ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
м. Хмельницький, Майдан Незалежності, 1 тел. 71-81-84, факс 71-81-98
_________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

"15"
липня 2008 р.                                                            Справа
№21/327-НА

за
позовом  Приватного підприємця ОСОБА_1с.
ПерерослеБілогірського району

до
Ізяславської міжрайонної державної податкової інспекції в особі Білогірського
відділення смт. Білогір'я

про
скасування податкових повідомлень-рішень № /0 від 03.04.2008 року та
№ /1 від 22.04.2008 року

Суддя  Огороднік К.М.                 Секретар судового засідання
Малінковський Г.М.

Представники сторін:

від позивача        ОСОБА_2. - за довіреністю,

від відповідача    Гуменюк Р.В. - за довіреністю,

Піхотинська Ю.В. -
за довіреністю.

У
судовому засіданні згідно ч. 3 ст. 160 КАС України проголошено вступну і
резолютивну частини постанови.

Позивач
у позовній заяві просив скасувати спірні податкові повідомлення-рішення про
визначення суми податкового зобов'язання по прибутковому податку в розмірі
15080,00 грн., посилаючись на невірне застосування відповідачем норм чинного
законодавства та безпідставне не взяття до уваги фактичних обставин. Позовні
вимоги обґрунтовував обставинами, викладеними у позовній заяві та доданими до
неї документами.

Відповідач
у відзиві на позов та його представники у судовому засіданні позовні вимоги не
визнають, вважають дії правомірними.

Розглянувши
подані сторонами документи і матеріали, заслухавши пояснення представників
сторін, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна вимога і
заперечення проти позову, дослідивши докази, суд встановив наступне.

На
підставі направлення від 17.03.2008 року № 31, виданого Ізяславською МДПІ
(Білогірське відділення), відповідно до плану-графіка проведення документальних
перевірок суб'єктів господарювання було проведено планову виїзну перевірку
фінансово-господарської діяльності з питань дотримання суб'єктом
підприємницької діяльності - фізичною особою ОСОБА_1. вимог податкового
законодавства щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати
податків і зборів за період з 22.06.2005 року до 31.12.2007 року, про що складено
акт № 125-17-НОМЕР_1 від 03.04.2008 року.

В
ході проведення перевірки встановлено та відображено в акті, що ПП ОСОБА_1. в
1-му  кварталі 2006 року здійснював
господарську діяльність (здавача в оренду власного нерухомого майна, із
01.04.2006 року роздрібна торгівля будівельними матеріалами) та перебував на
спрощеній системі оподаткування (свідоцтво про сплату єдиного податку серії „Г”
№ 552878 від 01.01.2006 року. Документальною перевіркою встановлено, що ПП
ОСОБА_1. в порушення ч. 1 ст. 13 „Інструкції про оподаткування доходів фізичних
осіб від зайняття підприємницькою діяльністю” затвердженої наказом ГДПІ України
від 21.04.1993 року за № 12 проводилась господарська діяльність поза межами
його підприємницької діяльності. Так підприємцем на протязі березня 2006р
проведено реалізацію цегли на загальну суму 116000,00 грн., в свідоцтві
платника єдиного податку серії „Г” № 552878 від 01.01.2006 року термін дії на
2006 рік, вид діяльності - торгово-закупівельна добавлено із 01.04.2006 року. В
акті перевірки зроблено висновок, що на підставі вищевикладеного дохід
отриманий ПП ОСОБА_1. в березні 2006 року від реалізації цегли в сумі 116000,00
грн., оподатковується за загальними правилами, встановленими законом з питань
оподаткування доходів фізичних осіб для платників податку, що не є такими
суб'єктами підприємницької діяльності. Розмір податку становить 15080,00 грн.
(116000,00*0,13).

На
підставі акта перевірки від 03.04.2008 року Ізяславською МДПІ в особі
Білогірського відділення прийнято податкове повідомлення-рішення від 03.04.2008
року за № /0, яким позивачу визначено суму податкового зобов'язання
по податку з доходів фізичних осіб в сумі 15080,00 грн.

Позивач
оскаржив дане податкове повідомлення рішення в адміністративному порядку.
Рішенням Начальника Білогірського відділення Ізяславської МДПІ № 1208/7/17-024
від 22.04.2008 року податкове повідомлення-рішення № /0 від
03.04.2008 року залишене без змін, а скаргу без задоволення. При цьому, в
рішенні зазначено, що ч. 1 ст. 13 „Інструкції про оподаткування доходів
фізичних осіб від зайняття підприємницькою діяльністю” затвердженої наказом
ГДПІ України від 21.04.1993 року за № 12 оподаткуванню підлягають доходи,
одержані за звітний податковий період фізичною особою -суб'єктом
підприємницької діяльності від продажу нею товарів (надання послуг, виконання
робіт) у межах її підприємницької діяльності без створення юридичної особи.
Межі підприємницької діяльності ПП Боровського В.В. визначені свідоцтвом про
сплату єдиного податку серії „Г” № 552878 від 01.01.2006 року, термін дії на
2006 рік, вид діяльності - здача в оренду майна і обладнання нерухомості; вид
діяльності - торгово-закупівельна добавлено із 01.04.2006 року, виданого
останньому згідно поданої заяви від 13.12.2005 року за № 684/з та уточнюючої
заяви від 07.03.2006 року за № 200/з. Якщо фізична особа -суб'єкт
підприємницької діяльності отримує інші доходи ніж визначені у частині першій
ст. 13 вищенаведеної інструкції, то такі доходи оподатковуються за загальними
правилами, встановленими законом з питань оподаткування доходів фізичних осіб
для платників податку, що не є такими суб'єктами підприємницької діяльності.
Загальним оподатковуваним доходом суб'єкта підприємницької діяльності
вважається сукупний чистий дохід, тобто різниця між валовим доходом (виручкою у
грошовій та натуральній формі) і документально підтвердженими витратами,
безпосередньо пов'язаними із одержанням доходу. Якщо дані витрати не можуть
бути підтверджені документально, то вони враховуються податковими органами при
проведенні остаточних розрахунків за нормами у відсотках до валового доходу,
наведеними у додатку № 6 до цієї інструкції. Оскільки виручка, від реалізації
цегли в березні 2006 року на загальну суму 116000 грн., отримана ОСОБА_1., як
громадянином, а не суб'єктом підприємницької діяльності то для визначення суми
витрат норми у відсотках до валового доходу, наведені у додатку № 6
вищенаведеної інструкції, застосуванню не підлягають.

За
результатами апеляційного оскарження Ізяславською МДПІ в особі Білогірського
відділення прийнято податкове повідомлення-рішення від 22.04.2008 року за №
/1, яким позивачу визначено суму податкового зобов'язання по податку
з доходів фізичних осіб в сумі 15080,00 грн.

Позивач,
вважаючи ці спірні податкові повідомлення-рішення таким, що не відповідають
чинному законодавству, звернувся із позовом до суду та просить їх скасувати.

Досліджуючи
надані сторонами докази, аналізуючи наведені міркування та заперечення,
оцінюючи їх в сукупності, судом враховується наступне.

Відповідно
до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пунктом
13 Інструкції про порядок застосування штрафних (фінансових) санкцій органами
державної податкової служби, затв. наказом ДПА України № 110 від 17.03.2001
року, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 23.03.2001 року за №
268/5459, із змінами і доповненнями, визначено, що факти порушень податкового
та іншого законодавства посадова особа органу державної податкової служби
оформляє актом перевірки, в якому чітко викладається зміст порушення з
обґрунтуванням порушених норм законодавчих актів та вказуються конкретні їх
пункти і статті.

Судом
враховується, що при визначені доходу позивача відповідачем безпідставно не
було взято до уваги його документально підтверджені витрати. В судовому
засіданні представник відповідача зазначив, що підтверджується звукозаписом,
про помилковість включення до складу виручки за 1-й квартал 2006 року виручки в
сумі 60000,00 грн.

Також,
судом враховується, що в акті перевірки та у рішенні про результати розгляду
скарги зроблено висновок про те, що виручка, від реалізації цегли в березні
2006 року на загальну суму 116000 грн., отримана ОСОБА_1., як громадянином, а
не суб'єктом підприємницької діяльності. Тому, відповідачем безпідставно
зроблено висновок про порушення позивачем ст. 13 Декрету Кабінету Міністрів
України „Про прибутковий податок з громадян”, із змінами і доповненнями, яка
регулює особливості оподаткування доходів від зайняття підприємницькою
діяльність.

За
таких обставин суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані матеріалами справи,
відповідають чинному законодавству і підлягають задоволенню із скасуванням
спірних податкових повідомлень-рішень повністю.

При
цьому судом зважається на те, що згідно ч. 2 ст. 71 КАСУ в адміністративних
справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову. Всупереч цьому відповідачем не надано жодних
безспірних та беззаперечних доказів, які б підтверджували порушення позивачем
вимог Декрету Кабінету Міністрів України „Про прибутковий податок з громадян”,
із змінами і доповненнями, і відповідно правомірності прийнятого спірного
податкового повідомлення-рішення .

Враховуючи  задоволення позову згідно ч. 3 ст. 94 КАСУ
судові витрати, здійснені позивачем присуджуються йому. При цьому згідно ч. 1
ст. 94 цього Кодексу документально підтверджені судові витрати присуджуються з
Державного бюджету України.

Керуючись
ст.ст. 6, 14, 71, 86, 94, 104, 105, 158-163, 167, 254-259, п.п.3, 6-7 Розділу 7
„Прикінцеві та перехідні положення” Кодексу адміністративного судочинства
України, Суд

ПОСТАНОВИВ:

Позов
Приватного підприємця ОСОБА_1АДРЕСА_1до Ізяславської міжрайонної державної
податкової інспекції в особі Білогірського відділення смт. Білогір'я про скасування
податкових повідомлень-рішень № /0 від 03.04.2008 року та №
/1 від 22.04.2008 року задоволити.

Скасувати
податкові повідомлення-рішення № /0 від 03.04.2008 року та №
/1 від 22.04.2008 року.

Стягнути
з Державного бюджету України на користь Приватного підприємця ОСОБА_1
АДРЕСА_1(код НОМЕР_1 ) 3,40 грн. відшкодування сплаченого державного мита.

Згідно
ст.ст. 185-186 КАСУ сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають
право оскаржити в апеляційному порядку Постанову повністю або частково. Заява
про апеляційне оскарження подається протягом 10 днів з дня проголошення,
апеляційна скарга подається протягом  20
днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Подаються до Львівського
апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції.

Згідно
ст. 254 КАСУ Постанова, якщо інше не встановлено, КАСУ набирає законної сили
після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку
заяву не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але
апеляційна скарга не була подана у строк, постанова або ухвала суду першої
інстанції набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання
апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної
сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя
К.М. Огороднік

Постанова оформлена та
підписана 18.07.2008 року.

Віддрук. 3 прим. :

1 - до справи,

2 - позивачу,

3 - відповідачу.

Помічник судді                                         О.С.
Гуменюк