ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
ПОСТАНОВА

Іменем України

18.09.2008

Справа №2-19/5744-2008А

За позовом – Державної податкової інспекції у Бахчисарайському районіАР Крим

До відповідача – Суб’єкта підприємницької діяльності – фізичної особи Верескун Олега Івановича, м.Бахчисарай АР Крим

Про стягнення 240,00 грн.

Суддя Мокрушин В.І.

Секретар Папазов П.В.

П Р Е Д С Т А В Н И К И :

Від позивача - Джемілова А.Н., старш. держ.податк. інспектор, довіреність № 236/Д/10 від 28.02.2008 р.

Від відповідача – не з’явився

Суть спору:

Позивач звернувся з позовними вимогами до відповідача про стягнення заборгованості перед бюджетом у розмірі 240,00 грн. Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач повинен сплатити заборгованість з податку на додану вартість.

Представник позивача відмовився від послуг перекладача.

Відповідач заперечення на позов не надав, позовних вимог не визнав.

Справа слухалася у відповідності до положень Кодексу адміністративного судочинства України (від 06.07.2005 року № 2747 із змінами та доповненнями).

Відповідно до ст.41 Кодексу адміністративного судочинства України (від 06.07.2005 року № 2747 із змінами та доповненнями) здійснювалася фіксація судового процесу технічними засобами.

Відповідно до ст.130 Кодексу адміністративного судочинства України (від 06.07.2005 року № 2747 із змінами та доповненнями) перед початком слухання справи представнику позивача була вручена пам’ятка про права та обов’язки.

Розглянув матеріали справи, суд –

В С Т А Н О В И В :

Верескун Олег Іванович (м.Бахчисарай, вул.Мира, 14, кв.56) зареєстрований у якості суб’єкта підприємницької діяльності – фізичної особи Бахчисарайською районною державною адміністрацією 23.04.1999 р. за № 0001898, про що видано свідоцтво про державну реєстрацію фізичної особи підприємця (а.с.11).

Згідно із ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України (від 06.07.2005 року № 2747 із змінами та доповненнями) кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів.

Згідно п.3 ст.9 Закону України «Про систему оподаткування» (від 25.06.1991 року № 1251 із змінами та доповненнями) платники податків і зборів (обов’язків платежів) зобов’язані сплачувати належні суми податків і зборів (обов’язкових платежів) у встановлені законами терміни.

Пунктом 1.2 ст.1 Закону України «Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами і державними цільовими фондами» (від 21.12.2000 року № 2181 із змінами та доповненнями) встановлено, що податкове зобов’язання – це зобов’язання платника податків сплатити до бюджетів або державних цільових фондів відповідну суму коштів в порядку і в терміни, визначені цим Законом.

Відповідно до п.п.5.3.1 п.5.3 ст.5 Закону України «Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами і державними цільовими фондами» (від 21.12.2000 року № 2181 із змінами та доповненнями) платник податків зобов’язаний самостійно сплатити суму податкового зобов’язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом десяти календарних днів, наступних за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого п.п.4.1.4 п.4.1 ст.4 цього Закону для подання податкової декларації.

За відповідачем станом на 21.03.2008 р. у зв’язку зі несвоєчасної сплатою податків та обов’язкових платежів, утворилася заборгованість по сплаті податку на додану вартість у сумі 240,00 грн., що підтверджується матеріалами справи, а саме: податковою декларацією з податку на додану вартість на суму 240,00 грн. та довідкою про розрахунки з бюджетами від 21.03.2008 р. № 37 (а.с.4-8).

Згідно ст.5, 6 Закону України «Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами і державними цільовими фондами» (від 21.12.2000 року № 2181 із змінами та доповненнями) вказана сума податкового боргу є узгодженим податковим зобов’язанням, яка до бюджету України не перерахована.

Відповідно п.8 ст.11. Закону України «Про державну податкову службу» органам державній податковій службі надане право стягувати в бюджети й державні цільові фонди суми недоїмки, пені й штрафні санкції в порядку, передбаченому законодавством.

За таких обставин суд вважає, що вимоги позивача є обґрунтованими, підтверджуються матеріалами справи й підлягають задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.17, 18, 70, 76, 86, 157, 162 Кодексу адміністративного судочинства України (від 06.07.2005 року № 2747 із змінами та доповненнями), суд

П О С Т А Н О В И В :

·          Адміністративний позов задовольнити.

·          Стягнути з Верескун Олега Івановича (АР Крим, м.Бахчисарай, вул.Мира, 14, кв.56, відомостей про р/р не має, ІНН ) в дохід Державного бюджету (р/р 0048 в ГУ ДКУ в АРК, , МФО 824026) 240,00 грн.

·          Постанову направити сторонам замовленою кореспонденцією.

Постанова може бути оскаржена у апеляційному порядку відповідно до ст.185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова проголошена у судовому засіданні 18.09.2008 року у 12 год. 53 хв.

У судовому засіданні проголошена вступна та резолютивна частина рішення.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Мокрушин В.І.