ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

04.08.08

Справа № 15/346-08.

за
позовом Регіонального відділення фонду державного майна України по Сумській
області

до
відповідача Приватного підприємця ОСОБА_1, м. Шостка

про
стягнення 743 грн. 68 коп.

СУДДЯ
Резниченко О.Ю.

За
участю представників сторін:

Від
позивача:    Фролова О.П., довіреність
№16 від 05.03.08р.

Від
відповідача: не з'явився

Суть спору: Позивач просить стягнути з
відповідача 743 грн. 68 коп. заборгованості, а саме 714 грн. 92 коп. боргу по
орендній платі згідно договору оренди державного майна №715 від 31.10.2005р. за
період 01.02.2008р. по 30.06.2008р. та пеню в сумі 28 грн. 76 коп. за
період  з 13.02.2008р. по 14.07.2008р.

Відповідачем в судове засідання подано
відзив на позовну заяву в якому він проти позову заперечує, пояснює, що дійсно
між ним та позивачем 30.10.2005р. був укладений договір оренди №715  нерухомого майна - вбудованого нежитлового
приміщення площею 29,2 кв.м., розташованого на першому поверсі п'ятиповерхового
будинку гуртожитку по вул. Короленко, 38 в м. Шостка Сумської області, яке
належало Шосткинському казенному заводу “Зірка”, строком до 29.10.2006р.

Перед закінченням строку дії вищевказаного
договору оренди відповідач звернувся до регіонального відділення Фонду
державного майна України по Сумський області з листом про поновлення дії
вищевказаного договору, але отримав відповідь, що питання поновлення дії
договору оренди державного майна буде вирішувати орган, уповноважений управляти
цим державним майном -Міністерство державної політики України. А від казенного
заводу “Зірка” відповідач дізнався про те, що приміщення, в якому він орендував
його частину списано, як непридатне для подальшого користування та реалізовано
як будматеріали  (продано товариству з
обмеженою відповідальністю «Гора-Н».

Також відповідач подав клопотання в якому
просить справу розглянути без його участі.

Розглянувши матеріали справи,  суд

ВСТАНОВИВ:

31.10.05р.
між позивачем та відповідачем був укладений договір оренди державного
майна №715, відповідно до п. 1.1 вказаного договору орендодавець передає, а
орендар приймає в строкове платне користування вбудоване нежитлове приміщення
площею 29,2 кв.м., розташованого на першому поверсі п'ятиповерхового будинку
гуртожитку по вул. Короленко, 38, в м. Шостка Сумської області, що знаходяться
на балансі Шосткинського казенного заводу «Зірка», (балансоутримувач) вартість
якого визначена відповідно звіту з оцінки майна і становить 10450 грн. 00 коп.
для розміщення магазину непродовольчих товарів.

Відповідно до п.п. 5.2 договору оренди
державного майна орендар зобов'язався своєчасно та в повному обсязі сплачувати
орендну плату.

Пункт 3.3. договору оренди №715 від
31.10.2005р. передбачає, що орендна плата перераховується до державного бюджету
та балансоутримувачу у співвідношенні 70% до 30% щомісячно не пізніше 12 числа
місяця, наступного за звітним місяцем. Копія платіжного доручення з відміткою
банку про сплату надсилається орендарем до 15 числа орендодавцеві.

Відповідач проти позовних вимог заперечує,
зазначає, що додатковий договір про продовження строку дії договору оренди
державного майна №715 від 31.10.2005р., між позивачем та відповідачем не
укладався, а договір припинив свою дію 29.10.2006р., тому відповідач просить
відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог.

Суд, розглянувши матеріали справи,
вважає, що позовні вимоги є необґрунтованими та не підлягають задоволенню з
огляду на наступне:

Договір оренди державного майна №715 від
31.10.2005р., укладався між позивачем та відповідачем, на строк до 29.10.2006р.
(п. 10.1 договору). Балансоутримувачем орендованого приміщення був Шосткинський
казенний  завод «Зірка».

Додаткові угоди на продовження дії
вказаного договору між позивачем та відповідачем укладені не були.  Тобто, договір оренди державного майна №715
від 31.10.2005р. припинив свою дію 29.10.2006р.

Відповідачем пояснено, що  перед закінченням строку дії вищевказаного
договору оренди відповідач звернувся до регіонального відділення Фонду
державного майна України по Сумський області з листом про поновлення дії
вищевказаного договору, але отримав відповідь, що питання поновлення дії
договору оренди державного майна буде вирішувати орган, уповноважений управляти
цим державним майном -Міністерство державної політики України. А від казенного
заводу “Зірка” відповідач дізнався про те, що приміщення, в якому він орендував
його частину списано, як непридатне для подальшого користування та реалізовано
як будматеріали  (продано товариству з
обмеженою відповідальністю «Гора-Н».

Позивач же звернувся з позовом до суду, в
якому просить стягнути з відповідача 743 грн. 68 коп. заборгованості, а саме
714 грн. 92 коп. боргу по орендній платі згідно договору оренди державного
майна №715 від 31.10.2005р. за період 01.02.2008р. по 30.06.2008р. та пеню в
сумі 28 грн. 76 коп. за період  з
13.02.2008р. по 14.07.2008р.

Відповідно ж  до ст. 1, 21 Господарського процесуального
кодексу України  підприємства, установи,
організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які
здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в
установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності, мають
право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю
господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і
охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом
заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Тобто,
позивач просить стягнути заборгованість за період коли між сторонами договір
оренди державного майна вже припинив свою дію, і відповідачем не було порушено
жодних прав позивача.

Крім
цього, суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до ч. 2 ст. 35 ГПК
України факти, встановлені рішенням господарського суду під час розгляду однієї
справи, не доводяться знову при вирішенні інших спорів, в яких беруть участь ті
самі сторони.

В господарському суді Сумської області
слухалася справа №10/113-08 за позовом Казенного підприємства Шосткінський
казенний завод “Зірка”, м. Шостка до відповідача Товариства з обмеженою
відповідальністю “Гора-Н”, м. Київ, про примусове розірвання договору
купівлі-продажу від 04.12.2006р. в процесі розгляду якої було встановлено, що
сторонами у справі №10/113-08 04.12.2006р. укладено договір купівлі-продажу
будівельних матеріалів, що є будівлею списаного гуртожитку по вул. Короленко,
38 і мала бути за умовами цього договору розібрано покупцем, т.б. відповідачем
у справі. Актом приймання-передачі від 28.02.2007р. предмет договору
купівлі-продажу був переданий відповідачеві. Ухвалою суду від 22.04.2008р.
вищезазначений позов був залишений без розгляду.

Таким чином, приміщення, що орендувалося
відповідачем по даній справи за договором оренди державного майна, як
вбачається з вищевикладеного, у грудні 2006 року згідно договору
купівлі-продажу було продано іншому власникові - Товариству з обмеженою відповідальністю
“Гора-Н”.

Відповідно
до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести  ті обставини, на які вона посилається як на
підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу.

Тому,
враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про необґрунтованість позовних
вимог  та відмову в задоволенні позову.

На
підставі викладеного, керуючись ст. ст. 82, 84, 85 Господарського
процесуального кодексу України суд, -

ВИРІШИВ:

1.
В задоволенні позову - відмовити.

СУДДЯ
О.Ю. Резниченко

В
судовому засіданні оголошена вступна та резолютивна частина рішення.

Повний
текст рішення підписано 06.08.08 р.