ЛУГАНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
м. Луганськ, вул. Коцюбинського, 2
___________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

Іменем України

24.11.2008 року                                                            Справа № 16/489

Луганський апеляційний господарський суд колегією суддів у складі :

головуючого судді                     Іноземцевої Л.В.

суддів                               Перлова Д.Ю.

Якушенко Р.Є.

Склад судової колегії змінено розпорядженням першого заступника голови Луганського апеляційного господарського суду від 27.08.2008

при секретарі

судового засідання                     Жиленко Д.В.

за участю представників сторін:

від позивача          - не прибув;

від І-го відповідача –Литвин І.А., дов. б/н від 10.10.2007, головний державний

виконавець підрозділу примусового виконання рішень;

від ІІ-го відповідача –не прибув;

від ВПВР Департаменту ДВС Міністерства юстиції України –Литвин І.А., дов. б/н

від 10.10.2007, головний державний виконавець підрозділу

примусового виконання рішень;

від Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України –

Литвин І.А., дов. № 25-32/443 від 22.05.2008, старший державний

виконавець підрозділу примусового виконання рішень.

Розглянув

апеляційну скаргу                    Департаменту державної виконавчої служби

Міністерства юстиції України, м. Київ

на ухвалу

господарського суду           Луганської області

від                                         23.06.08

у справі                               №16/489 (суддя –Шеліхіна Р.М.)

за позовом           Товариства з додатковою відповідальністю „Попаснянський вагоноремонтний завод”,

м. Попасна Луганської області

до 1-го відповідача                    Головного управління юстиції у Луганській

області, м. Луганськ

до 2-го відповідача                    Головного управління Державного казначейства

України у Луганській області, м. Луганськ

Суддя –доповідач

Л.В.Іноземцева

орган виконання судових рішень

відділ примусового виконання рішень

Департаменту державної виконавчої служби

Міністерства юстиції України, м. Київ

про                                         стягнення 1392 грн. 57 коп.

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою господарського суду Луганської області від 23.06.2008 у справі № 16/489 (суддя Шеліхіна Р.М.) у порядку статті 121-2 Господарського процесуального кодексу України (далі по тексту - ГПК України) задоволена скарга Товариства з додатковою відповідальністю „Попаснянський вагоноремонтний завод” (далі по тексту –ТДВ „Попаснянський вагоноремонтний завод”) на дії відділу Державної виконавчої служби:

- визнано неправомірними дії відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України по винесенню постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження ВП № 7012854 від 10.04.2008;

- визнано недійсною постанову відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 10.04.2008 ВП № 7012854 про відмову у відкритті виконавчого провадження;

- зобов”язано відділ примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України прийняти до виконання наказ господарського суду Луганської області від 23.02.2007 № 16/489 про стягнення з державного бюджету України на користь ТДВ „Попаснянський вагоноремонтний завод” зайво стягнуту суму виконавчого збору 1392 грн. 57 коп.

Ухвала суду з посиланням на статтю 124 Конституції України, статтю 9 Закону України від 21.04.1999 „Про виконавче провадження” (далі по тексту - Закон про виконавче провадження) мотивована невідповідністю дій виконавчого органу при відмові у відкритті виконавчого провадження чинному законодавству. Відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України є повноважним органом виконання наказів господарських судів України і позивачу видано наказ саме для пред'явлення до виконання до відділу. Заходи по виконанню наказу, які виконавець зобов'язаний здійснити при виконанні судового рішення відповідно до вимог Закону про виконавче провадження, полягають в тому, що виконавець зобов'язаний направити наказ до банку казначейства (органу казначейства) і вже орган казначейства, безпосередньо, виконуючи дії по поверненню коштів позивачу, буде керуватися порядком, розробленим Кабінетом Міністрів України - Наказ Державного казначейства України „Про затвердження порядку повернення коштів, помилково або надмірно зарахованих до державного та місцевого бюджету” від 10.12.2002 № 226, який встановлено для органу казначейства, а не для виконавчої служби.

Орган Державної виконавчої служби - Департамент державної виконавчої служби Міністерства юстиції України не погодився з прийнятою ухвалою та подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу господарського суду скасувати як таку, що прийнята з порушенням норм процесуального права та постановити нове рішення, яким відмовити у задоволенні скарги на дії відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України.

На обґрунтування доводів апеляційної скарги вказує наступне.

Відділ примусового виконання рішень є структурним підрозділом Департаменту державної виконавчої служби, що підтверджується відповідним положенням.

Тому, в якості суб’єкта оскарження необхідно зазначати Департамент державної виконавчої служби Міністерства юстиції України.

Відповідно до пунктів 1, 2 частини 1 статті 20-1 Закону про виконавче провадження на відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України покладається виконання рішень, за якими боржниками є Апарат Верховної Ради України, Адміністрація Президента України, Вищий чи центральні органи виконавчої влади, Конституційний Суд України, Верховний Суд України, вищі спеціалізовані суди, Касаційний суд України, апеляційні суди, Генеральна прокуратура України, прокуратури Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва і Севастополя, військові прокуратури регіонів і військова прокуратура Військово - Морських Сил України, Вища рада юстиції, Національний банк України, Рахункова палата, Управління справами Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, обласні, Київська та Севастопольська міські ради або обласні, Київська та Севастопольська міські державні адміністрації, а також інші органи державної влади;

- також за якими стягненню підлягає сума боргу від десяти та більше мільйонів гривень або еквівалентна сума в іноземній валюті.

Оскільки сума стягнення за наказом господарського суду у даній справі становить 1392 грн. 57 коп. державний виконавець правомірно відповідно до пункту 4 частини 1 статті 26 Закону про виконавче провадження відмовив у відкритті виконавчого провадження.

ТДВ „Попаснянський вагоноремонтний завод” відзив на апеляційну скаргу не подало, участь свого представника в судове засідання не забезпечило, про дату, час та місце розгляду справи було повідомлено належним чином.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, апеляційний господарський суд

в с т а н о в и в:

Рішенням господарського суду Луганської області 10.11.2006 у справі № 16/489 відмовлено у задоволенні позову Державного підприємства „Попаснянський вагоноремонтний завод” до Державної виконавчої служби Луганської області про стягнення виконавчого збору, що був незаконно стягнутий відповідачем в сумі 1392 грн. 57 коп. (а. с. 53 - 54, т. 1).

Постановою Луганського апеляційного господарського суду від 06.02.2007 рішення господарського суду від 10.11.2006 скасовано, прийняте нове рішення, яким позов задоволено, стягнуто з Державного бюджету України на користь Державного підприємства „Попаснянський вагоноремонтний завод” 1392 грн. 37 коп. зайво стягнуту суму виконавчого збору та стягнуто з Державної виконавчої служби Луганської області на користь Державного підприємства „Попаснянський вагоноремонтний завод” судові витрати за позовом в сумі 220 грн. 00 коп. та судові витрати за апеляційною скаргою в сумі 51 грн. 00 коп. (а. с. 87 - 90, т. 2).

28.02.2007 господарським судом Луганської області на виконання постанови від 06.02.2007 апеляційного господарського суду видані відповідні накази від 23.02.2007 № 16/489 (а. с. 95 - 97, т. 2).

Позивач неодноразово пред'являв для примусового виконання наказ № 16/489 від 23.02.2007 про стягнення виконавчого збору в сумі 1392 грн. 57 коп. до відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби та підрозділу примусового виконання рішень Головного управління юстиції у Луганській області. Проте у відкритті виконавчого провадження відмовлялось, що підтверджується постановами про відмову у відкритті виконавчого провадження від 20.04.2007, від 22.06.2007, від 17.08.2008 та від 22.11.2007 з різних підстав (а. с. 113, т. 2, а. с. 6, 7, 42, т. 3, а. с. 4, т. 4).

Перша постанова про відмову у відкритті виконавчого провадження від 20.04.2007 була винесена з посиланням на статті 11 та 19 Закону про виконавче провадження, - не зазначено боржника, а передбачається стягнення з Державного бюджету України.

Друга постанова від 22.06.2007 була винесена з посиланням на статті 9,11,19 Закону про виконавче провадження, у виконавчому документі не зазначено юридичну особу –боржника і код суб’єкта господарської діяльності боржника.

Третя постанова про відмову у відкритті виконавчого провадження від 22.11.2007 винесена підрозділом примусового виконання рішень Головного управління юстиції у Луганській області з посиланням на статтю 9 Закону про виконавче провадження –виконання рішення повинно здійснюватися органами державного казначейства України.

Позивач у порядку статті 121-2 ГПК України оскаржував дії Державної виконавчої служби щодо відмови у відкритті виконавчого провадження, господарським судом скарги позивача задовольнялись. Так, ухвалою господарського суду від 25.10.2007, залишеною без змін постановою від 06.12.2007 Луганського апеляційного господарського суду і постановою від 14.02.2008 Вищого господарського суду України, скасована постанова Відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 17.08.2007 про відмову у відкритті виконавчого провадження з примусового виконання наказу господарського суду у даній справі № 16/489 (а. с. 80 - 82, 105 - 111, 138 - 141, т. 3).

При цьому Вищий господарський суд України в своїй постанові вказав, що незважаючи на те, Державний бюджет України не є боржником у розумінні статті 11 Закону про виконавче провадження, безпосереднє виконання судового рішення про стягнення коштів з рахунків, на яких обліковуються кошти Державного бюджету України, згідно частини 2 статті 9 цього Закону покладено на органи Державного казначейства України і, за відсутності спеціального порядку такого виконання, має здійснюватись в загальному порядку, тобто, шляхом прийняття державною виконавчою службою наказу до виконання і направлення його до органу Державного казначейства України, а саме - до Головного управління Держказначейства Україні у Луганській області, яке є стороною у даній справі, а у разі, якщо наказ є незрозумілим для державного виконавця, він не позбавлений права звернутись до суду за відповідними роз’ясненнями в порядку статтей 5, 28 Закону про виконавче провадження.

31.03.2008 ухвалою господарського суду, залишеною без змін постановою від 10.06.2008 апеляційного господарського суду, також задоволена скарга ТДВ „Попаснянський вагоноремонтний завод”, скасована постанова підрозділу примусового виконання рішень Головного управління юстиції у Луганській області від

22.11.2007 про відмову у відкритті виконавчого провадження з примусового виконання наказу № 16/489 (а. с. 49 - 50, 90 - 97, т. 4).

07.04.2008 господарським судом за заявою позивача відповідно до статті 25 ГПК України винесено ухвалу про заміну позивача у справі № 16/489 з ДП „Попаснянський вагоноремонтний завод” на його правонаступника –ТДВ „Попаснянський вагоноремонтний завод” (а. с. 59 - 60, т. 4).

14.03.2008 позивач знову пред’явив до виконання наказ господарського суду Луганської області № 16/468 від 23.02.2007 до Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України.

Постановою від 10.04.2008 № 7012854 державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України відмовлено у відкритті виконавчого провадження з примусового виконання наказу № 16/468 від 23.02.2007 господарського суду Луганської області про стягнення з Державного бюджету України 1392 грн. 57 коп. з огляду на пред”явлення виконавчого документу не за підвідомчістю виконання рішення (а. с. 6, т. 5).

30.04.2008 ТДВ „Попаснянський вагоноремонтний завод” подало скаргу на підставі статті 121-2 ГПК України на дії відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, в якій просить суд визнати неправомірними дії відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України по винесенню постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження ВП № 7012854 від 10.04.2008;

- визнати недійсною постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження ВП № 7012854 від 10.04.2008;

- зобов'язати відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України прийняти до виконання наказ господарського суду Луганської області від 23.02.2007 № 16/489 про стягнення з Державного бюджету України на користь Товариства з додатковою відповідальністю „Попаснянський вагоноремонтний завод” зайво стягнуту суму виконавчого збору 1392 грн. 57 коп.

Ухвалою господарського суду від 23.06.2008 скарга ТДВ „Попаснянський вагоноремонтний завод” задоволена з підстав викладених вище (а. с. 57 - 59, т. 5).

Перевіривши матеріали справи, правильність їх юридичної оцінки та застосу вання місцевим господарським судом норм законодавства, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Відповідно до статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території Украї ни.

За правилами статей 4-5, 115 ГПК України рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом про виконавче провадження.

Згідно частини 1 статті 2 Закону про виконавче провадження примусове виконання рішень в Україні покладається на Державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України.

За правилами частини 4 цієї статті інші органи, установи, організації і посадові особи і здійснюють виконавчі дії у випадках, передбачених законом, у тому числі відповідно до статті 6 цього Закону на вимогу чи за дорученням державного виконавця.

Отже, невиконання судового рішення органом примусового виконання рішень є порушенням зазначених законодавчих приписів щодо обов’язковості судового рішення.

Відповідно до частини 1 статті 20-1 Закону про виконавче провадження на відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої          служби Міністерства юстиції України покладається виконання рішень:

1) за якими боржниками є Апарат Верховної Ради України, Адміністрація Президента України, вищий чи центральні органи виконавчої влади, Конституційний Суд України, Верховний Суд України, вищі спеціалізовані суди, Касаційний суд України, апеляційні суди, Генеральна прокуратура України, прокуратури автономної Республіки Крим, областей, міст Києва і Севастополя, військові прокуратури регіонів і військова          прокуратура Військово-Морських Сил України, Вища рада юстиції, Національний банк України, Рахункова палата, Управління справами Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, обласні, Київська та Севастопольська міські ради або обласні, Київська та Севастопольська міські державні адміністрації, а також інші органи державної влади.

Відповідачами у даній справі є Головне управління юстиції у Луганській області та Головне управління Державного Казначейства у Луганській області, що узгоджується зі статтею 20-1 Закону про виконавче провадження.

Стягнення зайво сплаченого виконавчого збору згідно наказу господарського суду Луганської області № 16/489 від 23.02.2007 здійснюється з Державного бюджету України. Виконання рішень про стягнення коштів з рахунків, на яких обліковуються кошти Державного бюджету України та місцевих бюджетів або з бюджетних установ, здійснюється органами Державного казначейства України в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, однак, на дату пред’явлення наказу суду до виконання відповідний порядок Кабінетом Міністрів України не розроблений, у зв'язку з чим стягувач не позбавлений права звернутися в загальному порядку до відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, який зобов'язаний здійснити дії з виконання наказу господарського суду, направивши його до Державного казначейства України.

Посилаючись в апеляційній скарзі на мотивувальну частину постанови Вищого господарського суду України від 14.02.2008 у даній справі, заявник апеляційної скарги не звернув уваги на те, що Вищий господарський суд вказав, що за відсутності спеціального порядку виконання судового рішення про стягнення коштів з рахунків, на яких обліковуються кошти Державного бюджету України, виконання рішення суду має здійснюватись у загальному порядку, тобто шляхом прийняття державною виконавчою службою наказу до виконання і направлення його до органу Державного казначейства, а саме - до Головного управління Державного казначейства України у Луганській області.

Отже, саме виконавчий орган повинен направити наказ господарському суду Луганської області до Головного управління Державного казначейства України у Луганській області.

Судовою колегією з огляду приписи статті 4 Закону України „Про державну виконавчу службу” відхиляються доводи апеляційної скарги, що відділ примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України не може бути суб'єктом оскарження, оскільки є структурним підрозділом Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, а не юридичною особою.

Згідно статті 4 Закону України „Про державну виконавчу службу” примусове виконання рішень здійснює державний виконавець у порядку, передбаченому Законом про виконавче провадження.

Скарги на рішення, дії або бездіяльність органів державної виконавчої служби згідно статті 121-2 ГПК України розглядаються господарським судом за участю відповідного органу цієї служби.

За змістом статтей 18, 121-2 ГПК України учасник виконавчого провадження (особа залучена до проведення виконавчих дій), який звернувся до суду зі скаргою, заявою (поданням), бере участь у її розгляді як заявник, а інші учасники цього провадження, прав і обов'язків яких безпосередньо стосується зазначене звернення, як заінтересовані особи.

Посилання скаржника на Порядок виконання рішень про стягнення коштів з рахунків, на яких обліковуються кошти державного та місцевих бюджетів, або бюджетних установ судовою колегією відхиляється, оскільки зазначене положення затверджене постановою Кабінету Міністрів України № 609 від 09.07.2008, а спірна постанова про відмову у відкритті виконавчого провадження органом державної виконавчої служби була прийнята 10.04.2008.

Матеріали даної справи свідчать, що органами виконавчої служби порушуються вимоги Закону про виконавче провадження. Півтора року не виконується рішення суду у даній справі в той час, як судові рішення повинні виконуватися своєчасно і в установленому законом порядку. Відповідно до статті 6 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 № 475/97-ВР, складовими судового розгляду є забезпечення ефективного і в межах розумного строку виконання ухваленого судом рішення.

Враховуючи викладене, апеляційна скарга Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України не підлягає задоволенню, ухвала господарського суду Луганської області від 23.06.2008 у справі № 16/489 прийнята з дотриманням норм матеріального та процесуального права, при повному та всебічному розгляді всіх обставин, що мають значення для її вирішення.

Результати апеляційного провадження оголошені в судовому засіданні.

Керуючись ст. ст. 43, 99, 101, п. 1 ст. 103, ст. ст. 105, 106 Господарського процесуального кодексу України, Луганський апеляційний господарський суд

п о с т а н о в и в:

1. Апеляційну скаргу Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України на ухвалу господарського суду Луганської області від 23.06.2008 у справі № 16/489 залишити без задоволення.

2. Ухвалу господарського суду Луганської області від 23.06.2008 у справі № 16/489 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова може бути оскаржена у касаційному порядку у місячний строк до Вищого господарського суду України через апеляційний господарський суд.

Повний текст постанови складено 01.12.2008.

Головуючий суддя                                                             Л.В. Іноземцева

Суддя                                                                                Д.Ю. Перлов

Суддя                                                                                Р.Є. Якушенко