ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.03.08 Справа № 20/110д/08

Суддя Гандюкова Л.П.

За позовом: Закритого акціонерного товариства комерційний банк “ПриватБанк” в особі філії “Запорізького регіонального управління” ЗАТ “ПриватБанк”, м.Запоріжжя

До відповідача: Відкритого акціонерного товариства “Мелітопольське АТП-12356, Запорізька область, м.Мелітополь

про розірвання договору та стягнення суми 16165,90 грн.

Суддя Гандюкова Л.П.

Представники сторін:

Від позивача –Якушев С.О. (довіреність №3924-П_О від 01.09.2005р.);

Від відповідача –не з’явився;

СУТНІСТЬ СПОРУ:

Заявлений позов про розірвання договору №446 про надання Експрес-овердрафтового кредиту від 29.11.2005р. та стягнення з відповідача на користь позивача суми заборгованості за кредитом 14485,14 грн., суми заборгованості за відсотками за користуванням кредитом 1222,46 грн., суму пені за прострочене тіло кредиту 439,47 грн., суми пені за прострочені відсотки 18,83 грн., всього суму 16165,90 грн.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 30.01.2008 р. позовна заява прийнята до розгляду, порушено провадження у справі № 20/110д/08, судове засідання призначено на 27.02.2008р. Розгляд справи відкладався на 14.03.2008 р..

14.03.2008 р. справу розглянуто, за згодою представника позивача оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Позивач підтримує позовні вимоги, викладені у позові та обґрунтовує їх ст.ст. 173, 174, 175, 188, 193, 217, 218, 229, 230 ГК України, ст.ст. 509, 526, 527, 530, 610, 611, 612, 624, 1054 ЦК України.

Відповідач у судові засідання не з’являвся, письмовий відзив та витребувані судом документи не надав. Про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином: ухвали суду наплавлені на адресу, вказану у позовній заяві та ЄДРПОУ: м.Мелітополь, шосе Каховське,3.

Суд визнав можливим розглянути справу на підставі ст.75 ГПК України у відсутність відповідача за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника позивача, суд

ВСТАНОВИВ:

29.11.2005р. між ЗАТ КБ “ПриватБанк” в особі Мелітопольського відділення філії “Запорізьке регіональне управління ПриватБанку” (банк, позивач у справі) та відкритим акціонерним товариством “Мелітопольське АТП-12356 (клієнт, відповідач у справі) був укладений договір №446 про надання Експрес-овердрафтового кредиту (надалі Договір), на підставі якого відповідачу був встановлений кредитний ліміт –2000,00 грн. (п.1.3. Договору).

Відповідно до додаткової угоди №2 до Договору від 23.11.2006 р. встановлений кредитний ліміт збільшений з 23.11.2006 р. до 20000,00 грн.

Згідно з п.1.4. Договору в редакції Додаткової угоди №2 від 23.11.2006 р. проведення платежів проводиться банком у строк по 16.11.2007 р..

Пунктом 1.5. Договору передбачено, що експрес-овердрафтове кредитування клієнта здійснюється банком в межах кредитного ліміту та строку, встановленого згідно п.п. 1.3, 1.4 Договору, з періодом безперервного користування кредитом не більше 30 днів.           Відсоткова ставка за використання кредиту є диференційованою ( в залежності від строку користування кредитом від 18 % до 23% річних) і встановлена Додатком №1 до Договору, що є невід’ємною частиною Договору.

Згідно до п.3.2. Договору при порушенні клієнтом зобов’язання по погашенню кредиту, передбачене п.п. 1.4, 1.5, 2.2.3, 2.2.4, 2.2.5, 2.3.5 Договору, клієнт повинен сплачувати банку відсотки за користування кредитом в розмірі 46% річних від суми залишку непогашеної заборгованості.

Як свідчать матеріали справи, зокрема, банківська виписка по рахунку, позивач належно виконав умови договору та надав кредитні кошти. Відповідач порушив вимоги п.п 1.2, 1.4, 1.5, 2.2.2, 2.2.3, 3.1, 3.2 кредитного договору, у строк 09.11.2007р. не погасив заборгованість за кредитом, у зв’язку з чим за ним рахується заборгованість –14485,14 грн. за кредитом, 1222,46 грн. заборгованості за відсотками за користування кредитом.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України, ст.193 Господарського кодексу України, зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших правових актів, а за відсутності таких умов та вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов’язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Приписами ст.ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтвердженні певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідач не надав суду доказів належного виконання договірних зобов’язань та погашення заявленої до стягнення суми заборгованості. Розрахунок заборгованості відповідає умовам договору та письмовим доказам, які надані позивачем і містяться у матеріалах справи, судом перевірений.

Таким чином, позовні вимоги про стягнення з відповідача суми 14485,14 грн. заборгованості за кредитом, суми 1222,46 грн. заборгованості за відсотками за користування кредитом, є правомірними, обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Також позивач просить стягнути з відповідача суму 439,47 грн. пені за прострочене тіло кредиту, суму 18,83 грн. пені за прострочені відсотки за період з 09.11.2007р. по 15.01.2008р.

Згідно з ст.ст.610,611 ЦК України у разі порушення зобов’язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Відповідно до п.4.1 Договору при порушенні клієнтом будь-якого із зобов’язань: по сплаті відсотків за користування кредитом, передбачене п.п. 2.2.2, 3.1, 3.2, 3.3 Договору; строків повернення кредиту, передбачене п.п. 1.4, 1.5, 2.2.3, 2.2.4, 2.2.5, 2.3.4 Договору, клієнт повинен сплачувати банку за кожний випадок порушення пеню в розмірі 0,2% від суми простроченого платежу за кожен день прострочки платежу, але не більше подвійної ставки НБУ, яка діє в період, за який сплачується пеня.

Згідно з вимогами Закону України “Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань” № 543/96-ВР від 22.11.96 р. платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Судом встановлено факт порушення зобов’язання відповідачем, пеня за прострочене тіло в сумі 439,47 грн. та пеня за прострочені відсотки в сумі 18.83 грн. за період з 09.11.2007р. по 15.01.2008р. розрахована позивачем вірно, з урахуванням вимог зазначеного закону та підлягає стягненню у повному обсязі.

Згідно з ст. 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Статтею 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов’язується надати грошові кошти (кредит) позичальнику у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов’язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно з ч.1-2 ст. 651 ЦК України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Із матеріалів справи слідує, що 31.01.2008р. позивач направив відповідачу пропозицію про розірвання договору.

Матеріалами справи доведено факт невиконання відповідачем взятих на себе зобов’язань щодо своєчасної сплати кредиту та відсотків за користування кредитом і суд визнає це істотним порушенням договору. Отже, позовні вимоги про розірвання кредитного договору основані на договорі, відповідають вимогам чинного законодавства України та підлягають задоволенню.

Згідно з ст. 49 ГПК України судові витрати у справі покладаються на відповідача, оскільки спір доведено до суду з його вини.

Керуючись ст. ст. 49, 75, ст.ст. 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Відкритого акціонерного товариства “Мелітопольське АТП-12356” (72311, Запорізька обл., м. Мелітополь, Каховське шосе, буд. 3, п/р 3001 в Мелітопольському відділенні Запорізького РУ ПриватБанку, МФО 313399, )на користь Закритого акціонерного товариства комерційний банк “ПриватБанк” (69002, м. Запоріжжя, вул. Глісерна, 1, р/р 3111 ПриватБанку, МФО 305299, ) суму 14485,14 грн. заборгованості за кредитом, суму 1222 грн. 46 коп. заборгованості по відсоткам за користування кредитом, суму 439 грн. 47 коп. пені за прострочене тіло кредиту, суму 18 грн. 83 коп. пені за прострочені відсотки.

Стягнути з Відкритого акціонерного товариства “Мелітопольське АТП-12356” (72311, Запорізька обл., м. Мелітополь, Каховське шосе, буд. 3, п/р 3001 в Мелітопольському відділенні Запорізького РУ ПриватБанку, МФО 313399, ) на користь Закритого акціонерного товариства комерційний банк “ПриватБанк” (69002, м. Запоріжжя, вул. Глісерна, 1, р/р 0001 ПриватБанку, МФО 305299, ) суму 246 грн. 66 коп. витрат на державне мито та суму 118,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Розірвати договір №446 про надання Експрес-овердрафтового кредиту від 29.11.2005 р., укладений між Закритим акціонерним товариством комерційним банком “ПриватБанк” та Відкритим акціонерним товариством “Мелітопольське АТП-12356 .

Суддя                                                             Л.П. Гандюкова

Рішення господарського суду набуває законної сили після закінчення десятиденного строку із дня його підписання. Рішення оформлено і підписано у повному обсязі 14.04.2008 р.