати по справі та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Рішення мотивовано тим, що відповідач не виконав належним чином свої зобов’язання по угодах №18/01-128 та №18/01-129 від 19.07.1996 року між Міністерством фінансів України, Державним експортно-імпортним банком України та Північним державним гірничо-збагачувальним комбінатом про умови та порядок обслуговування кредиту, який залучається в рамках Угоди про позику між Україною, що діє через Міністерство Фінансів України та Експортно-імпортним банком Японії від 28.12.1995 року по фінансуванню зовнішньо-торгівельних контрактів від 20.07.1995 року №LJME-95-0617 та №LJME-95-0617-SP, укладених між Північним державним гірничо-збагачувальним комбінатом та фірмою “Сумітомо корпорейшн”(Японія), а саме не забезпечував належним чином надходження валютних коштів на відповідні рахунки Укрексімбанку. В зв’язку з цим платіжні зобов’язання Північного державного гірничо-збагачувального комбінату погашалися Міністерством фінансів України за рахунок бюджетних коштів.

Заборгованість позивача перед бюджетом в сумі 30 000 000 японських ієн не погашена, оскільки списана з бухгалтерського обліку товариства сума заборгованості фактично до державного бюджету не надійшла, за офіційним курсом Нацбанку України станом на 31.01.2006 року вона складає 1 296 897 грн.

Відповідач, ВАТ “Північний гірничо-збагачувальний комбінат”, з рішенням господарського суду не погодився, подав апеляційну скаргу.

Ухвалою від 18 січня 2008 року апеляційна скарга прийнята Дніпропетровським апеляційним господарським судом до розгляду і призначена на 12 лютого 2008 року.

14 січня 2008 року (згідно відбитку поштового штемпелю на конверті) скаржником було направлено на адресу Дніпропетровського апеляційного господарського суду заяву про відкликання апеляційної скарги, в якій скаржник також просив апеляційний господарський суд видати довідку про повернення йому державного мита, сплаченого до державного бюджету за подання апеляційної скарги.

19.02.2008 року ВАТ “Північний гірничо-збагачувальний комбінат” подано заяву про повернення державного мита. Скаржник в її обґрунтування посилається на те, що 27.12.2007 року відповідач виконав оскаржуване ним рішення в добровільному порядку, погасивши заборгованість по кредиту у розмірі 30 000 000 японських ієн, що за курсом НБУ станом на 27.12.2007 року складає 1 328 034,00 грн.

На підставі п.2 ч.1 ст.8 Декрету Кабінету Міністрів України “Про державне мито”, ст.22, п.5 ч.1 ст.97 ГПК України просив заяву про повернення державного мита задовольнити.

Відповідно до п.5 ч.1 ст. 97 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається апеляційним господарським судом, якщо до винесення ухвали про прийняття скарги до провадження особа, яка подала скаргу, подала заяву про її відкликання.

Однак до Дніпропетровського апеляційного господарського суду заява про відкликання апеляційної скарги надійшла після порушення провадження у справі і прийняття її судом до розгляду.

Тому колегія суддів вважає неможливим повернути апелянту подану ним апеляційну скаргу, сплачене державне мито та за необхідне розглянути її по суті.

В апеляційній скарзі відповідач просить скасувати оскаржуване рішення, в задоволенні позову відмовити. Посилається на неповне з’ясування господарським судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального та процесуального права.

Представник позивача у відзиві на апеляційну скаргу просить залишити рішення суду без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Дослідивши матеріали справи, вивчивши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників сторін, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного:

З наявних у справі доказів слідує, що 19.07.1996 року між Міністерством фінансів України, Державним експортно-імпортним банком України, Північним державним гірничо-збагачувальним комбінатом було укладено угоди №18/01-128, №18/01-129 про умови та порядок обслуговування кредиту, який залучається в рамках Угоди про позику між Україною, що діє через Міністерство Фінансів України та Експортно-імпортним банком Японії від 28.12.1995 року по фінансуванню зовнішньо-торгівельних контрактів від 20.07.1995 року №LJME-95-0617 та №LJME-95-0617-SP, укладених між Північним державним гірничо-збагачувальним комбінатом та фірмою “Сумітомо корпорейшн”(Японія).

Предметом угод від 19.07.1996 року №18/01-128, №18/01-129 є права та обов’язки сторін щодо обслуговування та погашення кредиту, залученого Укрексімбанком в рамках угоди про надання експортного кредиту для фінансування зовнішньо-торгівельних контрактів від 20.07.1995 року №LJME-95-0617 та №LJME-95-0617-SP відповідно щодо закупівлі великовантажних самоскидів, грейдерів, шинних маніпуляторів та запасних частин до гірничорудного обладнання на суму 452169000 японських ієн та 472545992 японських ієн відповідно.

Згідно з пунктами 9.1.2 угод від 19.07.1996 року №18/01-128, №18/01-129 у разі невиконання Позичальником своїх платіжних зобов’язань за цією угодою Мінфін забезпечує валютними коштами платежі, пов’язані з обслуговуванням та погашенням кредиту, наданого Позичальнику, згідно з затвердженим розкладом платежів.

Відповідач не забезпечував своєчасне надходження валютних коштів на відповідні рахунки Укрексімбанку для виконання своїх зобов’язань, у зв’язку з чим, платіжні зобов’язання погашалися Міністерством фінансів України за рахунок бюджетних коштів.

На виконання постанови Кабінету Міністрів України від 15.03.2006 року №315 “Про затвердження Порядку продажу прав вимоги погашення простроченої понад три роки заборгованості перед державою за кредитами, залученими державою або під державні гарантії, бюджетними позичками та фінансовою допомогою, наданою на поворотній основі ”ВАТ “Північний ГЗК” було оформлено прострочену заборгованість перед державним бюджетом простим векселем (серії АА №0298823) номінальною вартістю 758543937,06 японських ієн, який був переданий Міністерству фінансів України згідно акту прийому-передачі векселів №07 від 02.11.2006 року.

Згідно з інформацією ЗАТ “Українська міжбанківська валютна біржа” відбувся аукціон з продажу права вимоги-векселя, в результаті якого, вексель емітований ВАТ “Північний ГЗК” був проданий 30.11.2006 року, а отримані кошти зараховані в рахунок погашення заборгованості перед державою.

Державним казначейством України в обліку виконання державного бюджету зменшено заборгованість ВАТ “Північний ГЗК” на суму 14822521,23 грн., що за офіційним курсом НБУ на дату продажу векселя на аукціоні становило 758543937,06 японських ієн.

Доводи скаржника про погашення ним частини заборгованості шляхом видачі десяти простих векселів на суму 30000000 японських ієн не можуть бути прийняті судом в силу наступного:

09.11.2000 року Міністерством фінансів України та ВАТ “Північний ГЗК” був складений акт №071-2/ПГ прийому-передачі векселів. За вказаним актом відповідно до пункту 4 Порядку проведення відкритих аукціонів з продажу права вимоги за простроченою більше ніж два роки заборгованістю юридичних осіб-резидентів щодо відшкодування витрат Державного бюджету України, пов'язаних з виконанням гарантійних та кредитних зобов'язань Кабінету Міністрів України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28.09.2000 року №1475, частина заборгованості в 30000000 японських ієн перед державним бюджетом, яка виникла внаслідок виконання державою кредитних та гарантійних зобов’язань за іноземним кредитом, оформлена 10 простими векселями на загальну суму 30000000 японських ієн від 08.11.2000р. №№1291, 1290, 1289, 1288, 1287, 1286, 1285, 1284, 1283, 1282. Вказані векселя передані до Міністерства фінансів України.

Листом від 01.06.2005 року №31-05120-11-16/10842 Міністерство фінансів України повідомило ВАТ “Північний ГЗК” про те, що з урахуванням п.17 Порядку проведення відкритих аукціонів з продажу права вимоги за простроченою більше ніж два роки заборгованістю юридичних осіб-резидентів щодо відшкодування витрат Державного бюджету України, пов'язаних з виконанням гарантійних та кредитних зобов'язань Кабінету Міністрів України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28.09.2000р. №1475 заборгованість товариства перед бюджетом в сумі 30000000 японських ієн не погашена, оскільки кошти від продажу векселів не надійшли.

Згідно з ч.3 ст.4 Закону України „Про обіг векселів в Україні” умова щодо проведення розрахунків із застосуванням векселів обов'язково відображається у відповідному договорі, який укладається в письмовій формі. У разі видачі (передачі) векселя відповідно до договору припиняються грошові зобов'язання щодо платежу за цим договором та виникають грошові зобов'язання щодо платежу за векселем.

Умовами угод від 19.07.1996р. №18/01-128, №18/01-129 не було передбачено проведення розрахунків із застосуванням векселів.

Крім того, відповідно до пункту 17 Порядку проведення відкритих аукціонів з продажу права вимоги за простроченою більше ніж два роки заборгованістю юридичних осіб-резидентів щодо відшкодування витрат Державного бюджету України, пов'язаних з виконанням гарантійних та кредитних зобов'язань Кабінету Міністрів України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28.09.2000р. №1475 після надходження коштів від продажу векселя на спеціальний рахунок Державного казначейства заборгованість векселедавця перед державним бюджетом на номінальну суму векселя вважається погашеною. Державне казначейство повідомляє про це Мінфін та відповідний банк-агент.

Кошти від продажу векселів на загальну суму 30000000 японських ієн на спеціальний рахунок Державного казначейства не надходили, у зв’язку з чим, заборгованість не може вважатися погашеною.

Господарський суд дійшов правильного висновку, що фактичне списання ВАТ “Північний ГЗК” спірної суми заборгованості в бухгалтерському обліку товариства не свідчить про відсутність такої заборгованості перед бюджетом.

Стосовно посилань відповідача на закінчення строку позовної давності згідно з Женевською конвенцією 1930 року, ст.71 ЦК УРСР і ст.257 ЦК України слід зазначити, що оформлення ВАТ “Північний ГЗК” 10 простих векселів не свідчить про погашення заборгованості товариства перед бюджетом, а тому застосування відповідних положень Женевської конвенції 1930 року щодо строку платежу є неправомірним.

Матеріали справи свідчать про те, що виконання гарантійних зобов’язань Кабінету Міністрів України, що передбачено ст.17 Бюджетного кодексу України, здійснювалось за рахунок коштів державного бюджету і правовідносини, пов’язані з погашенням заборгованості є бюджетними, які регулюються Бюджетним кодексом України та законами України про державний бюджет на відповідний рік.

Згідно статті 2 Цивільного кодексу УРСР (в редакції 1963р.) до майнових відносин, основаних на адміністративному підпорядкуванні однієї сторони іншій, а також до податкових і бюджетних відносин цей Кодекс не застосовується.

Частиною 2 статті 1 Цивільного кодексу України встановлено, що до майнових відносин, заснованих на адміністративному або іншому владному підпорядкуванні однієї сторони другій стороні, а також до податкових, бюджетних відносин цивільне законодавство не застосовується, якщо інше не встановлено законом.

Враховуючи наведене є безпідставним застосування відповідачем загального строку позовної давності.

Слід також зазначити, що відповідач фактично виконав оскаржуване рішення суду, в добровільному порядку, погасивши 27.12.2007 року заборгованість по кредиту у розмірі 30 000 000 японських ієн, що за курсом НБУ станом на 27.12.2007 року складає 1 328 034,00 грн.

З огляду на викладене колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення господарського суду та задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Дніпропетровський апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу відкритого акціонерного товариства “Північний гірничо-збагачувальний комбінат”, м. Кривий Ріг, залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 17.04.2007 року у справі № 27/83-07(37/52) залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути

оскаржена в касаційному порядку до Вищого господарського суду України.

Головуючий суддя І.Л. Кузнецова

Суддя Т.А. Верхогляд

Суддя Л.О. Чимбар

Підписано в повному обсязі 03.03.2008 року.