ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

27.11.08р.

Справа № 21/206-08

За позовом державного підприємства матеріально-технічного транспорту України „Укрзалізничпостач”, м.Київ

до відповідача державного підприємства „Придніпровська залізниця”, м.Дніпропетровськ

про стягнення 15 428 грн. 50 коп.

Суддя Алмазова І.В.

Представники:

від позивача - Лесько Н.О., ю/к., дов. №ЦХП-18/93 від 14.01.2008р.

від відповідача - Любченко Ю.К. представник, дов. №920 від 17.09.2008р..

СУТЬ СПОРУ:

Позивач звернувся з позовом про стягнення 15 428 грн. 50 коп. заборгованості, в обгрунтування поовних вимог посилається на те, що ним відвантажена нафтопродукція відповідно умов договору №ЦХП-20206 від 30.12.2005р., вартість якої сплачена частково. У додаткових поясненнях (вхідний від 21.11.2008р. №20177) доводить, що обов’язки з поставки продукції згідно умов договору №ЦХП-20206 від 30.12.2005р. ним виконані в момент передачі дизельного палива перевізнику вантажу, що підтверджується залізничними квитанціями та актами Торгово-промислової палати позивач не несе відповідальність за виявлену недостачу продукції. Відповідач частково сплатив вартість отриманого вантажу, заборгованість становить 15428,50 грн.

Відповідач у відзиві позовні вимоги не визнає, стверджує, що виявлено нестачу дизельного палива на станції Мелітополь, Кривий Ріг, Джанкой та Пологи Придніпровської залізниці, що засвідчено Актами приймання нафтопродуктів за кількістю форми 5-НП №33 від 26.05.2006р., №020 від 23.05.2006р., №83 від 25.05.2006р., №45 від 25.05.2006р., зазначає, що розрахунки за паливо проведені за фактично одержану кількість палива згідно наказу Укрзалізниці №329-Ц від 30.04.2004р. "Порядок розрахунків за поставлені товарно-матеріальні цінності між ДП "Укрзалізничпостач" і залізницями та обліку ведення претензійної позовної роботи", за змістом якої зазначено, що при отриманні продукції, яка не відповідає кількості, вантажоодержувач акцептує авізо на суму фактично отриманих ТМЦ.

У судовому засіданні, згідно статті 77 Господарського процесуального кодексу України, було оголошено перерву до 23.10.2008р.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, встановлено:

30.12.2005р. між державним підприємством матеріально-технічного транспорту України „Укрзалізничпостач” та державним підприємством „Придніпровська залізниця” був укладений договір №ЦХП-20206 (Додаткова угода №2 від 01.06.2006р. і Специфікація №3 до нього), відповідно умов якого постачальник (позивач) брав на себе зобов’язання поставити, а покупець (відповідач) прийняти та оплатити нафтородукти, найменування, марка, ціна і кількість яких вказується в специфікаціях, які є невід’ємними частинами договору. Поставка здійснюється залізничним або автотранспортом за вантажними реквізитами покупця на умовах та в терміни, згідно специфікаій до даного договору, які є невід’ємними частинами договору (п.3.1.). Для проведення розрахунків постачальник надає покупцю рахунок-фактуру, податкову накладну та сповіщення "авізо" на товар, який було поставлено покупцю (п.6.1.). Покупець протягом двох днів з дати отримання окументів, які зазначені в пункті 6.1.договору здійснює розрахунки за поставлений товар шляхом акцепту сповіщення при умові фактичного отримання товару, що відповідає специфікації (п.6.2.). Розрахунок за товар здійснюється відповідно до наказу Укрзалізниці №329-ЦЗ від 30.04.2004р. "Про затвердження "Порядку розрахунків за поставлені товарно-матеріальні цінності між ДП "Укрзалізничпостач" і залізницями та обліку ведення претензійно-позовної заяви" (п.6.4.).

За Специфікацією №3 до договору сторонами узгоджено поставку переліку нафтопродуктів на загальну суму 11583267,90грн.

На виконання умов договору, позивач передав відповідачу нафтопродукти на загальну суму 1886681,10грн., що підтверджено квитанціями про приймання вантажу №32553270, №32553271, №32553272, №32553273 (копії в справі).

Відповідач оплату вартості спірного товару виконав частково у сумі 1871252,60грн. і на час звернення позивача до суду сума несплати склала 15428,50грн., що також підтверджує і відповідач своїм ствердженням про наявність недостачі.

В силу статті 193 Господарського кодексу України суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору. Однак відповідач свої зобов’язання з оплати товару за даним договором у повному обсязі не виконав, на час проведення судового засідання докази проведення розрахунків з позивачем не надав, позовні вимоги в частині стягнення боргу доведені і підлягають задоволенню у сумі 15428,50грн.

Посилання відповідача, що ним фактично отриманий товар з недостачею суд не може рахувати належними, оскільки ним не надано доказів врегулювання цього питання з позивачем або перевізником спірного товару згідно норм законодавства України. Зазначення відповідачем, що розрахунки за паливо проведені за фактично одержану кількість палива згідно наказу Укрзалізниці №329-Ц від 30.04.2004р. "Порядок розрахунків за поставлені товарно-матеріальні цінності між ДП "Укрзалізничпостач" і залізницями та обліку ведення претензійної позовної роботи" також не є належними, оскільки за змістом означеного наказу викладені посилання на норми Інструкції про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення і товарів народного споживання по кількості, затверджена постановою Державного арбітражу при Раді Міністрів СРСР від 15 червня 1965 р. N П-6.

Витрати по справі, згідно статті 49 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

На підставі викладеного і керуючись статтями 49, 82-85, 117 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В :

-          позов задовольнити;

-          стягнути з державного підприємства „Придніпровська залізниця”, м.Дніпропетровськ на користь державного підприємства матеріально-технічного транспорту України „Укрзалізничпостач”, м.Київ, 15 428 грн. 50 коп. –боргу, 154рн.28коп. –витрат по сплаті держмита, 118грн.00коп. – витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу;

-          наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Суддя

І.В. Алмазова

Рішення підписано