Харківський апеляційний господарський суд
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" листопада 2008 р. Справа № 56/139-08

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Токар М.В., суддя Івакіна В.О., суддя Фоміна В. О.

при секретарі Гарбузовій Н.Ю.

за участю представників сторін:

прокурора: Миргород І.І., посв. №136 від 27.06.08 р.

позивача - Гаврищук О.В., дов. №2075 від 26.03.08 р.

відповідача - Бреус В.В, дов. №02-18/1287 від 16.10.08 р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу відповідача (вх. № 2150 Х/1-13) на рішення господарського суду Харківської області від 12.08.08 р. по справі № 56/139-08

за позовом прокурора Близнюківського району Харківської області в інтересах держави в особі відкритого акціонерного товариства "Державний Ощадний банк України"

до Близнюківської селищної ради Близнюківського району Харківської області, смт Близнюки,

про визнання незаконним та скасування рішення, визнання недійсним свідоцтва про право власності та визнання права власності

встановила:

Прокурор Близнюківського району Харківської області звернувся в інтересах держави в особі відкритого акціонерного товариства "Державний Ощадний банк України" до господарського суду Харківської області з позовом до Близнюківської селищної ради Близнюківського району Харківської області, відповідача, та з урахуванням уточнень позовних вимог, які були прийняті господарським судом Харківської області до провадження, просив суд: 1) визнати незаконним та скасувати рішення Близнюківської селищної ради № 6.2 від 19.09.2005р., як таке, що не відповідає діючому законодавству України та порушує права відкритого акціонерного товариства "Ощадбанк", власником якого є держава у особі кабінету Міністрів України; 2) визнати недійсним свідоцтво про право власності за територіальною громадою Близнюківської селищної ради; 3) визнати за ВАТ "Державний Ощадний банк України" право власності на будівлю за адресою: смт. Близнюки, вул. Комсомольська,15, Близнюківський район, Харківська область.

Рішенням господарського суду Харківської області від 12.08.2008 р. у справі №56/139-08 (суддя Кухар Н.М.) прийнято уточнену позовну заяву. Позовні вимоги задоволено повністю. Визнано незаконним та скасовано рішення Близнюківської селищної ради № 6.2 від 19.09.2005р., як таке, що не відповідає діючому законодавству України та порушує права Відкритого акціонерного товариства "Ощадбанк", власником якого є держава у особі кабінету Міністрів України.

Визнано недійсним свідоцтво про право власності територіальної громади Близнюківської селищної ради на нежитлову будівлю літ "А-11" загальною площею 316,1 кв.м. (у тому числі: ганок літ."А", гараж літ "Г", замощення літ "І"), розташовану за адресою: Харківська область, Близнюківський район, смт. Близнюки, вул. Комсомольська,15. Визнано за ВАТ "Державний Ощадний банк України" право власності на нежитлову будівлю літ "А-11" загальною площею 316,1 кв.м. (у тому числі: ганок літ "а", гараж літ "Г", замощення літ "І"), розташовану за адресою: Харківська область, Близнюківський район, смт. Близнюки, вул. Комсомольська,15. Стягнуто з Близнюківської селищної ради Близнюківського району Харківської області на користь Держбюджету України 85,00 грн. державного мита та 118,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Відповідач - Близнюківська селищна рада, з рішенням суду першої інстанції не погодився, подав до Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить оскаржуване рішення скасувати повністю.

Апеляційну скаргу з урахуванням доповнень до неї обгрунтовує, зокрема, тим, що: спір про визнання незаконним та скасування рішення органу місцевого самоврядування є публічно-правовим спором і повинен розглядатися за правилами адміністративного, а не господарського судочинства; прокурором в порушення положень статті 2 Господарського процесуального кодексу України, статті 36-1 Закону України "Про прокуратуру" пункту 2 статті 121 Конституції України було подано позов в інтересах відкритого акціонерного товариства, а не в інтересах держави.

Також вказує на те, що місцевий господарський суд посилався на знаходження спірного майна на балансі, який по суті є формою бухгалтерського обліку та не визначає підстав знаходження майна у власності підприємства, тоді як з матеріалів справи вбачається, що це приміщення не увійшло до статутного фонду позивача.

Також зазначає, що місцевий господарський суд, прийнявши уточнення до позовної заяви, не надав відповідачеві можливості надати відзив на позовну заяву з урахуванням вказаних уточнень.

Представник відповідача у судовому засіданні підтримав апеляційну скаргу.

Представник позивача проти доводів апеляційної скарги заперечував, вважає рішення місцевого господарського суду законним та обгрунтованим, просить залишити його без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Прокурор також заперечував проти доводів апеляційної скарги, вважає рішення місцевого господарського суду законним та обгрунтованим, просить залишити його без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Колегія суддів дослідила матеріали справи, вислухала пояснення представників сторін та прокурора, перевірила правильність застосування місцевим господарським судом при прийнятті оскаржуваного рішення норм матеріального та процесуального права та дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення господарського суду першої інстанції- зміні, виходячи з наступного.

Як свідчать матеріали справи, територіальне відокремлене безбалансове відділення у смт Близнюки є структурним підрозділом відкритого акціонерного товариства "Ощадбанк", перебуває на балансі філії - Лозівського відділення ВАТ "Ощадбанк" та розташоване за адресою: вул.Комсомольська, 15 в смт Близнюки Харківської області.

24.09.1987 р., після завершення будівництва спірної будівлі, Державною приймальною комісією був складений акт про прийняття ощадної каси на 20-25 робочих місць у смт. Близнюки по вул.Комсомольській та введення її в експлуатацію, який був затверджений рішенням виконавчого комітету Близнюківської селищної ради народних депутатів від 25.09.1987р. за № 349, згідно з пукнктом 2 якого будівля ощадкаси, балансова вартість якої на той час становила 179973,48 крб., була передана на баланс Близнюківській центральній ощадкасі № 2994.

На момент введення будівлі в експлуатацію система держтрудощадкас, до складу якої входила і Близнюківська центральна ощадкаса № 2994, була перетворена у Ощадний банк СРСР згідно з постановою ЦК КПРС і Ради Міністрів СРСР від 17.07.1987р. № 821 та постановою Ради Міністрів СРСР від 06.10.1987р. № 1118. Внаслідок реорганізації Близнюківська центральна ощадкаса № 2994 набула статусу Близнюківського відділення Ощадбанку № 2994 у складі Українського республіканського банку Ощадного банку СРСР.

Після проголошення Україною незалежності Український республіканський банк Ощадного банку СРСР разом з підпорядкованою йому мережею установ та організацій був перетворений у державний спеціалізований комерційний Ощадний банк України, статут якого був зареєстрований у Національному банку України за № 4 31.12.1991 р. , внаслідок чого Близнюківське відділення Ощадбанку стало балансовим структурним підрозділом державного спеціалізованого комерційного Ощадного банку України.

На виконання розпорядження Президента України від 20.05.1999 р. № 106/99-рп Постановою Кабінету Міністрів України від 21.05.1999р. № 876 Державний спеціалізований комерційний Ощадний банк України був перетворений у відкрите акціонерне товариство "Державний Ощадний банк України".

Оскільки відповідно до статті 26 Закону України "Про банки і банківську діяльність" реорганізація банку здійснюється добровільно за рішенням його власників або примусово за рішенням Національного банку України шляхом злиття, приєднання, поділу, виділення, перетворення, а реорганізація ДСК "Ощадний банк України" відбувалася шляхом його перетворення у ТОВ "Державний Ощадний банк України", що передбачає лише зміну організаційно-правової форми з переданням всього майна, прав та обов"язків попередньої юридичної особи, позивач не був позбавлений права власності на майно, яке перебувало у власності попередньої юридичної особи.

Крім того, згідно з пунктом 2 Загальних положень статуту відкритого акціонерного товариства "Ощадбанк", зареєстрованого Національним банком України 28.02.2003р, позивач є правонаступником Державного спеціалізованого комерційного Ощадного банку України, відповідно до частини 2 пункту 6 Загальних положень Статуту майно, набуте Банком в результаті правонаступництва, є власністю Банку.

Також у наявних в матеріалах справи копії технічного паспорту будівлі за адресою: смт. Близнюки, вул. Комсомольська,15, Близнюківський район, Харківська область, та копії реєстраційного посвідчення від 14.06.1996 р., виданого Лозівським БТІ на підставі рішення виконкому Близнюківської селищної ради народних депутатів від 31.05.1996р. №70, власником спірного приміщення зазначено Близнюківське відділення Ощадбанку № 2994.

Відповідно до пункту 6.1. Тимчасового положення про порядок державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції України №7/5 від 07.02.2002 р., оформлення права власності на об'єкти нерухомого майна провадиться з видачею свідоцтва про право власності фізичним особам та юридичним особам на новозбудовані, перебудовані або реконструйовані об'єкти нерухомого майна за наявності акта про право власності на землю або рішення про відведення земельної ділянки для цієї мети та за наявності акта комісії про прийняття об'єкта і введення його в експлуатацію.

17.12.2004р. позивач листом № 1694 звернувся до Близнюківської селищної Ради про оформлення права власності юридичної особи - ВАТ "Ощадбанк" на будівлю, у якій розміщене ТВБВ № 2841/043, за адресою: вул.Комсомольська, 15, смт. Близнюки Харківської області та про видачу відповідного свідоцтва про право власності на ім'я ВАТ "Державний Ощадний банк України".

Рішенням XXVIII сесії IV скликання від 14.04.2005р. № 3 Близнюківська селищна Рада відмовила ВАТ "Ощадбанк" у видачі свідоцтва про право власності на будівлю за адресою: смт.Близнюки, вул.Комсомольська, 15, у якій розміщене територіально відокремлене безбалансове відділення № 2841/043.

Рішенням XXXII сесії IV скликання Близнюківської селищної ради від 19.09.2005р. за № 6.2 приміщення по вул.Комсомольській, 15 в смт.Близнюки було прийнято у комунальну власність територіальної громади селища Близнюки.

Частиною 1 статті 4 Закону України "Про передачу об'єктів права державної та комунальної власності", передача об'єктів з державної у комунальну власність здійснюється за рішенням Кабінету Міністрів України - щодо об'єктів, визначених, зокрема, у абзаці третьому частини першої статті 2 цього Закону, а саме: нерухомого майна (будівель, споруд, у тому числі об'єктів незавершеного будівництва, приміщень).

Однак з матеріалів справи не вбачається прийняття Кабінетом Міністрів України рішення про передачу спірного майна у комунальну власність.

Згідно із частиною 2 статті 328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону, або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 115 Цивільного кодексу України господарське товариство є власником майна, набутого на підставах, що не заборонені законом.

Відповідно до статті 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю. Право власності є непорушним. Також згідно з частиною 1 статті 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним і ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Частиною 1 статті 393 Цивільного кодексу України передбачено, що правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується, а відповідно до статті 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред’явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

А отже, оскільки матеріали справи свідчать про те, що позивач правомірно набув право власності на спірну будівлю як правонаступник попередньої юридичної особи, а відповідач, прийнявши рішення № 6.2 від 19.09.2005 р. та видавши свідоцтво про право власності на спірне майно, порушив право ВАТ "Державний Ощадний банк України" здійснювати від імені держави повноваження власника цього майна, місцевий господарський суд дійшов цілком обгрунтованого висновку про задоволення позовних вимог.

При цьому слід зазначити, що однією з позовних вимог, з якою позивач звернувся до господарського суду Харківської області по даній справі була вимога про визнання права власності на будівлю за адресою: смт. Близнюки, вул. Комсомольська,15, Близнюківський район, Харківська область. Зі змісту технічного паспорту на цю будівлю її загальна площа становить 317,3 кв.м

Однак місцевий господарський суд, визнавши в абзаці 5 резолютивної частини рішення право власності позивача на нежитлову будівлю літ "А-11" загальною площею 316,1 кв.м. (у тому числі: ганок літ "а", гараж літ "Г", замощення літ "І"), розташовану за адресою: Харківська область, Близнюківський район, смт. Близнюки, вул. Комсомольська,15, в порушення вимог пункту 2 частини 1 статті 83 Господарського процесуального кодексу України вийшов за межі позовних вимог за відсутності клопотання про це заінтересованої сторони.

А тому рішення у вказаній частині слід змінити, виклавши його в іншій редакції, а саме : "Визнати за відкритим акціонерним товариством "Державний ощадний банк України" право власності на будівлю за адресою: смт. Близнюки, вул. Комсомольська,15, смт. Близнюки, Харківська область".

В іншій частині рішення місцевого господарського суду слід залишити без змін як прийняте при повному з"ясуванні обставин, які мають значення для справи та при правильному застосуванні норм матеріального та процесуального права.

Посилання відповідача на те, що спір у даній справі в частині визнання незаконним та скасування рішення органу місцевого самоврядування є публічно-правовим спором, а тому повинен розглядатися за правилами адміністративного, а не господарського судочинства, не може вважатися обгрунтованим, оскільки цей спір є спором про право, в якому Близнюківська селищна рада виступає не як орган влади, уповноважений владно керувати поведінкою іншого суб"єкта, а як рівноправний з іншими суб"єкт господарських відносин, що відповідно до статтей 1, 3, 17 Кодексу адміністративного судочинства України виключає розгляд даного спору в порядку адміністративного судочинства.

Не можуть також вважатися обгрунтованими і посилання відповідача в апеляційній скарзі на те, що прокурором в порушення положень статті 2 Господарського процесуального кодексу України, статті 36-1 Закону України "Про прокуратуру" пункту 2 статті 121 Конституції України було подано позов в інтересах відкритого акціонерного товариства, а не в інтересах держави, зважаючи на таке.

Рішенням Конституційного Суду України № 3-рп/99 від 08.04.1999 р. визначено зміст поняття "інтереси держави" та зазначено, що в основі інтересів держави є потреба у здійсненні загальнодержавних (політичних, економічних, соціальних та інших) дій, програм, спрямованих на захист суверенітету, територіальної цілісності, державного кордону України, гарантування її державної, економічної, інформаційної, екологічної безпеки, охорону землі як національного багатства, захист прав усіх суб'єктів права власності та господарювання тощо.

Із врахуванням того, що "інтереси держави" є оціночним поняттям, прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку відповідно до частини 2 статті 2 Господарського процесуального кодексу України самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обгрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах.

А отже оскільки відкрите акціонерне товариство "Державний Ощадний банк України" засноване на державній власності, то порушення його права на володіння, користування, розпорядження спірною будівлею від імені держави зачіпає державні інтереси, а тому прокурор цілком обгрунтовано пред"явив позов в інтересах держави в особі зазначеного товариства.

Посилання відповідача на те, що місцевий господарський суд, прийнявши уточнення до позовної заяви, не надав відповідачеві можливості надати відзив на позовну заяву з урахуванням вказаних уточнень, є безпідставними, оскільки з матеріалів справи вбачається, що у судовому засіданні господарського суду першої інстанції по даній справі від 08.07.2008 р., в якому були присутні як позивач та прокурор, так і відповідач, розгляд справи відкладався до 12.08.2008 р. у зв"язку з наданням позивачем уточнень позовних вимог, а тому відповідач мав можливість надати суду до прийняття 12.08.2008 р. рішення по справі відзив на уточнену позовну заяву.

З урахуванням викладеного, керуючись статтями 22, 33, 43, 83, 99, 101, пунктами 1, 4 статті 103, пунктом 4 частини 1 статті 104, статтею 105 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів

постановила:

Апеляційну скаргу відповідача задовольнити частково.

Абзац п"ятий резолютивної частини рішення господарського суду Харківської області від 12.08.2008 р. у справі №56/139-08 змінити, виклавши його в такій редакції : "Визнати за відкритим акціонерним товариством "Державний ощадний банк України" (код ЄДРПУ: 00032129; м.Київ, вул. Госпітальна, 12-г) право власності на будівлю за адресою: вул. Комсомольська,15, смт Близнюки, Харківська область".

В решті рішення господарського суду Харківської області від 12.08.2008 р. у справі №56/139-08 залишити без змін.

Головуючий суддя Токар М.В.

Суддя Івакіна В.О.

Суддя Фоміна В. О.