ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

№ 3/21

29.01.08

За позовом Науково-технічного комплексу «Інститут електрозварювання

ім. Є.О.Патона»

Національної академії наук України

До           Приватного підприємства «Бетафармікс»

Про            стягнення 1 912,61 грн.

Суддя Сівакова В.В.

Представники:

Від позивача Тодорович В.П. - по дов. № К-31-67/4 від 10.01.2008

Від відповідача          не з’явились

У засіданні брали участь

СУТЬ СПОРУ :

На розгляд Господарського суду міста Києва передані вимоги Науково-технічного комплексу «Інститут електрозварювання ім. Є.О.Патона»Національної академії наук України про стягнення з Приватного підприємства «Бетафармікс»1 719,21 грн. основного боргу, 68,95 грн. пені, 110,80 грн. Збитків від зміни індексу інфляції та 3% річних в сумі за неналежне виконання взятих на себе останнім зобов’язань згідно договору оренди № 057-А1206 від 01.12.2006.

Відповідач в судове засідання не з’явився, письмовий відзив на позов не надав, вимог суду викладених в ухвалі про порушення провадження у справі від 18.12.2007 та ухвалі від 17.01.2008 не виконав.

Відповідач належним чином повідомлений про призначення справи до розгляду в засіданні господарського суду, про час і місце його проведення.

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце її розгляду судом, якщо ухвалу про порушення провадження у справі надіслано за поштовою адресою, зазначеною в позовній заяві. (роз’яснення Президії Вищого Арбітражного суду України від 18.09.97 № 02 - 5/289 із змінами «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України»).

Про поважні причини неявки в судове засідання повноважного представника відповідача суд не повідомлений. Клопотань про відкладення розгляду справи від відповідача не надходило.

Відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

01.12.2006 між Науково-технічним комплексом «Інститут електрозварювання ім. Є.О.Патона»Національної академії наук України (орендодавець) та Приватним підприємством «Бетафармікс» (орендар) було укладено договір оренди № 057-А1206 нерухомого майна, що знаходиться на балансі НТК «ІЕЗ ім. Є.О.Патона»НАН України (далі договір).

Відповідно до п. 1.1. договору орендодавець передає, а орендар приймає в орендне користування нерухоме майно, що знаходиться на балансі ТНК «ІЕЗ ім. Є.О.Патона НАН України, поверх 4, кімната 416, корпус 7, надалі майно, що розміщене за адресою м. Київ, вул. Боженка, 15, площею 31,80 кв. м., приведеною площею 48,65 кв. м., вартість приміщення становить за експертною оцінкою станом на 31.10.2006 209880 грн. 1 кв. м. –6600 грн.

Згідно п. 1.2. договору майно передається в оренду з метою використання для оптової торгівлі.

Відповідно п. 2.1. договору майно передається орендодавцем орендарю за актом приймання-передачі. Право користування та зобов’язання за цим договором з’являються у орендаря з моменту підписання акту приймання-передачі майна.

Згідно акту приймання-передачі від 01.12.2006 позивач передав, а відповідач прийняв в оренду приміщення на 4 поверсі, кімната 416, корпус 7, що розміщене за адресою м. Київ, вул. Боженка, 15, площею 31,80 кв. м.

Відповідно до ч.1 ст. 763 Цивільного кодексу України договір найму укладається на строк, встановлений договором.

Пунктом 6.1. договору сторонами встановлено, що договір набуває чинності з 01.12.2006 по 31.10.2007.

Згідно п. 5. ст. 762 Цивільного кодексу України плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

Пунктом 5.1. договору сторони визначили, що орендна плата нараховується з дати підписання акту приймання-передачі.

Відповідно до п. 5.2. договору за оренду майна орендар сплачує орендодавцю: орендну плату за базовий місяць жовтень 2006 при 155 орендній ставці за 1 кв. м. 82,50 грн., за все приміщення 2623,50 грн., ПДВ 524,70 грн., разом до сплати за місяць 3148,20 грн.; відшкодування комунальних платежів; послуги допоміжних підрозділів.

Пунктом 5.4. договору встановлено, що орендар сплачує авансом за два місяці вперед орендну плату та інші платежі згідно п. 5.3., а надалі за кожний місяць до 20 числа місяця, наступного за розрахунковим, згідно одержаного рахунку та акту виконаних робіт.

Згідно п. 5.5. договору орендна плата за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за наступний місяць.

Згідно п. 3.2.2. договору орендар зобов’язався своєчасно і у повному обсязі сплачувати платежі за договором.

Однак, відповідач в порушення умов договору не виконав основного обов’язку орендаря, вищезазначені платежі повністю не вніс, в результаті чого виникла заборгованість і яка, як вбачається з наданого позивачем та неоспореного відповідачем розрахунку, становить 1719,21 грн..

Згідно п. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов’язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до п. 7 ст. 193 Господарського кодексу України не допускаються одностороння відмова від виконання зобов’язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов’язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Згідно ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов’язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов’язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 525 Цивільного кодексу України встановлено, що одностороння відмова від зобов’язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно п. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Таким чином, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача 1 719,21 грн. боргу по орендній платі обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Відповідно до п. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов’язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Пунктом 1 ст. 216 Господарського кодексу України встановлено що, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Згідно п.1 ст. 218 Господарського кодексу України, підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.

Пунктом 8.2. договору передбачено, що за несвоєчасну оплату орендних платежів та за несвоєчасні розрахунки за спожиті комунальні послуги орендар сплачує неустойку у розмірі 0,1% від суми несплаченого платежу за кожний день прострочення, а за прострочення понад 30 днів додатково сплачує штраф у розмірі 7% суми несплаченого своєчасно платежу.

Відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов’язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов’язання за кожен день прострочення виконання.

Частина 2 ст. 551 Цивільного кодексу України визначає, що якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Сторони можуть домовитись про зменшення розміру неустойки, встановленого актом цивільного законодавства, крім випадків передбачених законом.

Відповідно до ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов’язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом зокрема сплата неустойки.

При укладанні договору № 057-А1206 від 01.12.2006 сторони визначили розмір відповідальності за порушення зобов’язання щодо оплати орендних платежів.

Однак, згідно ст. 1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов’язань»платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Стаття 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов’язань»встановлює, що розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

В зв’язку з тим, що взяті на себе зобов’язання по сплаті товару відповідач не виконав, він повинен сплатити позивачу, крім суми основного боргу, пеню відповідно до п. 8.2. договору оренди та Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов’язань», розмір якої, як вбачається з наданого позивачем і неоспореного відповідачем розрахунку позову, становить 68,95 грн. по орендній платі та 32,71 грн. по комунальних платежах.

Вимоги позивача в частині стягнення пені в розмірі 68,95 грн. обґрунтовані і підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов’язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За розрахунками позивача та неоспореними відповідачем розмір збитків від зміни індексу інфляції за договором становить 110,80 грн., 3% річних становить 13,65 грн. та за від простроченої суми за несплату комунальних послуг становить 6,13 грн.

Вимоги позивача в частині стягнення збитків від зміни індексу інфляції та 3% річних обґрунтовані і підлягають задоволенню.

Заперечення відповідача викладені в заяві від 17.01.2008, поданій до відділу діловодства Господарського суду міста Києва, до уваги судом не приймаються, оскільки не підтверджені жодним доказом. Поважних причин, з яких відповідач не мав змоги подати докази на підтвердження викладеного у вказаній заяві до відділу діловодства Господарського суду міста Києва протягом тривалого часу, Приватним підприємством «Бетафармікс»не наведено. Крім того, слід зазначити, що питання недопущення в орендоване приміщення, при достатності підстав, можуть бути вирішені в окремому позовному провадженні.

Згідно з ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідач доказів на спростування обставин, повідомлених позивачем, не надав.

Таким чином, позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню повністю.

Витрати по сплаті державного мита та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст. ст. 49, 82-85 ГПК України,-

В И Р І Ш И В:

1.          Позов задоволено повністю.

2. Стягнути з Приватного підприємства «Бетафармікс»(м. Київ, вул. Андрія Іванова, 10, код 32982117) на користь Науково-технічного комплексу «Інститут електрозварювання ім. Є.О.Патона»Національної академії наук України (м. Київ, вул. Боженка, 11, код 30179417) 1 719 (одну тисячу сімсот дев’ятнадцять) грн. 21 коп. основного боргу, 68 (шістдесят вісім) грн. 95 коп. пені, 110 (сто десять) 80 коп. збитків від зміни індексу інфляції, 3% річних в сумі 13 (тринадцять) грн. 65 коп., 102 (сто дві) грн. витрат по сплаті державного мита та 118 (сто вісімнадцять0 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Суддя

В.В. Сівакова

Рішення підписано 30.01.2008