ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2008 р.

№ 3/326/07

Вищий господарський суд України у складі: суддя Селіваненко В.П.–головуючий, судді Бенедисюк І.М. і Львов Б.Ю.

розглянув касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю “Мале спільне підприємство “Незалежна телекомпанія “Норма-центр”, м. Миколаїв (далі –Незалежна телекомпанія “Норма-Центр”)

на постанову Одеського апеляційного господарського суду від 04.10.2007

зі справи № 3/326/07

за позовом акціонерного товариства закритого типу “Українська незалежна ТВ-корпорація”, м. Київ (далі –АТЗТ “Українська незалежна ТВ-корпорація”)

до Незалежної телекомпанії “Норма-Центр”

про стягнення 4 000 000 грн.

Судове засідання проведено за участю представників сторін:

АТЗТ “Українська незалежна ТВ-корпорація” –Зайоми О.А.,

Незалежної телекомпанії “Норма-Центр” –Арбатського О.В.

За результатами розгляду касаційної скарги Вищий господарський суд України

ВСТАНОВИВ:

АТЗТ “Українська незалежна ТВ-корпорація” звернулося до господарського суду Миколаївської області з позовом до Незалежної телекомпанії “Норма-Центр” про: визнання дій відповідача з публічного сповіщення телесеріалу “Брати по-різному” шляхом його ретрансляції (трансляції) у власній мережі кабельного телебачення для загального відома серед своїх абонентів неправомірними; стягнення з відповідача на користь позивача компенсації за порушення виключних майнових авторських прав на зазначений телесеріал на загальну суму 4 000 000 грн., що становить 10 000 мінімальних розмірів заробітної плати; зобов’язання відповідача припинити трансляцію (ретрансляцію) в належній йому мережі кабельного телебачення телепрограм телеканалу “Рен ТВ”.

Ухвалою господарського суду Миколаївської області від 02.08.2007 (суддя Смородінова О.Г.) позов залишено без розгляду з посиланням на пункт 5 частини першої статті 81 Господарського процесуального кодексу України (далі –ГПК України). Зазначений судовий акт мотивовано невиконанням позивачем вимог ухвал суду від 12.06.2007 та від 05.07.2007 щодо надання розгорнутого та обґрунтованого розрахунку заявленої до стягнення суми компенсації за порушення виключних майнових авторських прав.

Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 04.10.2007 (колегія суддів у складі: суддя Мишкіна М.А. –головуючий, судді Воронюк О.Л., Лашин В.В.) ухвалу місцевого господарського суду від 02.08.2007 скасовано, справу передано для розгляду господарського суду Миколаївської області у зв’язку з неправильним застосуванням судом першої інстанції приписів пункту 5 частини першої статті 81 ГПК України.

Незалежна телекомпанія “Норма-Центр” звернулася до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить постанову апеляційного господарського суду скасувати, а ухвалу місцевого господарського суду зі справи залишити без змін, посилаючись на порушення приписів статті 69 ГПК України щодо строків розгляду спору зі справи.

У відзиві на касаційну скаргу АТЗТ “Українська незалежна ТВ-корпорація” заперечує проти доводів скарги і просить судові рішення зі справи залишити без змін.

Перевіривши правильність застосування господарськими судами норм матеріального і процесуального права, заслухавши пояснення представників сторін, Вищий господарський суд України дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення касаційної скарги з урахуванням такого.

Згідно з пунктом 5 частини першої статті 81 ГПК України господарський суд залишає позов без розгляду, зокрема, якщо позивач без поважних причин не подав витребувані господарським судом матеріали, необхідні для вирішення спору.

Водночас відповідно до абзацу другого частини першої статті 52 Закону України “Про авторське право та суміжні права” при порушеннях будь-якою особою авторського права і (або) суміжних прав, передбачених статтею 50 цього Закону, недотриманні передбачених договором умов використання творів і (або) об’єктів суміжних прав, використанні творів і об’єктів суміжних прав з обходом технічних засобів захисту чи з підробленням інформації і (або) документів про управління правами чи створенні загрози неправомірного використання об’єктів авторського права і (або) суміжних прав та інших порушеннях особистих немайнових прав і майнових прав суб’єктів авторського права і (або) суміжних прав суб’єкти авторського права і (або) суміжних прав мають право подавати позови про відшкодування збитків (матеріальної шкоди), включаючи упущену вигоду, або стягнення доходу, отриманого порушником внаслідок порушення ним авторського права і (або) суміжних прав, або виплату компенсацій.

За приписами частини другої цієї ж статті замість відшкодування збитків чи стягнення доходу, суд зобов’язаний у встановлених пунктом “г” цієї частини межах (у розмірі від 10 до 50 000 мінімальних заробітних плат) визначити розмір компенсації, враховуючи обсяг порушення та (або) наміри відповідача.

В абзаці другому пункту 33 рекомендацій президії Вищого господарського суду України від 10.06.2004 № 04-5/1107 “Про деякі питання практики вирішення спорів, пов’язаних із захистом прав інтелектуальної власності” зазначено, що у вирішенні відповідних спорів господарським судам слід мати на увазі, що компенсація підлягає виплаті у разі доведення факту порушення майнових прав суб’єкта авторського права і (або) суміжних прав, а не розміру заподіяних збитків; таким чином, для задоволення вимоги про виплату компенсації достатньо наявності доказів вчинення особою дій, які визнаються порушенням авторського права і (або) суміжних прав.

Під час визначення суми такої компенсації господарський суд має дослідити об’єктивні критерії, що можуть свідчити про орієнтовний розмір шкоди, завданої неправомірним використанням об’єкта авторського права, та в даному випадку з’ясувати: суму можливої винагороди за анало гічне використання спірного твору на умовах ліцензійного договору, яка встановлюва лася суб’єктом авторських прав за попередніми угодами або відповідає усталеній практи ці в даній сфері; обсяг порушення (одноразове чи багаторазове використання спірних об’єктів) тощо.

З урахуванням наведеного апеляційний господарський суд дійшов вірного висновку про те, що витребувані місцевим господарським судом розгорнуті розрахунки суми компенсації за порушення авторських прав не є єдиною обставиною, на якій може ґрунтуватися рішення зі справи, а відтак підстави для залишення позову без розгляду відповідно до пункту 5 частини першої статті 81 ГПК України відсутні.

Твердження скаржника про порушення строків вирішення спору зі справи є помилковим, оскільки суперечить приписам статті 69 ГПК України та встановленим апеляційним господарським судом фактичним обставинам справи.

Відповідно до частин першої та третьої статті 69 ГПК України спір має бути вирішено господарським судом у строк не більше двох місяців від дня одержання позовної заяви; у виняткових випадках голова господарського суду чи заступник голови господарського суду має право продовжити строк вирішення спору, але не більш як на один місяць.

В оскаржуваній постанові апеляційного господарського суду зазначено, що:

- провадження у справі порушено 11.05.2007;

- ухвалою голови господарського суду Миколаївської області від 09.07.2007 строк вирішення спору було продовжено на один місяць –до 07.08. 2007.

Ухвалою господарського суду Миколаївської області від 02.08.2007 провадження у справі закінчено –шляхом залишення позову без розгляду –у строк, визначений статтею 69 ГПК України.

За наведених обставин оскаржувана постанова апеляційного господарського суду є законною і обґрунтованою, а доводи касаційної скарги не спростовують висновків апеляційного господарського суду.

Керуючись статтями 1117, 1119 – 11111 ГПК України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Постанову Одеського апеляційного господарського суду від 04.10.2007

зі справи № 3/326/07 залишити без змін, а касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю “Мале спільне підприємство “Незалежна телекомпанія “Норма-центр” –без задоволення.

Суддя В. Селіваненко

Суддя            І. Бенедисюк

Суддя Б. Львов