ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2008 р.

№ 2-2/5272-2008

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Головуючого

Кота О.В.

Суддів

Шевчук С.Р. (доповідач)

Владимиренко С.В.

розглянувши касаційні скарги

Сімеїзської селищної ради

Товариства з обмеженою відповідальністю "Експрестур"

на постанову

Севастопольського апеляційного господарського суду від 15.07.2008р.

у справі

№2-2/5272-2008 господарського суду Автономної Республіки Крим

за позовом

Приватного підприємства "Крилан"

До

Товариства з обмеженою відповідальністю "Експрестур"

Про

визнання недійсним державного акту

В судовому засіданні взяли участь представники:

-          позивача: Хасін І.Б.

-          відповідача: Рогачев В.М.

-          Ради: не з’явились

ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство "Крилан" звернулось до господарського суду Автономної Республіки Крим з позовною заявою до товариства з обмеженою відповідальністю "Експрестур" про визнання недійсним державного акту на право постійного користування земельною ділянкою для обслуговування бази відпочинку "Сувенір", виданого на підставі рішення Сімеїзської селищної ради від 11.12.2001р. №19.

Рішенням господарського суду Автономної Республіки Крим від 27.05.2008р. (суддя Толпиго В.І.) позов задоволено. Визнано недійсним державний акт на право постійного користування земельною ділянкою, площею 4,7192 га., що знаходиться за адресою: Автономна Республіка Крим, м. Ялта, смт. Понизівка, вул. Приморська, 14 для обслуговування бази відпочинку "Сувенір" серії ЯЯ №001026 від 21.12.2007р., виданий ТОВ "Експрестур" та зареєстрований в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди за №03.

Постановою Севастопольського апеляційного господарського суду від 15.07.2008р. (головуючий Фенько Т.П., судді Антонова І.В., Лисенко В.А.) вказане рішення суду залишено без змін.

Не погоджуючись з прийнятими у справі рішеннями відповідач звернувся до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального та процесуального права, просить їх скасувати та прийняти нове рішення про відмову в позові.

Окрім цього, касаційну скаргу подала Сімеїзська селищна рада, оскільки вважає, що прийняті у даній справі судові рішення стосується її прав та обов’язків, однак її до участі у справі залучено не було.

У відзиві на касаційні скарги позивач повністю заперечує підстави скасування рішення та постанови і просить суд касаційної інстанції оскаржувані судові акти залишити без змін, а касаційні скарги – без задоволення.

Перевіривши доводи касаційних скарг, юридичну оцінку встановлених фактичних обставин, проаналізувавши правильність застосування господарським судом норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Вищого господарського суду України вважає, що касаційні скарги не підлягають задоволенню виходячи з наступного.

Попередніми судовими інстанціями встановлено, що приватне підприємство "Крилан" є власником об’єкту нерухомого майна у вигляді літнього будиночку №14, розташованого за адресою: Автономна Республіка Крим, місто Ялта, смт. Понизівка, вул. Приморська, 14, придбаного ним за договором купівлі-продажу від 29.07.2004р.

30.09.2005р. Сімеїзська селищна рада на 38 сесії 4 скликання прийняла рішення №49 про затвердження технічної документації по землеустрою на земельну ділянку за адресою смт. Понизівка, вул. Приморська, 14 і передала позивачу в оренду земельну ділянку за вищезгаданою адресою загальною площею 0,0533 га.

У зв’язку з цим, 17.10.2006р. між позивачем та Сімеїзською селищною радою укладений договір оренди земельної ділянки загальною площею 0,0533 га для обслуговування літнього будиночка №14, який 19.12.2006р. зареєстрований в КРФ "ДП ЦДЗК" державного комітету України по земельним ресурсам.

Втім, незважаючи на викладене, 21.12.2007р. на підставі рішення Сімеїзської селищної ради №19 від 11.12.2001р. товариству з обмеженою відповідальністю "Експрестур" виданий державний акт на право постійного користування земельною ділянкою –серії ЯЯ №001026 на 4,7192 га і в дану площу частково ввійшла земельна ділянка, яка належить позивачу на праві оренди.

Таким чином, оспорюваний державний акт порушує права та обов’язки приватного підприємства "Крилан" як власника нерухомого майна, орендаря земельної ділянки і фактично припинив право користування земельною ділянкою ПП "Крилан" без отримання згоди останнього і дотримання процедури вилучення земельної ділянки.

За таких обставин та враховуючи також те, що підстава видачі оспорюваного акту відпала, оскільки рішення Сімеїзської селищної ради №19 від 11.12.2001р. відмінено рішенням 19 сесії 5 скликання Сімеїзської селищної ради від 07.06.2007р. №51 місцевий господарський суд, з яким погодився і суд апеляційної інстанції, задовольнив позовні вимоги та визнав державний акт на право постійного користування земельною ділянкою від 21.12.2007р. серії ЯЯ №001026 недійсним.

Колегія суддів Вищого господарського суду України вважає, що вищезазначені висновки попередніх судових інстанцій щодо недійсності державного акту зроблені з дотриманням вимог ст. ст. 43, 47, 43, 84, 107 ГПК України щодо повного і всебічного встановлення усіх обставин справи та правильного застосування законодавства під час розгляду справи, оскільки оспорюваний державний акт є правовстановлюючим документом, який відповідач може використати для відчуження земельної ділянки, частина якої належить позивача, що призведе до порушень прав останнього.

При цьому, колегія суддів погоджується з посиланням суду апеляційної інстанції на те, що відповідач не позбавляється прав на оформлення права користування земельною ділянкою у встановленому чинним законодавством порядку та відведених межах.

Щодо доводів касаційної скарги відповідача, то вони не спростовують вказаних висновків суду, та, крім того, пов'язані з переоцінкою доказів, що виходить за межі повноважень касаційної інстанції.

Також не заслуговують на увагу доводи касаційної скарги Сімеїзської селищної ради про її не залучення до участі у справі, оскільки судове рішення, оскаржуване не залученою особою, повинно безпосередньо стосуватися прав та обов'язків цієї особи, тобто судом має бути розглянуто й вирішено спір про право у правовідносинах, учасником яких на момент розгляду справи та прийняття рішення господарським судом першої інстанції є скаржник, або міститься судження про права та обов'язки цієї особи у відповідних правовідносинах. Рішення є таким, що прийняте про права та обов'язки особи, яка не була залучена до участі у справі, якщо в мотивувальній частині рішення містяться висновки суду про права та обов'язки цієї особи, або у резолютивній частині рішення суд прямо вказав про права та обов'язки таких осіб. В такому випадку рішення порушує не лише матеріальні права осіб, не залучених до участі у справі, а й їх процесуальні права, що витікають із сформульованого в пункті 1 статті 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основних свобод положення про право кожного на справедливий судовий розгляд при визначенні його цивільних прав і обов'язків. Будь-який інший правовий зв'язок між скаржником і сторонами спору не може братися до уваги.

При цьому, безпідставними є посилання ради на те, що оскаржувані рішення стосуються прав її довірителя в частині надходження до місцевого бюджету податку на землю, оскільки згідно ст. 14 Закону України "Про систему оподаткування" земельний податок є загальнодержавним, а не місцевим податком і чинним законодавством Семеїзську селищну раду не уповноважено захищати інтереси держави в частині надходження загальнодержавних коштів.

З огляду на викладене та враховуючи, що в силу вимог ст. 1117 ГПК України касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти їх, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення касаційних скарг та скасування оскаржуваних судових рішень.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119, 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційні скарги Сімеїзської селищної ради та товариства з обмеженою відповідальністю "Експрестур" залишити без задоволення, а постанову Севастопольського апеляційного господарського суду від 15.07.2008 р. у справі №2-2/5272-2008 залишити без змін.

Головуючий                                                              Кот О.В.

С у д д я                                                                                Шевчук С.Р.

С у д д я                               Владимиренко С.В.