СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

13 серпня 2008 р.

Справа № 18/24

Господарський суд Івано-Франківської області  у складі:

Судді  Б.П.Гриняка

При секретарі судового засідання А.С. Томашевській

розглянувши
матеріали

за позовом :
Регіонального відділення Фонду державного майна України  по Івано- Франківській області , вул. Січових
Стрільців , 15 , м. Івано-Франківськ , 76000

до відповідача- 1: Державного
лісопромислового підприємства " Прикарпатліс",АДРЕСА_1

до відповідача- 2:
Підприємця ОСОБА_1,АДРЕСА_1

про :
визнання недійсним Додатку від 25.12.2003р. та додаткової угоди від 01.08.2006
р. до

договору оренди державного майна №
14 - ДЛП від 01.09.2001р. та звільнення приміщень.

За участі представників сторін:

Від позивача:   Гайдей В.В., (довіреність № 01-14-01 від
10.01.2008 року ) - представник ;

Від відповідача-1:   не з»явилися;

Від
відповідача-2: не з»явилися;

ВСТАНОВИВ:  подано позовну заяву  про визнання недійсним Додатку від
25.12.2003р. та додаткової угоди від 01.08.2006 р. до договору оренди
державного майна № 14 - ДЛП від 01.09.2001р. та звільнення приміщень.

Позовні вимоги мотивовані тим, що            проведеною  регіональним відділенм Фонду державного майна
України перевіркою відповідності чинному законодавству договорів оренди
нерухомого майна, яке знаходиться на балансі державного лісогосподарського
підприємства "Прикарпатліс" за період з 01.01.04р. по 31.05.06р. встановлено,
що 01.09.2001р. між  підприємцем   ОСОБА_1 та
Державним  лісопромисловим  підприємством   « Прикарпатліс»укладено  договір
оренди державного  майна  №14-ДЛП.

Згідно умов Договору, орендодавець
передає, а орендар приймає у строкове платне користування державне майно -   -нежитлові
приміщення  площею  175,76
м.кв. ( приміщення  1 поверху,
торгового  залу  та приміщення
кухні)  в будівлі, що  перебуває на балансі  ДЛПП
«Прикарпатліс», за адресою  :
АДРЕСА_1, строком  з  01.09.2001 р. по 31.12.2001 р.

25 грудня 2003р. додатком № 2  до договору було внесено зміни до істотних
умов договору, а саме: збільшено розмір орендної плати та продовжено дію
договору до 31.12.2008р. 1.08.2006р. додатковою угодою до договору сторони
вдруге збільшили розмір орендної плати та продовжили дію договору до
31.12.2008р.

Вказані додатки позивач вважає  недійсними з наступних підстав.

Відповідно до п. 2  Методики
розрахунку  і порядку  використання
плати  за оренду   державного
майна, затвердженої  постановою
кабінету  Міністрів  України від
4 жовтня  1995  р. №786 у разі, коли орендодавцем   нерухомого
майна  ( будинки,  споруди, приміщення) є  державне
підприємство, організація, розмір орендної  плати
погоджується  з  органом, визначеним   в абзаці другому   ст. 5
Закону  України  «Про оренду
державного  та комунального  майна»- Фондом   державного
майна  України,  його
регіональним  відділенням.

Змінений   додатком
до договору  та  додатковою
угодою  розмір  орендної  плати
не   погоджувався  з регіональним  відділенням , тому  вони
укладені   всупереч   вищезазначеній  нормі
і  відповідно є  недійсними.

В обгрунтування своїх заперечень
позивач посилається на постанову Верховного Суду України    від
06.09.05  р.  у
справі  №3/505  « Про
визнання   недійсним  договору
оренди  та зобов»язання  звільнити
приміщення», в якій   зазначено,
що  погодження  розміру орендної  плати
з фондом  державного  майна
України  при укладенні  договорів
оренди  є  обов»язковим , а недотримання  цього порядку
є  підставою  для
визнання  договору  оренди
недійсним.

Інструктивним   листом
Фонду  державного  майна
України №10-16-12760  від  16.09.2004
р., який  відповідно  до ст.
2  Закону  України
«Про  оренду  державного та комунального майна»,  здійснює
державну  політику  у сфері
оренди  державного   майна
роз»яснює, що  державні   підприємства
після  набрання  чинності
Господарського  кодексу
України  не можуть  бути
орендодавцями  нерухомого   майна
понад  200 кв.м. на  одне
державне підприємство, а  у
разі  укладання  підприємствами договорів  оренди
до  200 кв.м. необхідно  отримати
погодження регіональним
відділенням  розрахунку  орендної
плати.

Крім того, збільшення   терміну
дії договору  не було  погоджено
органом  управління -Міністерством  промислової
політики України.

З огляду на викладене позивач
просить  суд  визнати
недійсними додаток  від  25.12.03
р. та додаткову  угоду  від 01.08.06 р. до договору  оренди
державного  майна№14  -ДЛП
від 01.09.01  р.. припинити його  дію на майбутнє   та зобов»язати  відповідача -2  звільнити
спірне нежитлове  приміщення.

Відповідач -1   позовні вимоги вважає   безпідставними , оскільки  відповідно до
п.2  ч.1   ст.
80  господарського   процесуального  кодексу України  є рішеня
господарського   суду  або іншого
органу  , який  в межах
своєї  компетенції   вирішив
господарський   спір  між
тими ж  сторонами, про той  же
предмет  і з тих  же  підстав, а саме  Постанова
Львівського  апеляційного  господарського  суду від
06.05.2008  року  по справі
№3/265  за позовом  РВФДМУ
по Івано-Франківській  області
до  ДЛП
№ Прикарпатліс», Приватного
підприємства  «Лія» (  підприємець
ОСОБА_1).

Відповідач-1 вказує на те, що
збільшуючи розмір   орендної  плати він
діяв  в межах  своєї
компетенції, передбаченої
положеннями  Статуту  підприємства, затвердженого  Мінпромполітики   України
і зареєстрованого
Івано-Франківським   міськвиконкомом,
ст. 5, 17 Закону  України  «Про оренду
державного та  комунального  майна», а
також  умов  вказаного
договору- при внесенні  в
нього  змін.

Відповідач-1 зазначив, що  засновником
ДЛП  «Прикарпатліс» є  Мінпромполітики  України
відповідно  до наказу  №22
від   22.05.2001  року, згідно
якого  вказаний  адмінбудинок
переданий  на баланс   і повне
господарське  відання  ДЛП
«Прикарпатліс».

На укладення  вказаного договору  оренди
та продовження  його дії   Мінпромполітики  України як власник  майна
надав Дозвіл  №10/4-3-147  від
28.09.2001  р., а в
подальшому   також  Дозвіл
№10/7-3-199 від 30.01.2007 р..

Відповідач -1 стверджує, що  розмір орендної  плати
визначено   і в подальшому   змінено
відповідно  до   вимог
п. 17  та п. 8  Методики
розрахунку  і  порядок використання   плати за оренду   державного
майна, затвердженої
Постановою  Кабінету
Міністрів  України  №786 від 04.10.1995  р..

Погодження  первісного
і  зміненого  розміру
орендної  плати   спершу
отримано  в РВ  ФДМУ
по Івано-Франківській   області,
про що свідчить   відповідні  написи
від  15  жовтня
2001  року  на відповідних   договорі
та  розрахунку до нього.

Про погодження   подальших
змін розміру орендної   плати , а
також  продовження  дії
даного  Договору  ДЛП  «
Прикарпатліс» неодноразово
звертався   листами 33-ДЛП  від
26.02.2004  р., №106-ДЛП  від
31.08.2006  р. та  №11-ДЛП
від  19.09.2006 р. до РВ   ФДМУ по
Івано-франківській   області ,
однак  останнє   в наданих
відповідях  №08/443  від
18.03.2004  р., №08/2339  від
05.10.2006  р. ні відмовило в погодженні
,  ні
погодило  розмір   орендної
плати, а тільки , фактично
відтермінувало  свою   відповідь
з причин,  які законодавець  не визначає
такими, що  зупиняють  дію договірних   відносин.

Посилання  позивача
на інструктивний   лист  ФДМУ від
16.09.2004  р. №10-16-12760
відповідач-1  важає   необгрунтованим,  оскільки він
не є  нормативно-правовим  актом.

Суд, дослідивши   матеріали
справи,  заслухавши  пояснення
сторін, погоджується  із
доводами  позивача і  суд
приходить  до  висновку
про   задоволення позову.

При цьому  суд
керується  наступним:

Статтею 11 Цивільного  кодексу
України визначено, що підставами виникнення цивільних прав та
обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно статті 215 Цивільного кодексу України, підставою недійсності
правочину є недодержання в момент вчинення стороною (сторонами) вимог, які
встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього
Кодексу; зокрема, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, актам
цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства, особа, яка
вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності,
волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній
волі, правочин має спрямовуватись на реальне настання обумовлених ним правових
наслідків.

При цьому, згідно ч. 2 ст.
236 ЦК України якщо за недійсним правочином права та обов'язки передбачалися
лише на майбутнє, можливість настання їх у майбутньому припиняється.

Враховуючи, що оспорюваний договір
оренди укладено без врахування вимог діючого законодавства, а тому його слід
визнати недійсним, а з врахуванням природи орендних відносин, коли неможливо
повернути спожиті орендарем послуги по оренді приміщення дія такого договору
припиняється на майбутнє.

Оскільки, згідно  ст.
216  Цивільного  кодексу
України  недійсний  правочин
не створює   юридичних  наслідків, то
у відповідача-2  відсутні  будь-які
підстави для  користуванням
нежитловим  приміщенням  загальною
площею  175,8  кв.м., що
розташоване  за адресою: АДРЕСА_1.

При укладенні оспорюваного договору,
були порушені вимоги п. 2 Методики розрахунку і порядку використання плати за
оренду державного майна, затвердженої постановою КМ України від 04.10.95р. № 7
8 6 з подальшими змінами, яка містить вимогу щодо обов'язкового затвердження РВ
ФДМ України по Івано-Франківській області розміру орендної плати за оренду
державного майна, оскільки змінений
додатком   до договору   та додатковою  угодою
розмір  орендної  плати з позивачем не погоджено. Листом №
33-ДЛП від 26.02.04р., № 106-ДЛП від 31.08.2006р. та № 111-ДЛП від
19.09.2006р.  відповідач-1 звертався до
позивача за затвердженням вартості орендної плати, визначеної додатком № 2 до
договору оренди, проте листи залишені без задоволення. А відтак відсутні
підстави вважати погодженим з РВ ФДМУ по Івано-Франківській області розмір
орендної плати, докази фактичного погодження не представлено і в судове
засідання .

Заперечення сторін судом до уваги не
приймається,  оскільки всі вони не
спростували того факту, що при визначенні розміру орендної плати сторонами  не допущено порушень вимог діючого
законодавства.

Судові  витрати по справі  розділити порівну між відповідачем - 1  та відповідачем-2.

На підставі  наведеного, керуючись ст. 8, 124 Конституції
України,  ст.ст.203, 215 Цивільного
кодексу,  ст.5 ЗУ "Про оренду
державного та комунального майна", ст. 82-85, Господарського
процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В  :

позов задоволити.

Визнати  недійсними
Додаток  від  25.12.03
р.  та Додаткову  угоду
від  01.08.06  р. до договору  оренди
державного  майна  №14 -ДЛП
від  01.09.01  р., укладені
між  відповідачами  , та
припитити  дію  договору
оренди  на майбутнє.

Звільнити  відповідачем-2  нежитлові
приміщення   адміністративної  будівлі
площею   175,76  кв.м. ( приміщення  1 поверху
, торгового  залу   та приміщення  кухні), що
перебуває на балансі
відповідача-1  , та
розташовані  за адресою  : вул. Василіянок, 48  в м. Івано-Франківську.

Стягнути з Державного
лісопромислового підприємства " Прикарпатліс",АДРЕСА_1, ( код
05424822)  на користь Державного бюджету
міста Івано-Франківська р/р 0002 (код платежу 22090200) -42,50  грн.
державного мита.

Стягнути з Державного
лісопромислового підприємства " Прикарпатліс",АДРЕСА_1, ( код
05424822)  на користь Державного бюджету
міста Івано-Франківська р/р0002 (код платежу 22050000) - 59,00 грн.
витрат на інформаційно-техніче забезпечення судового процесу.

Стягнути з Підприємця
ОСОБА_1,АДРЕСА_1, ( код НОМЕР_1)  на
користь Державного бюджету міста Івано-Франківська р/р 0002 (код
платежу 22090200) -42,50  грн.  державного мита.

Стягнути з  Підприємця ОСОБА_1,АДРЕСА_1, ( код
НОМЕР_1)  на користь Державного бюджету
міста Івано-Франківська р/р0002 (код платежу 22050000) - 59,00 грн.
витрат на інформаційно-техніче забезпечення судового процесу.

Накази видати після  набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання.

СУДДЯ
Б.П.ГРИНЯК

Виготовлено
в АС "Діловодство суду"

________________
Дейчаківська Ольга Степанівна