ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2008 р.

№ 2-8/257-2008

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів :

головуючого судді

Овечкіна В.Е.,

суддів

Чернова Є.В.,

Цвігун В.Л.,

розглянув касаційне подання

Першого заступника прокурора АР Крим

на постанову

від 30.07.80 Севастопольського апеляційного господарського суду

у справі

№2-8/257-08 господарського суду АР Крим

за позовом

прокурора м.Ялта в інтересах держави в особі Державної інспекції з контролю за використанням і охороною земель АР Крим

до

Масандрівської селищної ради

3-ті особи:

Державний заклад "Спеціалізований (спеціальний) санаторій "Долоси" Міністерства охорони здоров'я України

ТзОВ "Мірідіан"

Міністерство охорони здоров'я України

про

визнання недійсним п.1.3 рішення

У справі взяли участь представники

від Генеральної Прокуратури України: Попенко О.С., прокурор відділу посв. №203, 17.12.07

позивача: не з'явились

відповідача: не з'явились

3-ті особи:

Державний заклад "Спеціалізований (спеціальний) санаторій "Долоси" Міністерства охорони здоров'я України : не з'явились

ТзОВ "Мірідіан": не з'явились

Міністерство охорони здоров'я України: Михайловський М.М., довір. від 10.01.08

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду АР Крим від 09.04.08 (суддя С.А. Чумаченко) позовні вимоги задоволено: визнано недійсним пункт 1.3 рішення №19 ХІ сесії 5-го скликання Масандрівської селищної ради "Про дозвіл підприємствам, установам, організаціям та суб'єктам підприємницької діяльності - фізичним особам на розробку проектів відводу земельних ділянок з земель, які знаходяться у віданні Масандрівської селищної ради" від 07.05.07".

Рішення суду мотивовано тим, що Масандрівська селищна рада при прийнятті оскаржуваного рішення вийшла за межі своїх повноважень, своїми діями порушила права та законні інтереси Державного закладу Спеціалізований (спеціальний) санаторій "Долоси" Міністерства охорони здоров'я України, фактично розпорядилася земельною ділянкою санаторію "Долоси", що є порушенням частини 2 ст. 19 Конституції України.

Постановою Севастопольського апеляційного господарського суду від 30.07.08 (судді: Л.Лисенко В.А., Прокопанич Г.К.., Гонтар В.І.) рішення суду першої інстанції скасовано, прийнято нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Постанову суду мотивовано тим, що прокурором неправильно визначено позивача у справі та не з'ясовано які саме права та інтереси Державної інспекції з контролю за використанням і охороною земель АР Крим порушені.

Перший заступник прокурора Автономної Республіки Крим в касаційному поданні просить скасувати прийняту у справі постанову суду апеляційної інстанції, рішення суду першої інстанції залишити в силі. Вважає, що судом апеляційної інстанції не застосовані норми закону України "Про Державний бюджет України на 2006 рік", відповідно до ст. 92 якого визначено, що у 2006 році окремі положення Земельного Кодексу України застосовуються з урахуванням таких змін, у тому числі ст. 84 ЗК України та п.12 Перехідних положень цього кодексу. Зазначає, що органами Державної інспекції з контролю за використанням і охороною земель (яка є урядовим органом державного управління, діє у складі Держкмзему та йому підпорядковується), здійснюється державний контроль за використанням та охороною земель. Тому висновок суду апеляційної інстанції про те, що прокурором неправильно визначено позивача у справі є хибним.

Ознайомившись з матеріалами та обставинами справи на предмет надання їм попередніми судовими інстанціями належної юридичної оцінки та повноти встановлення обставин, дотримання норм процесуального права, згідно з вимогами ст.1115 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів дійшла висновку, що касаційне подання підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Відповідно ст. 1117 Господарського процесуального кодексу України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, касаційна інстанція на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права. Касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази.

Судами попередніх інстанцій встановлено наступне.

Рішенням Масандрівської селищної ради ХІ сесії 5 скликання №19 від 07.05.07 дано згоду підприємствам установам, організаціям та суб'єктам підприємницької діяльності –фізичним особам на розробку проектів відводу земельних ділянок з земель, які знаходяться у віданні Масандрівської селищної ради.

Пунктом 1.3 цього рішення ТзОВ "Мерідіан" дано дозвіл на розробку проекту відводу земельної ділянки площею 2.0 га для будівництва і обслуговування оздоровчого рекреаційного комплексу за адресою: с.м.т. Советське, суд.12. Затверджено договір про співпрацю між ТзОВ "Мерідіан" та Масандрівською селищною радою.

Земельна ділянка площею 2,00 га за адресою с.м.т. Советське, буд.12 була надана ТОВ "Мірідіан", знаходиться в постійному користуванні Державного закладу "Спеціалізований (спеціальний) санаторій "Долоси" Міністерства охорони здоров'я України на підставі Державного Акту серії КМ №18 на право постійного користування землею.

Відповідно до листа від 04.04.08 санаторія "Долоси" Міністерства охорони здоров'я України, направленого Прокурору м.Ялти, у санаторія "Долоси" відсутнє рішення Масандрівської селищної ради про вилучення земельної ділянки площею 2,00 га з угідь санаторію.

Ні відповідач, ні ТОВ "Мерідіан" не представили суду рішення Масандрівської селищної ради про вилучення земельної ділянки площею 2,00 га з постійного користування Державного закладу "Спеціалізований (спеціальний) санаторій "Долоси" Міністерства охорони здоров'я України, наданої йому в постійне користування згідно державного акту серії КМ №18.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що в рішенні суду першої інстанції не вказано, в чому конкретно порушені права та охоронювані законом інтереси підприємства чи організації –позивача у справі –Державної інспекції з контролю за використанням та охороною земель АР Крим.

Підставами для визнання актів, у тому числі рішення селищної ради, недійсними, є невідповідність його вимогам чинного законодавства та/або визначений законом компетенції органу, який видав цей акт. Крім того, обов’язковою умовою визнання акта недійсним є порушення у зв’язку з прийняттям відповідного акта прав та законних інтересів позивача у справі.

Оскільки ці вимоги судом першої інстанції не дотримано, тобто не вказано в чому полягає порушення прав позивача у справі, апеляційний суд обгрунтовано скасував рішення місцевого суду.

Заслуговують на увагу доводи касаційного подання про те, що прокурор має право звертатися до суду з позовом в інтересах Державної інспекції з контролю за використанням і охороною земель АР Крим .

Відповідно до ст.2, 29 ГПК України прокурор має право звернутися до господарського суду з позовом в інтересах держави. Прокурор в позовній заяві самостійно визначає в чому полягає порушення інтересів держави та обґрунтовує необхідність їх захисту, а також вказує орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах. Конституційним судом України в рішенні від 08.04.1999 року надане офіційне тлумачення терміну „орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах ”. Відповідно до п.2 резолютивної частини вказаного Рішення Конституційного суду під поняттям "орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах", зазначеним у частині другій статті 2 ГПК України, потрібно розуміти орган державної влади чи орган місцевого самоврядування, якому законом надано повноваження органу виконавчої влади.

Органи Державної інспекції з контролю за використанням і охороною земель є урядовим органом державного управління, діють у складі Держкомзему та йому підпорядковується, здійснюють державний контроль за використанням та охороною земель. У даному випадку прокурором м. Ялта в позові зазначено, що відповідачами порушений встановлений діючим законодавством порядок отримання земельних ділянок і порядок використання земель оздоровчого призначення, наданих санаторію "Долоси" для санаторно-курортного лікування туберкульозних хворих. Останнє є цільовим призначенням даної землі (арк. 47).

З огляду на викладене апеляційний суд дійшов помилкового висновку про те, що оскаржуване рішення селищної ради не порушує права та інтереси Державної інспекції з контролю за використання та охороною земель.

Розглядаючи справу по суті, в порушення вимог ст.43 ГПК України господарські суди першої та апеляційної інстанцій неповно з’ясували фактичні обставини справи, що мають значення для правильного вирішення спору, не дали належну оцінку всім доказам у справі.

Так, суди повинні остаточно з'ясувати, кому належить спірна земельна ділянка: санаторію "Долоси", а бо Масандрівській селищній раді. В залежності від встановленого суди повинні правильно застосувати норми матеріального права , що регулюють правовідносини, що склалися, зокрема, ст. 792 ЦК України, Закони України "Про курорти", ст.ст.12-19, 26-33 "Про охорону навколишнього природного середовища", ст. 49, 92 Земельного кодексу України.

Відповідно ст. 48 Земельного кодексу України на землях оздоровчого призначення забороняється діяльність, яка суперечить їх цільовому призначенню. На територіях лікувально-оздоровчих місцевостей і курортів встановлюються округи і зони санітарної охорони. В межах округу санітарної охорони забороняються передача земельних ділянок у власність і надання у користування підприємствам і громадянам для діяльності, несумісної з охороною природних лікувальних властивостей і відпочинком населення.

Як встановлено судами, санаторій “Долоси” отримав в постійне користування 16,50 га землі для лікування хворих на туберкульоз.

На землях оздоровчого призначення забороняються всі види будівництва, якщо містобудівна документація не пройшла обов’язкової державної екологічної та санітарно-гігієнічної експертизи.

Судами попередніх інстанцій не витребувані, не досліджені і не оцінені договори: оренди лікувального корпуса № 2, що знаходиться на балансі санаторію "Долоси" (а.с.18) для з'ясування цілей оренди; договір співробітництва між ТОВ "Мерідіан" та Масандрівською селищною радою (а.с.5). Судами не оцінений лист Міністерства охорони здоров'я України на предмет того, що згода на оренду землі надана санаторію "Долоси", а не на вилучення селищній раді. Але в свою чергу головний лікар санаторію дає згоду селищній раді на вилучення землі. Слід зауважити,що діючим земельним законодавством не передбачено вилучення землі на термін оренди будівлі (а.с.60,60а).

Зважаючи на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що при розгляді даної справи в порушення вимог ст. 43 Господарського процесуального кодексу України судами попередніх інстанцій не досліджені обставини справи, що мають вирішальне значення для прийняття правильного рішення і не застосовувалися норми матеріального права, що регулюють спірні правовідносини. Зазначене порушення є підставою для скасування прийнятих у справі судових рішень і направлення справи на новий розгляд.

Розглядаючи справу повторно, необхідно усунути зазначені недоліки, з’ясувати всі обставини і надавши їм правильну юридичну оцінку, прийняти обгрунтоване, законне рішення.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119-12 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційне подання першого заступника прокурора Автономної Республіки Крим задовольнити частково.

Постанову Севастопольського апеляційного господарського суду від 30.07.08 та рішення господарського суду АР Крим від 09.04.08 у справі № 2-26/1455-2007 скасувати.

Справу направити на новий розгляд до господарського суду АР Крим.

Головуючий, суддя                     В.Овечкін

Судді                    Є.Чернов

В.Цвігун