ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2008 р.

№ 6/105-3/262

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Гончарука П.А.( головуючого ),

Вовка І.В.,

Стратієнко Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві касаційну скаргу

Приватного підприємства "Захід-Інформ"

на постанову

Львівського апеляційного господарського суду від 18.09.2007 року

у справі за позовом

Жіночого товариства "Берегиня"

до

Державного науково-реставраційного управління Івано-Франківської області,

Управління з питань комунальної власності та корпоративних прав Івано-Франківської обласної державної адміністрації,

Приватного підприємства "Захід-Інформ"

про

визнання недійсним договору,

У С Т А Н О В И В :

У квітні 2004 року позивач звернувся до господарського суду Івано-Франківської області з позовною заявою до відповідача Державного науково-реставраційного управління про визнання незаконним договору оренди № 3 від 28.01.2003 року, укладеного з третьою особою ПП "Захід-Інформ" та зобов'язання продовжити дію договору оренди від 01.06.1999 року № 35 і звільнити ПП "Захід-Інформ" орендоване приміщення у зв'язку з чинністю, на час укладення спірної угоди, укладеного між ним та відповідачем договору оренди від 01.06.1999 року № 35.

Під час розгляду справи в суді першої інстанції позивач уточнив заявлені вимоги та просив визнати недійсним договір оренди від 28.01.2003 року № 3 укладений між відповідачем і третьою особою.

Справа розглядалася судами неодноразово.

Рішенням господарського суду Івано-Франківської області від 18.05.2007 року позов задоволено та визнано недійсним договір оренди № 3 від 28.01.2003 року, укладений між Державним науково-реставраційним управлінням і ПП "Захід-Інформ".

Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 18.09.2007 року зазначене рішення суду першої інстанції залишено без змін.

У касаційній скарзі відповідач ПП "Захід-Інформ" вважає, що судом порушено норми матеріального та процесуального права, і тому просить прийняті ним рішення скасувати та припинити провадження в справі .

Відзиви на касаційну скаргу від позивача та решти відповідачів до суду не надходили.

Заслухавши пояснення прокурора, дослідивши доводи касаційної скарги, перевіривши матеріали справи і прийняті в ній судові рішення, суд вважає, що касаційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Як вбачається із матеріалів справи, що між Державним науково-реставраційним управлінням Івано-Франківської області ( орендодавець) та ПП "Захід-Інформ" (орендар) було укладено охоронно-орендний договір № 3 від 28.01.2003 року, за умовами якого орендодавець передає, а орендар приймає в орендне платне користування приміщення пам'ятки архітектури площею 89,3 кв.м. в місті Івано-Франківську, вул. Незалежності, 5 строком з 01.02.2003 року по 01.02.2008 року.

01.06.1999 року між Державним науково-реставраційним управлінням Івано-Франківської області (орендодавець) та Жіночим товариством "Берегиня" (орендар) було укладено договір № 35 за умовами якого орендодавець передає, а орендар приймає в орендне платне користування приміщення пам'ятки архітектури площею 76,6 кв.м. в місті Івано-Франківську, вул.Незалежності,5 строком з 01.06.1999 року по 01.06.2004 року.

До матеріалів справи судами залучено копію листа позивача від 21.01.2003 року до Управління містобудування та архітектури Івано-Франківської обласної державної адміністрації про переукладення договору оренди на приміщення по вулиці Незалежності,5 з ПП "Захід-Інформ", лист Управління містобудування та архітектури від 12.05.2008 року № 127/07-6/02 про надходження на його адресу 06.05.2003 року листа позивача від 21.01.2003 року про переукладення договору оренди від 01.06.1999 року № 35 та лист Державного науково-реставраційного управління від 29.03.2004 року № 58/07-6 про закінчення 01.06.2004 року договору оренди від 01.06.1999 року № 35 у зв'язку з відмовою позивача від оренди за листом від 21.01.2003 року.

Розпорядженням голови Івано-Франківської обласної державної адміністрації від 27.01.2003 року № 51 замість позивача орендарем приміщення по вулиці Незалежності, 5 визначено ПП "Захід-Інформ".

Рішенням господарського суду м.Києва від 23.03.2004 року в справі № 45/68 в позові Жіночого товариства "Берегиня" про визнання недійсним розпорядження голови Івано-Франківської обласної державної адміністрації від 27.01.2003 року № 51 відмовлено.

Предметом даного судового розгляду є вимоги позивача про визнання недійсним договору оренди комунального майна укладеного між відповідачами у зв'язку з чинністю, на час його укладення, договору оренди на це ж майно з ним.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що спірний договір оренди було укладено 28.01.2003 року.

Відповідно до п.п.1,4 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України цей Кодекс набирає чинності з 01.01.2004 року та застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності.

Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільного кодексу України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності.

Проте, дійшовши висновку про суперечність спірного договору вимогам закону, суди попередніх інстанцій помилково застосували до спірних відносин положення статті 203 Цивільного кодексу України, оскільки спірний договір було укладено до набрання чинності цим Кодексом.

Згідно статті 48 Цивільного кодексу УРСР ( чинного на час укладення спірного договору), недійсною є та угода, що не відповідає вимогам закону.

У той же час, не застосувавши вимоги зазначеної норми матеріального права та визнавши спірну угоду недійсною, суди всупереч цим вимогам в прийнятих рішеннях не навели закону або нормативного акту, яким не відповідає вказана угода.

До того ж, не звернувши уваги на те, що в заявленому позові не було наведено правових підстав визнання спірної угоди недійсною та посилання на закон, якому вона не відповідає, суди на власний розсуд зробили висновок про суперечність цієї угоди вимогам законодавства, не вказавши яким.

Водночас, дійшовши висновку про чинність договору оренди від 01.06.1999 року № 35, на час укладення спірного договору оренди, суди обох інстанцій, в порушення статті 43 Господарського процесуального кодексу України, не з'ясували обставин, пов'язаних з фактичними діями учасників спірних правовідносин щодо укладення спірної угоди оренди та припинення чи неприпинення попередньої угоди оренди, і не навели наявним у справі доказам та цим обставинам правової оцінки.

Разом з цим, висновок апеляційного господарського суду про визнання, рішенням господарського суду міста Києва від 23.03.2004 року в справі № 45/68, недійсним розпорядження голови Івано-Франківської обласної державної адміністрації від 27.01.2003 року № 51 щодо зміни орендаря, не відповідає змісту, залученої до матеріалів справи копії зазначеного судового рішення.

За вимогами статті 11112 Господарського процесуального кодексу України вказівки, що містяться у постанові касаційної інстанції, є обов'язковими для суду першої інстанції під час нового розгляду справи.

Однак, в порушення зазначеної норми процесуального права, суди обох інстанцій не виконали вказівок, що містяться в постанові Вищого господарського суду України від 14.09.2005 року про скасування судових рішень та передачу справи на новий розгляд до суду першої інстанції, зокрема, щодо визначення особи належного орендодавця в спірних правовідносинах, і встановлення особи, яка направила листа від позивача про відмову від договору оренди, та з'ясування наявності в неї повноважень на такі дії.

За таких обставин, оскаржені судові рішення не можна визнати законними й обґрунтованими, і тому вони підлягають скасуванню з передачею справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Під час нового розгляду справи, суду необхідно врахувати наведене і вирішити спір з дотриманням вимог закону.

З огляду викладеного та керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119-11112 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Приватного підприємства "Захід-Інформ" задовольнити частково.

Постанову Львівського апеляційного господарського суду від 18.09.2007 року та рішення господарського суду Івано-Франківської області від 18.05.2007 року скасувати, і справу № 6/105-3/262 передати на новий розгляд до суду першої інстанції в іншому складі.

Головуючий суддя П.Гончарук

Судді                                                                                           І.Вовк

Л.Стратієнко