ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
м.Донецьк, вул.Артема, 157, тел.381-88-46
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

09.01.08 р.
Справа № 39/365пн

Господарський суд Донецької області
у складі головуючого судді Морщагіной Н.С.

при секретарі судового засідання
Бахрамовійй А.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні матеріали справи

за позовом: Приватного підприємця
ОСОБА_1м. Донецьк

до відповідача: Комунального
підприємства «Бюро технічної інвентаризації м. Донецька» м. Донецьк

про: визнання права власності

За участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_2 - за
довіреністю;

від відповідача: Кочеткова В.В. -
за довіреністю;

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Приватний підприємець
ОСОБА_1м. Донецьк, звернувся до господарського суду Донецької області з позовом
до відповідача, Комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації м.
Донецька» м. Донецьк, про визнання права власності на об'єкт нерухомості -
нежиле приміщення, загальною площею 70, 5 кв.м., що розташоване за адресою
АДРЕСА_1.

В обґрунтування своїх вимог позивач
посилається на договір купівлі-продажу від 17.07.2004 р., витяг про реєстрацію
права власності на нерухоме майно № 4263121 від 27.07.2004 р., технічний
висновок ДПНДІ ПБ “Донецький ПромбудНДІпроект”, технічний звіт ПП “Доминанта”.

Відповідач надав відзив на позов,
проти позовних вимог заперечив з підстав відсутності у позивача
правоустановчихх документів на спірне майно.

Вислухавши пояснення представників
сторін, дослідивши матеріали справи та оцінивши подані докази, господарський
суд вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного.

17.07.2004 р., в порядку,
передбаченому статтями 655-697 ЦК України, між продавцем громадянинкою ОСОБА_3.
та покупцем, приватним підприємцем ОСОБА_1,
укладено договір купівлі-продажу реєстр. № 438, відповідно до якого
остання набула право власності на квартиру 3 в АДРЕСА_1 площею 55,3 кв.м.
Означений договір купівлі-продажу згідно статті 657 ЦК України укладено у
письмовій формі та посвідчено приватним нотаріусом ОСОБА_4

В порядку статті 182 ЦК України та
згідно вищезазначеного договору, право власності позивача на вказаний об'єкт
виникло з моменту нотаріального посвідчення та державної реєстрації договору -з
27.07.2004 р.

Таким чином, виходячи зі змісту
норм статей 316-317, 328 ЦК України -Підприємець є добросовісним набувачем та
власником спірного приміщення, отриманого на підставах, що передбачені
договором та не заборонені законом.

Позивач самочинно здійснив
перебудову існуючого об'єкту внаслідок чого утворилося нове приміщення, яке
перестало бути житловим, про що свідчить технічний паспорт БТІ та технічний
висновок ДПНДІ ПБ “Донецький ПромбудНДІпроект”, технічний звіт ПП “Доминанта”,
згідно якого Приміщення не відповідає вимогам ДБН В.2.2-15-2005 „Житлові
будівлі” і має експлуатуватися лише як нежитлова споруда, крім того,
реконструйоване приміщення відповідає розробленому проекту та діючим
будівельним нормам та правилам.

Виходячи з норм частини 2 статті 7
Житлового кодексу Української РСР, непридатні для проживання жилі приміщення,
переобладнуються для використання в інших цілях. З огляду на наведене, позивач,
з метою реалізації власних прав на користування спірним приміщенням, проживання
у якому на теперішній час є неможливим, а також в порядку реалізації права на
свободу підприємницької діяльності, передбаченого статтями 41-42 Конституції
України і статтями 317-319 ЦК України, здійснив переобладнання придбаної
квартири. Ідентифікація цього нового об'єкту нерухомості, а також відповідність
спірного приміщення існуючим санітарним, вогнетривким та будівельним нормам та
правилам, факт задовільного стану приміщення, та факт непогіршення стану
несучих конструкцій будинку внаслідок перебудови -визначені низкою документів,
у тому числі технічним висновком ДПНДІ ПБ “Донецький ПромбудНДІпроект”,
технічним звітом ПП “Доминанта” та технічним паспортом комунального
підприємства „Бюро технічної інвентаризації міста Донецька”.

З огляду на наведене, означене
право власності позивача на спірне приміщення виникло на законних підставах,
тому суд вважає безсумнівною наявність у позивача права власності на спірну
нерухомість. Статус спірної нерухомості як нежитлового приміщення, витікає з
технічного висновку ДПНДІ ПБ “Донецький ПромбудНДІпроект” та технічного
паспорту комунального підприємства „Бюро технічної інвентаризації міста
Донецька”, за змістом яких цільовим призначенням Приміщення не може бути
проживання громадян. Вказане в порядку частини 4 статті 4 Житлового кодексу
Української РСР означає, що Приміщення у будь-якому разі не відноситься до
житлового фонду і за висновком суду є нежитловим.

За приписами ч. 2 ст. 328 ЦК
України, ст. 115 ГК України володіння майном вважається правомірним,  якщо інше прямо  не
випливає  із  закону
або  незаконність  набуття
права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 33 ГПК
України  сторона повинна довести ті
обставини справи на які вона посилається,
як на підставу своїх вимог та заперечень.

На час розгляду справи суду не
надані документи, які б підтверджували, що збудоване спірне майно порушує
чиї-небудь права.

Позивач на час розгляду справи
володіє, користується та розпоряджається вказаним майном.

З огляду на вищевикладене, позовні
вимоги позивача щодо визнання за ним права власності на реконструйований об'єкт
нерухомості: нежитлове приміщення загальною площею 70, 5 кв.м., що розташоване
за адресою АДРЕСА_1 є такими, що підлягають задоволенню.

Судові витрати за клопотанням
позивача покладаються на нього.

На підставі вищенаведеного, згідно
ст. ст. 328, 376 ЦК України, ст. 115 ГК України, керуючись ст.ст.22, 33, 43,
49, 82-85 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Приватного
підприємця ОСОБА_1м. Донецьк  -
задовольнити.

Визнати за Приватним підприємцем
ОСОБА_1 м. Донецьк  право власності на
нерухоме майно нежитлове приміщення
загальною площею 70, 5 кв.м., що розташоване за адресою АДРЕСА_1.

В судовому засіданні оголошено
повний текст рішення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення
десятиденного строку з дня його прийняття і може бути оскаржене через
господарський суд Донецької області в апеляційному порядку протягом десяти днів
з дня прийняття рішення або в касаційному порядку протягом одного місяця з дня
набрання рішенням законної сили.

Суддя                                                                         Морщагіна
Н.С.