ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
№ 9/1-63
Господарський суд Донецької області
у складі судді Марченко О.А., без виходу в судове засідання, розглянув
за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю „МАХАРТЕТ”, м.Дніпропетровськ
до відповідача СПД „ОСОБА_1”,
про стягнення 65 070грн.00коп.
Позивач, Товариство з обмеженою
відповідальністю „МАХАРТЕТ”, м.Дніпропетровськ звернувся до господарського суду
Донецької області з позовом до відповідача, СПД „ОСОБА_1”, .м.Макіївка про
стягнення заборгованості в сумі 65 070грн.00коп.
Згідно з п.3 ст.57 Господарського
процесуального кодексу України позивачем до позовної заяви повинні бути додані
документи, які підтверджують оплату державного мита у встановлених порядку та
Згідно із Декретом Кабінету
Міністрів України “Про державне мито” № 7-93 від 21.01.1993р. та п.14
Інструкції про порядок обчислення та справляння державного мита, затвердженої
наказом  Головної державної податкової
інспекції України 22.04.1993р. за № 15, передбачено правило, відповідно до
якого до позовної заяви повинен бути доданий останній примірник платіжного
доручення про перерахування державного мита з написом установи банку:
“Зараховано в доход державного бюджету України _______ грн. (дата)”. Цей напис
скріплюється першим та другим підписами посадових осіб і відтиском печатки
кредитної установи з відміткою дати виконання платіжного доручення.
Позивачем до позовної заяви надано
повідомлення б/н  від 16.01.2007р. про
сплату державного мита в сумі 650грн.70коп. без відмітки установи банку про
зарахування державного мита до державного бюджету України.
Відповідно до п.4 ст.63
Господарського процесуального кодексу України суддя повертає позовну заяву та
додані до неї документи без розгляду у випадку ненадання доказів сплати
державного мита у встановлених порядку та розмірі.
З урахуванням зазначеного, у
господарського суду відсутні докази сплати державного мита у встановленому
порядку, що є підставою для повернення позовної заяви без розгляду у
відповідності з вимогами п.4 ст.63 Господарського процесуального кодексу
Одночасно господарський суд
зазначає, що за приписом п.2 ст.54 Господарського процесуального кодексу
України у позовній заяві повинно бути визначено найменування або ім`я сторін,
їх місцезнаходження, ідентифікаційні коди суб`єкта господарської діяльності за
їх наявності або індивідуальні ідентифікаційні номери за їх наявності.
Відповідно до п.2 ст.63
Господарського процесуального кодексу України суддя повертає позовну заяву та
додані до неї документи без розгляду, якщо у позовній заяві не вказано поштових
адрес, повного найменування сторін.
Всупереч вимогам Господарського
процесуального кодексу України в наданій позовній заяві вказано найменування
відповідача - СПД „ОСОБА_1”, м.Макіївка.
Відсутність повного найменування є
порушенням вимог Господарського процесуального кодексу України, та робить
неможливим застосування ст.19 Закону України „Про виконавче провадження”. Такі
обставини вимагають повернення позовної заяви без розгляду.
Враховуючи викладене, керуючись п.4
ст.63 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -
Повернути позовну заяву та додані
до неї документи Товариству з обмеженою відповідальністю „МАХАРТЕТ”,
м.Дніпропетровськ без розгляду.
Повернення позовної заяви не перешкоджає
повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після
усунення допущених порушень.
Додаток: позовна заява б/н від
16.01.2008р. на 2 аркушах з доданими до неї документами всього на 11 аркушах, у
тому числі оригінал квитанції про відправлення №0698 від 16.01.2008р. та
оригінали повідомлень про оплату державної пошліни в розмірі 650грн.70коп. та
витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі
118грн.00коп. б/н від 16.01.2008р.
Суддя                                                                                         Марченко