ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа № 16/229

29.08.08

За позовом          Об‘єднання співвласників багатоквартирного будинку «Політех»

До          Державного підприємства «Український державний центр радіочастот»

Про            стягнення 234 000 грн.

Суддя Ярмак О.М.

Представники:

від позивача Тертичний Ю.І. за дов.

від відповідача Погребняк Ю.Ф. за дов.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Пред”явлені вимоги про стягнення 234000 грн. збитків, завданих бездіяльністю відповідача , яка полягала у невиконанні вимоги позивача про звільнення протиправно займаного відповідачем даху будинку.

08.07.08 через канцелярію суду позивачем подана заява про збільшення позовних вимог на суму 39000 грн., доказів оплати митом вказаної вимоги суду не надано.

30.07.08 через канцелярію суду позивачем подана заява про збільшення позовних вимог, в якій позивач просить стягнути 273000 грн. завданих збитків та зобов‘язати відповідача звільнити займаний ним дах 3 секції будинку № 145 по вул. Борщагівській в м. Києві в 20 строк з моменту набрання чинності рішенням суду по даній справі.

Зазначена заява в частині зобов‘язання відповідача звільнити займаний ним дах 3 секції будинку № 145 по вул. Борщагівській в м. Києві в 20 строк не приймається судом до розгляду в даній справі, оскільки не є збільшенням чи доповненням позовних вимог в розумінні ст. 22 ГПК України, має інший предмет і підстави, тому може бути предметом окремого судового розгляду.

Відповідач проти позову заперечує, у відзиві на позов пояснив, що він є власником нежитлового приміщення № 122 на 18 поверсі зазначеного будинку, 15.08.05 між ним та позивачем був укладений договір № 18 та додаткова угода № 1 від 01 січня 2006 р. про відносини.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд, _

В С Т А Н О В И В:

07.02.2008 р. загальними зборами позивача прийнято рішення про зобов‘язання відповідача звільнити займаний дах 3 секції будинку (протокол № 7 від 07.02.08). Відповідачу було направлено листа за № 110208 від 11.02. 2008 р. звільнити дах в термін до 25 лютого 2008 р., а 1 березня 2008 р. позивачем було укладено договір оренди № 1/08 з ТОВ «Татра –Україна», про передачу даху 3 секції будинку № 145 в оренду.

Позивач звернувся з вимогами про стягнення з відповідача 273000 грн. збитків, завданих не звільненням відповідачем зайнятого даху у відведений йому термін, оскільки позивач не зміг виконати умови договору оренди з ТОВ «Татра –Україна», а саме: своєчасно передати дах будинку в оренду ТОВ «Татра –Україна». В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на ст. 20, ч.1 ст. 173, ч.1 ст.225, ч. 1 ст. 226 ГК України, ст. ст. 614, 1166 ЦК України.

Дослідивши наявні в матеріалах справи і надані в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав :

В ч.1 ст. 173 ГК України дано визначення господарського зобов‘язання, зокрема, зазначено, що господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

За статтею 174 Господарського кодексу України господарські зобов'язання можуть виникати:

- безпосередньо із закону або іншого нормативно-правового акта, що регулює господарську діяльність;

- з акту управління господарською діяльністю;

- з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать;

- внаслідок заподіяння шкоди суб'єкту або суб'єктом господарювання, придбання або збереження майна суб'єкта або суб'єктом господарювання за рахунок іншої особи без достатніх на те підстав;

- у результаті створення об'єктів інтелектуальної власності та інших дій суб'єктів, а також внаслідок подій, з якими закон пов'язує настання правових наслідків у сфері господарювання.

Стаття 614 ЦК України, на яку посилається позивач, визначено, що вина є підставою відповідальності за порушення зобов‘язання.

Статті 225, 226, а також 224 ГК України визначають порядок відшкодування збитків за порушення господарського зобов‘язання.

В позовній заяві позивач не зазначив з чого саме виникли зобов‘язання між ним та відповідачем, з закону чи іншого нормативного акта, з договору чи внаслідок інших підстав.

Позивачем не надано суду доказів та не доведено наявності господарських зобов‘язань між позивачем та відповідачем.

Стаття 1166 Цивільного кодексу України визначає загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду, тобто зобов‘язання з відшкодування шкоди є позадоговірними (деліктними).

Зобов‘язання договірні по відшкодуванню збитків і зобов‘язання по відшкодуванню шкоди мають різну правову природу.

Для застосування такого заходу відповідальності, як стягнення шкоди, необхідно наявність всіх елементів складу цивільного правопорушення:

1) протиправної поведінки (дії чи бездіяльності ) особи;

2) шкідливого результату такої поведінки (шкоди);

3) причинного зв‘язку між протиправною поведінкою та шкодою;

4) вини особи, яка заподіяла шкоду.

За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не наступає.

Згідно зі статтями 33, 34 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Обов”язок доказування та подання доказів, відповідно до ст.33 ГПК України, розподіляється між сторонами виходячи з того, хто посилається на певні юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги та заперечення. В даному випадку це стосувалося позивача, що мав довести факт порушення його права відповідачем та надати відповідні докази.

Таких доказів суду не надано.

Відповідно до ст.1 ГПК України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів.

Свої позовні вимоги позивач грунтує на тому, що відповідач не виконав вимоги загальних зборів членів ОСББ.

Рішення загальних зборів, прийняте відповідно до статуту, є обов'язковим для всіх членів об'єднання.

Доказів того, що відповідач є членом об‘єднання суду не надано.

Відповідач надав суду договір № 18 відносин власника нежитлового приміщення та ОСББ «Політес»та додаткову угоду до нього від 01 січня 2006 р., а також протокол № 21 зборів правління ОСББ «Політех»від 15 січня 2006 р.

Зазначеним протоколом погоджено відповідачу розташування технологічного обладнання на даху 3 секції житлового будинку по вул. Борщагівська орієнтовною пдощею 60 м.кв. з 01 січня 2006 р.

Позивач укладаючи договір оренди з ТОВ «Татра –Україна»діяв на власний ризик, оскільки знав про те, що дах будинку використовується відповідачем.

Таким чином, в порушення статтей 33, 34 ГПК України позивач не надав суду належних доказів протиправної поведінки (дії чи бездіяльності) відповідача, спричинення шкоди, наявності причинного зв‘язку між протиправною поведінкою та шкодою.

Враховуючи викладене, приймаючи до уваги пояснення представників позивача та відповідача, суд дійшов висновку, що позов є необґрунтованим та задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 33, 49, 82-85, п. 4 ст. 80 ГПК України,-

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити повністю .

Суддя

О.М.Ярмак