ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2008 р.

№ 31/292-07-6371

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Муравйова О. В. –головуючий

Полянського А. Г.

Фролової Г. М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційні скарги

Відкритого акціонерного товариства Холдінгової компанії “Краян”

на рішення

Господарського суду Одеської області від 18.10.2007року

у справі

№ 31/292-07-6371 Господарського суду Одеської області

за позовом

Відкритого акціонерного товариства Холдінгової компанії “Краян”

до

Відкритого акціонерного товариства “Київ – Дніпровське міжгалузеве підприємство промислового залізничного транспорту”

про

визнання недійним договору, стягнення 137760,91грн. та зобов’язання повернути майно

За участю представників сторін:

від позивача:

Банник Н.С. дов. від 06.02.08р.

від відповідача

Норець Н.О. дов. від 08.01.08р.

Крижановський В.Б. дов. від 21.06.08р.

В С Т А Н О В И В:

В судовому засіданні касаційної інстанції за згодою сторін оголошені вступна та резолютивна частини постанови Вищого господарського суду України.

Відкрите акціонерне товариство Холдінгової компанії “Краян” звернулось до Господарського суду Одеської області з позовом до Відкритого акціонерного товариства “Київ-Дніпровське міжгалузеве підприємство промислового залізничного транспорту” про визнання недійсним договору № 27/05 від 01.07.2004 року, який укладений позивачем з ВАТ „Одеське міжгалузеве підприємство промислового залізничного транспорту", правонаступником якого є відповідач, повернення сторін у первісне становище шляхом стягнення з відповідача 137760 грн. 91 коп. та зобов'язання відповідача повернути позивачу венець дизеля у кількості 4 шт.

Позов обґрунтований тим, що відповідач на виконання договору передав позивачу товар, який не є власністю відповідача, в зв'язку із чим відповідач не виконав свого зобов'язання по договору.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 18.10.2007 року по справі № 31/292-07-6371 (суддя Лєсогоров В. М.) в задоволенні позову відмолено.

Відкрите акціонерне товариство Холдінгової компанії “Краян” подало до Вищого господарського суду України касаційну скаргу, в якій просить рішення у справі скасувати, а справу направити до господарського суду першої інстанції на новий розгляд, мотивуючи касаційну скаргу доводами про порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Заявник зазначає, що судом порушено вимоги Інструкції про застосування Плану рахунків бухгалтерського обліку активів, капіталу, зобов'язань і господарських операцій підприємств і організацій, затвердженою наказом Міністерства фінансів України від 30.11.1999 року № 291, ст. 658 Цивільного кодексу України оскільки право продажу товару, відповідно до вимог законодавства належить тільки власнику товару.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення присутніх в судовому засіданні представників сторін, перевіривши наявні матеріали справи на предмет правильності юридичної оцінки обставин справи та повноти їх встановлення в рішенні у даній справі, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог статей 108, 1117 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд переглядає за касаційною скаргою (поданням) рішення місцевих господарських судів та постанови апеляційних господарських судів та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Як встановлено судом першої інстанції, 01.07.2004 року позивач та відповідач уклали договір № 27/05, відповідно до умов якого відповідач продає позивачу металеві частини залізничних шляхів які належать відповідачеві в кількості 362,4 т на суму 170328 грн.

Відповідно до акта від 01.07.2004 року відповідач передав позивачеві весь обумовлений договором товар.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 26.02.2007 року у справі № 5/2-07-66 з позивача на користь відповідача стягнута заборгованість за вказаним договором в сумі 91439 грн. 55 коп.

Відповідно до акта КРУ в Одеській області від 13.04.2006 року № 005-23-1119 встановлено, що відповідно до наданих бухгалтерських документів металеві частки залізничних шляхів на балансі відповідача не рахувалися. Металеві частки залізничних шляхів було списано та рахуються на за балансовому рахунку 073 „Списані активи" в кількісному обліку.

У вказаному акті КРУ не зазначено, що товар не є власністю відповідача,

Крім цього, матеріали справи не містять доказів того, що відповідач не є власником проданого товару.

Відповідно до вимог статті 203 Цивільного кодексу України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства.

Стаття 215 Цивільного кодексу України передбачає, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Відповідно до вимог статті 216 цього ж Кодексу, у разі недійсності правочину кожна із сторін зобов’язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

В статті 658 цього ж Кодексу вказано, що право продажу товару, крім випадків примусового продажу та інших випадків, встановлених законом, належить власникові товару.

Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 28.04.1978 року "Про судову практику в справах про визнання угод недійсними" (із змінами та доповненнями)при вирішенні питання про визнання угоди недійсною суду необхідно враховувати таке: б) невиконання або неналежне виконання угоди не може бути підставою для визнання її недійсною. У цьому разі сторона вправі вимагати розірвання договору або засування інших встановлених наслідків, а не визнання угоди недійсною.

Відповідно до Роз'яснення ВГСУ № 02-5/111 від 12.03.1999 року "Про деякі питання практики рішення спорів, пов'язаних з визнанням угод недійсними" угода може бути визнана недійсною з підстав, передбачених законом. За загальним правилом невиконання чи неналежне виконання угоди не тягне за собою правових наслідків у вигляді визнання угоди недійсною. У такому разі заінтересована сторона має право вимагати розірвання договору або застосування інших передбачених законом чи договором наслідків, а не визнання угоди недійсною.

Враховуючи викладене, господарський суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відмову у задоволенні позовних вимог, оскільки вимога про визнання договору недійсним з підстав його неналежного виконання не є такою підставою в розуміння статті 215 Цивільного кодексу України.

В задоволенні позову щодо застосування наслідків недійсності договору у вигляді стягнення з відповідача 137760 грн. 91 коп. та зобов'язання відповідача повернути позивачу венець дизеля у кількості 4 шт. обґрунтовано відмовлено, оскільки договір є дійним, в зв'язку з чим немає підстав для застосування наслідків недійсності договору.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач не виконав вимоги суду про надання додаткових доказів, викладені в ухвалі суду першої інстанції від 02.10.2007 року про відкладення розгляду справи. Позивач надав до суду документи в обгрунтування позовних вимог після прийняття рішення місцевим судом. Також позивач не скористався передбаченим ст. 22 ГПК України правом оскарження рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку, чим позбавив себе можливості посилатися на додатково подані докази. Переоцінка обставин справи, встановлених в рішенні місцевого суду, не входить до повноважень суду касаційної інстанції відповідно до ст. 1117 ГПК України.

Враховуючи викладене, Вищий господарський суд України вважає, що підстав для скасування рішення Господарського суду Одеської області від 18.10.2007 року в даному випадку немає, а тому касаційна скарга Відкритого акціонерного товариства Холдінгової компанії “Краян” задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117-12 ГПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Відкритого акціонерного товариства Холдінгової компанії “Краян” залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Одеської області від 18.10.2007 року по справі № 31/292-07-6371 залишити без змін.

Головуючий

О. Муравйов

Судді

А. Полянський

Г. Фролова