ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ
=======================================================================
УХВАЛА

"06" жовтня 2008 р.

м. Миколаїв

Господарський суд Миколаївської
області

у складі судді Гриньової Т.В.,
розглянувши матеріали

за позовом товариства з обмеженою
відповідальністю “Прометей Агро”,

54001, м. Миколаїв, вул.
Потьомкінська, 116-а,

до Миколаївської міської ради,

54027, м. Миколаїв, вул.
Адміральська, 20,

та Державного комітету по земельних
ресурсах в Миколаївській області,

м. Миколаїв, вул. В. Морська, 38,

третя особа -ОСОБА_1,

АДРЕСА_1,

про
скасування п. 4 рішення Миколаївської міської ради від 04.07.2007р. № 13/69 та

визнання
державного акту на право приватної власності на земельну ділянку

недійсним,
-

Встановив:

Товариство з обмеженою
відповідальністю “Прометей Агро” звернулося до господарського суду
Миколаївської області з позовною заявою про скасування пункту 4 рішення
Миколаївської міської ради від 04.07.2007р. № 13/69, а також про визнання
недійсним державного акту на право приватної власності від 04.07.2007р. на
земельну ділянку по вул. Потьомкінській, 116, виданого на ім'я ОСОБА_1 для
здійснення будівництва центру дозвілля за адресою: м. Миколаїв, вул.
Потьомкінська, 116. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на
порушення відповідачем при прийняті оскаржуваного рішення вимог Земельного
кодексу України та містобудівного законодавства. При цьому позовну заяву подано
до суду на підставі ст. ст. 2, 4, 7 ГПК України.

Відповідно до ст. 12 ГПК України
господарським судам підвідомчі: 1) справи у спорах, що виникають при  укладанні, зміні, розірванні і виконанні
господарських договорів, у тому числі щодо приватизації майна, та з інших
підстав, крім: спорів про приватизацію державного житлового фонду; спорів, що
виникають при погодженні стандартів
та  технічних умов;спорів про  встановлення цін на продукцію (товари),  а також тарифів на послуги  (виконання
робіт),  якщо  ці
ціни  і  тарифи відповідно  до
законодавства не можуть бути встановлені за угодою сторін;  спорів, що
виникають  із   публічно-правових   відносин
та віднесені   до   компетенції
Конституційного   Суду  України
та адміністративних судів; інших спорів, вирішення яких відповідно до
законів України та міжнародних договорів України віднесено до відання інших
органів; 2) справи про банкрутство; 3) справи
за  заявами  органів
Антимонопольного  комітету
України,  Рахункової  палати
з  питань,  віднесених законодавчими актами до їх
компетенції; 4)  справи,  що
виникають  з корпоративних
відносин у спорах між господарським
товариством  та  його
учасником  (засновником,
акціонером),  у  тому
числі  учасником,  який вибув,
а також між учасниками (засновниками, акціонерами) господарських
товариств, що пов'язані  із створенням,  діяльністю,
управлінням та припиненням діяльності цього товариства, крім трудових
спорів.

З 1 вересня 2005 року введений в
дію Кодекс адміністративного судочинства України.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 3
Кодексу адміністративного судочинства України термін “справа  адміністративної  юрисдикції” (далі - адміністративна справа) у
вказаному Кодексі вживається в такому значенні: справа адміністративної  юрисдикції” (далі - адміністративна справа) -
переданий на вирішення адміністративного суду
публічно-правовий  спір,  у
якому хоча б однією зі сторін є орган
виконавчої  влади,  орган
місцевого  самоврядування,  їхня посадова чи службова особа або інший
суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі  законодавства,  в
тому  числі  на виконання делегованих повноважень.

Згідно з приписами ст. 17 Кодексу
адміністративного судочинства компетенція адміністративних судів поширюється
на: спори фізичних чи юридичних осіб із
суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових
актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності; спори з
приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з
публічної служби; спори між суб'єктами владних повноважень з приводу реалізації
їхньої компетенції у сфері управління, у тому числі делегованих  повноважень, а також спори, які виникають з
приводу укладання та виконання адміністративних договорів; спори за
зверненням  суб'єкта  владних повноважень у випадках, встановлених
законом; спори  щодо правовідносин, пов'язаних
з виборчим процесом чи процесом референдуму.

З огляду на викладене, виходячи із
складу сторін, а також змісту позовних вимог, суд дійшов висновку, що їх не
належить розглядати в порядку господарського судочинства. Даний спір, що виник
із публічно-правових відносин та віднесений до компетенції адміністративних
судів - не підвідомчій господарським судам.

Отже у прийнятті позовної заяви
слід відмовити, на підставі п. 1 ст. 62 ГПК України, оскільки заява не підлягає
розгляду в господарських судах України.

Керуючись пунктом 1 статті 62 Господарського
процесуального кодексу України, суддя,  -

УХВАЛИВ:

1.          У прийнятті позовної заяви
відмовити.

2.          Позовні матеріали повернути позивачу.

Суддя

Т.В.Гриньова