ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2008 р.

№ 16/697-НМ

Вищий господарський суд України у складі: суддя Селіваненко В.П.–головуючий, судді Бенедисюк І.М. і Львов Б.Ю.

розглянувши касаційну скаргу відкритого акціонерного товариства “Укрнафта”, м. Київ (далі –ВАТ “Укрнафта”)

на постанову Житомирського апеляційного господарського суду від 23.10.2007

зі справи № 16/697-НМ

за позовом ВАТ “Укрнафта”

до Житомирського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України, м. Житомир (далі –відділення АМК)

про визнання частково недійсним рішення від 19.10.2006 № 1.16/-55р.

Судове засідання проведено за участю представників сторін:

ВАТ “Укрнафта” –не з'яв.,

відділення АМК –Дучевої Д.П., Ковальчук Л.М., Москаленка Т.Г., Рибченка О.О.

За результатами розгляду касаційної скарги Вищий господарський суд України

ВСТАНОВИВ:

ВАТ “Укрнафта” звернулося до господарського суду Житомирської області з позовом про визнання частково недійсним рішення адміністративної колегії відділення АМК від 19.10.2006 № 1.16/-55 у справі № 4.7.1 - 42/2006 (далі –оспорюване рішення).

Рішенням названого суду від 17.05.2007 (суддя Гансецький В.П.) позов задоволено: визнано недійсним оспорюване рішення в частині вчинення ВАТ “Укрнафта” порушення, передбаченого частиною третьою статті 6 та пунктом 1 статті 50 Закону України “Про захист економічної конкуренції” (далі –Закон) у вигляді антиконкурентних узгоджених дій суб’єктів господарювання шляхом вчинення схожих дій на ринку роздрібної торгівлі світлими нафтопродуктами, які призвели до обмеження конкуренції, та стягнення з ВАТ “Укрнафта” 17 000 грн. штрафу; судові витрати у справі віднесено на відповідача. Рішення мотивовано відсутністю в діях позивача порушень зазначених приписів Закону.

Постановою Житомирського апеляційного господарського суду від 23.10.2007 (колегія суддів у складі: суддя Майор Г.І. –головуючий, судді Горшкова Н.Ф., Філіпова Т.П.) рішення місцевого господарського суду у справі скасовано, провадження у справі припинено. В обґрунтування постанови апеляційним господарським судом з посиланням на приписи статті 60 Закону зазначено, що позивачем пропущено строк оскарження оспорюваного рішення.

ВАТ “Укрнафта” звернулося до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить постанову апеляційного господарського суду скасувати а рішення місцевого господарського суду зі справи залишити без змін, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального і процесуального права, зокрема, частини першої статті 60 та пункту 1 частини першої статті 80 Закону.

У відзиві на касаційну скаргу відділення АМК заперечує проти доводів скарги і просить постанову апеляційної інстанції зі справи залишити без змін, а касаційну скаргу –без задоволення.

Сторони відповідно до статті 1114 Господарського процесуального кодексу України (далі –ГПК України) належним чином повідомлено про час і місце розгляду касаційної скарги.

Відповідно до частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб’єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження. Згідно з частиною другою статті 4 названого Кодексу юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

В пункті 4 Інформаційного листа Верховного Суду України також зазначено, що: “Закони України можуть передбачати вирішення певних категорій публічно-правових спорів в порядку іншого судочинства (наприклад, стаття 60 Закону України “Про захист економічної конкуренції” встановлює, що заявник, відповідач, третя особа мають право оскаржити рішення органів Антимонопольного комітету України до господарського суду у двомісячний строк з дня одержання рішення)”.

Отже, розгляд даної справи здійснюється за правилами ГПК України.

Перевіривши на підставі встановлених попередніми судовими інстанціями фактичних обставин правильність застосування ними норм матеріального і процесуального права, заслухавши пояснення представників відповідача, Вищий господарський суд України дійшов висновку про необхідність часткового задоволення касаційної скарги з огляду на таке.

Судовими інстанціями у справі встановлено, що:

- оспорюваним рішенням дії товариства з обмеженою відповідальністю “Торговий Дім “НК Альянс –Житомир“, товариства з обмеженою відповідальністю “Нафта –Продукт”, товариства з обмеженою відповідальністю “НК Альфа –Нафта” в особі філії № 18 “Житомирська” та ВАТ “Укрнафта” щодо поступового підвищення протягом періоду з 01.06.2006 по 16.06.2006 роздрібних цін на світлі нафтопродукти до однакового рівня в межах м. Житомира та Житомирського району без об’єктивно виправданих на те причин визнано порушенням законодавства про захист економічної конкуренції передбаченим пунктом 1 статті 50 та частиною третьою статті 6 Закону у вигляді антиконкурентних узгоджених дій суб’єктів господарювання шляхом вчинення схожих дій на ринку роздрібної торгівлі світлими нафтопродуктами, які призвели до обмеження конкуренції;

- за вчиненням зазначеного порушення на ВАТ “Укрнафта” накладено штраф у розмірі 17000 грн.;

- 20.10.2006 витяг із оспорюваного рішення разом із супровідним листом від 19.10.2006 року №1.20/5-2053 було надіслано рекомендованим поштовим відправленням на адресу позивача;

- згідно з повідомленням про вручення поштового рекомендованого відправлення № 3566225, витяг з оспорюваного рішення вручено уповноваженому представникові ВАТ “Укрнафта” 23.10.2006;

- 19.12.2006 ВАТ “Укрнафта” звернулося до господарського суду міста Києва в порядку передбаченому Кодексом адміністративного судочинства України з позовом про визнання частково недійсним оспорюваного рішення; ухвалою названого суду від 22.12.2006 у відкритті провадження у справі відмовлено;

- до належного суду з відповідним позовом ВАТ "Укрнафта" звернулося 03.04.2007, тобто більш ніж через п’ять місяців після одержання рішення органу Антимонопольного комітету України.

Причиною касаційного оскарження стало питання щодо пропуску позивачем строку оскарження оспорюваного рішення.

Згідно з частиною першою статті 60 Закону заявник, відповідач, третя особа мають право оскаржити рішення органів Антимонопольного комітету України повністю або частково до господарського суду у двомісячний строк з дня одержання рішення; цей строк не може бути відновлено.

З огляду на викладене передбачений статтею 60 Закону строк є присікальним, а закінчення його перебігу безпосередньо пов’язано із зверненням до господарського суду, відповідно, в порядку встановленому ГПК України.

Тому апеляційний господарський суд дійшов вірного висновку про те, що позивач пропустив визначений Законом строк оскарження освоюваного рішення, що унеможливлює вирішення господарським судом відповідного спору по суті.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 80 ГПК України господарський суд припиняє провадження у справі, якщо спір не підлягає вирішенню в господарських судах України.

За наведених обставин оскаржувана постанова апеляційного господарського суд є законною і обґрунтованою, а доводи касаційної скарги не спростовують висновків господарського суду.

Керуючись статтями 1119 – 11111 ГПК України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Постанову Житомирського апеляційного господарського суду від 23.10.2007 зі справи № 16/697-НМ залишити без змін, а касаційну скаргу відкритого акціонерного товариства “Укрнафта”– без задоволення.

Суддя В. Селіваненко

Суддя            І. Бенедисюк

Суддя Б. Львов