ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.03.08

Справа №АС16/66-08.

Господарський суд Сумської області у складі:

Головуючого судді – Моїсеєнко В.М.

секретаря судового засідання – Данілова Т.А.

розглянувши справу

За позовом                    товариства з обмеженою відповідальністю «Спецавтомаш» м. Суми

до відповідача          Конотопської міжрайонної державна податкова інспекція

про скасування податкового повідомлення-рішення від 18.12.2007 року № /0

За участю представників сторін:

від позивача                              не з’явився

від відповідача           Рибець В.М., Пасачиліна О.М.

Суть спору: Позивач просить суд скасувати податкове повідомлення-рішення Конотопської міжрайонної державної податкової інспекції № /0 від 18.12.2007 року в частині зменшення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість за липень 2007 року в розмірі 70355,00 грн.

Відповідач подав заперечення від 19.02.2008 року № 1783/9/10 , позовні вимоги не визнає, просить відмовити в задоволенні позовних вимог.

Представник позивача в судове засідання не з’явився, подав додаткові пояснення по справі та просить розглядати справу без участі його представника.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення повноважних представників відповідача, дослідивши та оцінивши надані докази по справі, суд встановив наступне.

Відповідачем здійснена документальна невиїзна перевірка позивача по декларації з податку на додану вартість за липень 2007 року з питань правомірності заявлених сум ПДВ до відшкодування з бюджету , за результатами якої складено акт № 522/23-5/31835876 від 12.12.2007 року , на підставі якого відповідачем прийняте податкове повідомлення-рішення від 18.12.2007р. № /0 про зменшення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість за липень 2007 року в розмірі 70355,00 грн.

Відповідач обґрунтовує таке зменшення заявленої позивачем до відшкодування суми ПДВ по декларації за липень тим, що згідно довідки Конотопської МДПІ № 427/23-5/00165706 від 24.10.2007 року станом на 01.07.2007 року кредиторська заборгованість позивача по розрахунках з ВАТ «Червоний металіст» складає 224749,30 грн. і станом на 30.11.2007 року на особовому рахунку платника – ВАТ «Червоний металіст» по податку на додану вартість рахується заборгованість перед бюджетом на суму 709116 грн. Як зазначає відповідач, за змістом Закону України « Про податок на додану вартість» № 168 /97-ВР від 03.04.1997р. з урахуванням змін і доповнень, право на відшкодування виникає лише при фактичній надмірній сплаті податку на додану вартість, а не з самого факту існування зобов’язання по сплаті податку на додану вартість в ціні товару. При цьому відповідач стверджує, що згідно даних бази «Облік» по особовому рахунку позивача значиться бюджетна заборгованість з ПДВ по декларації за липень в сумі 162552 грн.

Суд не може погодитися з таким твердженням відповідача, виходячи з наступного.

Згідно підпункту 7.5.1. пункту 7.5. статті 7 Закону України « Про податок на додану вартість» № 168 /97-ВР від 03.04.1997р. з урахуванням змін і доповнень датою виникнення права платника податку на податковий кредит вважається дата здійснення першої з подій: або дата списання коштів з банківського рахунку платника податку в оплату товарів (робіт, послуг), дата виписки відповідного рахунку (товарного чека) - в разі розрахунків з використанням кредитних дебетових карток або комерційних чеків; або дата отримання податкової накладної, що засвідчує факт придбання платником податку товарів (робіт, послуг).

Зазначений в акті перевірки від 12.12.07 №522/23-5/31835876 контрагент - (ВАТ „Червоний металіст") на момент складання податкових накладних був зареєстрований органами державної податкової служби у встановленому законодавством порядку у якості платника ПДВ, що вказує на правомірність цих податкових накладних.

Отже вартість сплаченого позивачем товару, в складі ціни якого включений ПДВ, - правомірно віднесена до складу валових витрат. Тому віднесення до складу податкового кредиту зазначених в акті сум є законним.

Суд вважає безпідставними посилання відповідача в акті перевірки від 12.12.07 №522/23-5/31835876 на наявність порушення пункту 1.8. Закону України « Про податок на додану вартість» № 168 /97-ВР від 03.04.1997р. в якому йдеться, що бюджетне відшкодування - це сума, яка підлягає поверненню платнику податку з бюджету у зв'язку з надмірною сплатою податку у випадках, визначених цим Законом. Вказаний пункт дає лише загальне розуміння поняття „бюджетне відшкодування", він не формулює ніяких підстав від яких би залежало право на податковий кредит, не встановлює порядок визначення суми бюджетного відшкодування, а є лише відсильною нормою.

Таким чином, сума бюджетного відшкодування напряму залежить від правильності визначення суми податкових зобов'язань і податкового кредиту, а не навпаки.

Відповідно до Закону України « Про податок на додану вартість» № 168 /97-ВР від 03.04.1997р. сума ПДВ, яка включена до ціни товару, є податковим зобов'язанням продавця товару, і саме продавець товару несе обов'язок по сплаті цього податку в бюджет.

Несплата податку продавцем не впливає на податковий кредит та суму бюджетного відшкодування, оскільки за нормами підпункту „а" підпункту 7.7.2 пункту 7.2 статті 7 Закону України « Про податок на додану вартість» № 168 /97-ВР від 03.04.1997р. умовою бюджетного відшкодування покупцю є сплата ним ціни товарів продавцю, а не сплата останнім податку до бюджету.

Факт отримання позивачем товарно-матеріальних цінностей підтверджено податковими накладними, та не оспорюється відповідачем.

Тому у позивача виникло право на відшкодування сум ПДВ у відповідному звітному періоді.

Факт здійснення позивачем оплати за отриманий товар, підтверджується матеріалами справи, а саме: довідкою відповідача від 22.11.07 №478/23-5/31835876, платіжними дорученнями.

Як вбачається з матеріалів справи, сума ПДВ, в т. ч. 70355,00 грн., була визначена позивачем відповідно до підпункту 7.7.1 пункту 7.7 статті 7 Закону України „Про податок на додану вартість" як різниця між загальною сумою податкових зобов'язань, що виникли у зв'язку із будь-яким продажем товарів протягом звітного податкового періоду, та сумою податкового кредиту звітного податкового періоду, і має від'ємне значення.

Несплата податку продавцем, в тому числі і по ланцюгу постачання, не впливає на податковий кредит покупця та суму бюджетного відшкодування. За правилами підпункту „а)" підпункту 7.7.2 пункту 7.7 статті 7 Закону України „Про податок на додану вартість" умовою бюджетного відшкодування покупцю є сплата ним ціни товарів продавцю, а не сплата останнім податку до бюджету.

Таким чином, відповідачем неправомірно зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість за липень 2007 року в розмірі 70355,00 грн. , податкове повідомлення - рішення від 18.12.2007 року № /0 прийняте відповідачем з порушенням вимог чинного законодавства , що є підставою для визнання його неправомірними та скасування.

Згідно ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України понесені позивачем витрати по сплаті судового збору в сумі 3 грн. 40 коп. відшкодовуються з Державного бюджету України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 158-163, 167, Кодексу адміністративного судочинства України, суд –

ПОСТАНОВИВ:

1.          Адміністративний позов задовольнити.

2.          Скасувати податкове повідомлення-рішення Конотопської міжрайонної державної податкової інспекції ( 41600, Сумська обл., м.Конотоп, пр. Миру, 2) № /0 від 12.12.2007 року про зменшення суми бюджетного в розмірі 70355,00 грн.

3.          Відшкодувати з Державного бюджету України Товариству з обмеженою відповідальністю «Спецавтомаш»( Сумська обл., м.Конотоп, Червонозаводська,5) 3 грн. 40 коп. витрат по сплаті судового збору.

4.          Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у встановлений строк, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку.

5.          Заява про апеляційне оскарження постанови подається протягом 10 днів з дня її складення у повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову подається протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

6.          Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

СУДДЯ                                                                                          В.М.МОЇСЕЄНКО

Повний текст постанови складений і підписаний 13.03.2008р.

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

З оригіналом згідно

Помічник судді Л.М.Сорока