ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18
вересня 2008 р.

Справа
№ 2/6

Господарський суд
Івано-Франківської області у складі:

Судді Круглової Олени
Микитівни

При секретарі судового
засідання Шунтов О.М.

розглянувши у відкритому
судовому засіданні справу

за позовом  ВАТ "Прикарпаттяобленерго", вул.
Індустріальна,34, м. Івано-Франківськ

в особі його
відокремленого підрозділу Лисецького РЕМ,
вул. С.Стрільців, 4, смт.Лисець, Тисменицький район, Івано-Франківська
область,77455

до відповідача  ПП ОСОБА_1, АДРЕСА_1;

фактична адреса:
АДРЕСА_2.

про стягнення 2627,50
грн. основного боргу, 311,27 грн. пені, 508,18 грн. інфляційних та 51,81 грн. 3
% річних.

за участю представників:

від позивача: Павлюк О.В.
- юрист, (довіреність №887 від 27.09.07р.)

від відповідача:  не з'явилися.

Представник
позивача в засіданні суду заявлені позовні вимоги підтримав.

Відповідач
в засідання суду 18.09.08 не з"явився, ухвала суду від 28.05.08 повернута
відділенням поштового зв"язку з відміткою "за терміном
зберігання", хоча вказана ухвала була направлена відповідачу за місцем
його реєстрації, згідно довідки №477847 з Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців. У відзиві на позов за вх.№3555 від 15.05.08
відповідач позов не визнав, з посиланням на те, що ним з 01.07.07 припинено
господарську діяльність.

Відповідно
до пункту 3.5.11 Інструкції з діловодства в господарських судах України,
затвердженою наказом Вищого господарського суду України від 10.12.2002 № 75 (з
подальшими змінами), перший, належним чином підписаний, примірник
процесуального документа (ухвали, рішення, постанови) залишається у справі; на
звороті у лівому нижньому куті цього примірника проставляється відповідний
штамп суду з відміткою про відправку документа, що містить: вихідний
реєстраційний номер, загальну кількість відправлених примірників документа,
дату відправки, підпис працівника, яким вона здійснена.

Дана відмітка, за умови,
що її оформлено відповідно до наведених вимог названої Інструкції, є
підтвердженням належного надсилання копій процесуального документа сторонам та
іншим учасникам судового процесу.

Водночас до повноважень
господарських судів не віднесено з'ясування фактичного місцезнаходження
юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу
на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Тому відповідні процесуальні
документи надсилаються господарським судом згідно з поштовими реквізитами
учасників судового процесу, наявними в матеріалах справи, хоча в даній справі
судом з"ясовувалось місце реєстрації відповідача (довідка №477847 з
Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців) та
повідомлялось відповідача про дату, час та місце розгляду справи
телефонограмами.

Слід
зазначити, що розгляд справи неодноразово відкладався в зв"язку з неявкою
відповідача та його клопотаннями про відкладення розгляду справи, який про
дату,час та місце розгляду справи повідомлявся як ухвалами суду так і
телефонограмами, враховуючи, що ухвали повертались відділенням поштового
зв"язку з відміткою "за терміном зберігання". За клопотанням
відповідача ухвалою суду від 28.05.08 строк вирішення спору був продовжений до
01.10.08 та розгляд справи було відкладено на 18.09.08.

Вищенаведене
свідчить про зумисне затягування часу відповідачем.

Відповідно
до ч. 3 ст. 22 ГПК сторони зобов'язані добросовісно користуватися належними
їм  процесуальними  правами, виявляти взаємну повагу до прав і
охоронюваних законом   інтересів другої
сторони, вживати заходи до всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх
обставин справи.

За
таких обставин, згідно ст.75 ГПК України та ст.6 Конвенції про захист прав людини
і основоположних свобод,  суд  вважає за можливе розглянути справу без
участі повноважного представника відповідача за наявними в ній матеріалами,
запобігаючи, одночасно, безпідставному затягуванню розгляду спору та сприяючи
своєчасному поновленню порушеного права.

Розглянувши
матеріали справи, вислухавши представника позивача судом,

встановлено:

Позивач
звернувся до суду з позовною заявою за Вх.№91 від 11.01.08 про стягнення з
відповідача   2627,50 грн. основного
боргу, 311,27 грн. пені, 508,18 грн. інфляційних та         51,81 грн. 3 % річних за період
прострочки з грудня 2007 по квітень 2008. з врахуванням заяви за вх.№3563 від
15.05.08 про збільшення позовних вимог. Враховуючи закріплений ст. 129
Конституції України принцип диспозитивності учасників судового процесу,
зокрема, диспозитивний характер прав позивача, які визначено ст. 22 ГПК
України, щодо права позивача до прийняття рішення збільшити розмір позовних
вимог, суд задовольнив клопотання і розглядає справу відповідно до збільшених
позовних вимог.

Позовні
вимоги слід визнати обгрунтованими і такими, що підлягають до задоволення, а
зеперечення відповідача безпідставними, враховуючи наступне:

Між
ВАТ «Прикарпаттяобленерго»в особі філії Лисецького району електричних мереж
(надалі - Позивач) та Підприємцем ОСОБА_1 укладено договір № 945 про постачання
електоричної енергії від 08 вересня 2005 року. Згідно із умовами договору
Споживач зобов'язується сплачувати за використану електричну енергію та
потужність, а також вносити всі інші платежі за розрахунковий період згідно з
діючими в цей період тарифами, індексом цін та умовами Договору. При виконання
договірних умов, сторони зобов”язалились керуватись Законом України “Про
електроенергетику”, Правилами користування електричною енергією, Постановами
Кабінету Міністрів України (п.2.1 Договору).

Згідно
з ч. 2 ст. 26 Закону України «Про електроенергетику» споживач електроенергії
зобов'язаний додержуватись вимог нормативно-правових документів, зокрема
Порядку постачання електроенергії споживачам, затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України № 441 від 24.03.1999р. із змінами згідно постанов КМУ № 475
від 09.04.2002 р. та № 473 від 16.06.2005р., а також Договору про постачання
електричної енергії.

Відповідно
до пункту 5.1. Правил користування електричною енергією, затверджених
постановою НКРЕ від 17.10.2005р. № 910, договір про постачання електричної
енергії є основним документом, який регламентує відносини між постачальником
електричної енергії за регульованим тарифом і споживачем та визначає зміст
правових відносин, прав та обов'язків сторін.

Згідно
п.2.3.3 Договору, споживач щомісячно 24 числа календарного місяця повинен
направляти представника у відділ збуту відповідного районного підрозділу
Постачальника електричної енергії для подання додатку 6 «Акт про обсяги
переданої споживачу електричної енергії за розрахунковий період», який є
невід"ємною частиною договору, одержання відповідних рахунків на оплату та
надання Постачальнику електричної енергії документів, що підтверджують оплату у
розрахунковому періоді.

При
невчасній подачі додатку 6 «Акт про обсяги переданої споживачу електричної
енергії за розрахунковий період» він вважається неподаним. При його відсутності
Постачальник електричної енергії, до дати оформлення двостороннього акту про
покази розрахункових засобів обліку, проводить нарахування за середньодобовим
обсягом споживання за перший розрахунковий
період   та   за
добутком   приєднаної  потужності
на   час роботи підприємства
протягом розрахункового періоду за наступні розрахункові періоди без наступного
перерахунку.

Як
вбачається з матеріалів справи Підприємець ОСОБА_1 за серпень 2007р. не надала
енергопостачальнику Акту про обсяги переданої споживачу електричної енергїї за
розрахунковий період, то обсяг споживання електричної енергії в цьому місяці
споживачу було проведено шляхом нарахування добутку приєднаної потужності на
час роботи підприємства протягом розрахункового періоду.  31.08.2007 споживачеві було направлено повідомлення
про припинення електричної енергії та рахунок за електроенергію № 945/1 від
30.08.2007р. за серпень 2007р, в сумі - 2627,50грн.

На
час розгляду справи в суді вказаний рахунок відповідачем не оплачений.

Заперечення
відповідача, що ним з 01.07.07 припинено господарську діяльність є
безпідставними, оскільки  в матеріалах
справи міститься довідка №477847 з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців (а.с.50), яка свідчить про державну реєстрацію
фізичної особи-підприємця відповідача. Відповідно до ч.3 ст.46  Закону України  "Про державну реєстрацію юридичних осіб
та фізичних осіб - підприємців" фізична особа позбавляється статусу
підприємця з дати внесення до Єдиного державного реєстру запису про державну
реєстрацію припинення підприємницької діяльності фізичної особи -
підприємця.  Такий запис в довідці
відсутній та на день розгляду справи суду доказів припинення реєстрації  не подано .

Відповідно
до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов"язання має виконуватись
належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу.

Згідно
ст. 193 Господарського кодексу України, суб"єкти господарювання та інші
учасники господарських відносин повинні виконувати господарські
зобов"язання належним чином відповідно до Закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов"язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Слід
визнати обгрунтованими вимоги позивача щодо стягнення 311,27 грн. пені,         508,18 грн. інфляційних та 51,81 грн.
3 % річних за період прострочки оплати з грудня 2007 по квітень 2008., оскільки
така відповідальність передбачена п.9 Додатку 2 до Договору  від 08.09.05р. та    ст.ст. 549,625 Цивільного кодексу України .

Згідно
із ст. 549 Цивільного кодексу України, пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов"язання за кожен
день прострочення виконання.

Відповідно
до ч.2 ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також
три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не
встановлений договором або законом.

Відповідно  до ст.33 ГПК України  кожна сторона
повинна   довести  ті обставини, на  які
вона  посилається   як
на  підставу   своїх
вимог і  заперечень .

На
час  розгляду справи в судовому засіданні
відповідачем не подано суду доказу оплати заявленої суми боргу чи належних
доказів в спростування позовних вимог. Суд вважає позовні вимоги  про стягнення 2627,50 грн. основного боргу,
311,27 грн. пені, 508,18 грн. інфляційних та 51,81 грн. 3 % річних
обгрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Судові
витрати, відповідно до ст. 49 ГПК України, слід покласти на відповідача.

Повернути
позивачу з державного бюджету України 160,75 грн. державного мита як зайво
сплаченого, про що видати довідку.

Керуючись
ст.ст.124,129 Конституції України, ст. ст. 526, 549, 625 Цивільного кодексу
України, ст.193 Господарського кодексу України, ст.ст.33,75,82-85
Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

позов задоволити.

Стягнути
з ПП ОСОБА_1, АДРЕСА_1; фактична адреса: АДРЕСА_2 (код НОМЕР_1) на користь ВАТ
"Прикарпаттяобленерго", вул. Індустріальна,34, м.
Івано-Франківськ  ( )
-  2627,50 грн. основного боргу; 311,27
грн. пені;      508,18 грн.
інфляційних;  51,81 грн. 3 % річних; 102
грн.  державного мита та 118 грн. витрат
на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Наказ суду видати після
набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського
суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його
прийняття, у разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та
резолютивну частину рішення, воно набирає законної сили після закінчення
десятиденного строку з дня підписання повного рішення, оформленого відповідно
до статті 84 Господарського процесуального кодексу України.

рішення підписане 23.09.08

Виготовлено в АС
"Діловодство суду"

________________