ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа № 11/115

28.10.08

За позовом

Дочірнього підприємства "Житлоексплуатація" Відкритого акціонерного товариства трест "Київміськбуд-2"

до

Народної кредитної спілки "Добробут"

про

стягнення 66 176,74 грн.

Суддя Смирнова Ю.М.

Представники:

від позивача

Гарячун О.В. –представник

від відповідача

не з’явились

В судовому засіданні 28.10.2008 на підставі ч. 2 ст. 85 ГПК України за згодою представника позивача було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Дочірнє підприємство "Житлоексплуатація" Відкритого акціонерного товариства трест "Київміськбуд-2" (далі –позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Народної кредитної спілки "Добробут" (далі –відповідача) про стягнення заборгованості в сумі 66 176,74 грн., у тому числі основний борг - 51 746,69 грн., пеня - 949,00 грн., інфляційні втрати - 13 481,05 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що в порушення умов укладеного між позивачем та відповідачем Типового договору № 17 оренди нежилих приміщень від 01.09.2007, відповідач не виконав свої зобов’язання по сплаті орендної плати.

Відповідач відзиву на позов не подав, явку своїх представників в судове засідання не забезпечив. У зв’язку з нез’явленням представників відповідача та ненаданням витребуваних доказів розгляд справи відкладався, ухвали про призначення розгляду справи та про її відкладення направлялися відповідачу за всіма наявними у матеріалах справи адресами. Доказів на підтвердження поважних причин невиконання вимог ухвали суду та нез’явлення в судове засідання відповідач суду не надав. Заявлені позовні вимоги не заперечив.

Відповідно до ст. 75 ГПК України справа розглядається судом за наявними в ній матеріалами.

Дослідивши наявні матеріали справи та заслухавши пояснення представника позивача, суд

В С Т А Н О В И В:

11.09.2006 між Дочірнім підприємством "Житлоексплуатація" Відкритого акціонерного товариства трест "Київміськбуд-2" та Народною кредитною спілкою "Добробут" було укладено Типовий Договір № 17 оренди нежилих приміщень.

Згідно умов даного Договору позивач надав, а відповідач - прийняв в орендне користування для розміщення офісу нежиле приміщення площею 176,7 кв.м. по вул. Польовій, 19/8.

Вказане приміщення було передане відповідачу відповідно до Акту приймання-передачі в оренду приміщення від 02.10.2006, який є невід'ємною частиною даного Договору.

Відповідач звернувся до позивача з листом про продовження Договору оренди № 17 від 11.09.2006 строком на 3 роки, у зв’язку з закінченням терміну дії вказаного Договору.

01.09.2007 між Дочірнім підприємством "Житлоексплуатація" Відкритого акціонерного товариства трест "Київміськбуд-2" та Народною кредитною спілкою "Добробут" було укладено Типовий Договір № 17 оренди нежилих приміщень (далі - Договір).

Відповідно до п. 5 Договору орендна плата визначена у розмірі 7 951,50 грн. за місяць у відповідності з діючими ставками орендної плати за нежилі приміщення. У випадку зміни на підставі постанови Уряду діючих ставок, орендна плата відповідно змінюється з вказаного у постанові строку.

Встановлену в п. 5 орендну плату відповідач зобов’язаний перерахувати не пізніше 5 числа поточного місяця (п. 6 Договору).

Відповідно до положень п. 8 Договору крім орендної плати відповідач зобов’язаний сплачувати фактичні витрати з користування комунальними послугами.

Згідно умов Договору позивачем нараховано відповідачу до сплати:

01.09.2007 –10 669,59 грн.; 01.10.2007 –11 278,07 грн.; 01.11.2007 –11 658,59 грн.; 01.12.2007 –12 013,28 грн.; 01.01.2008 –12 127,16 грн.

Проте, з нарахованих позивачем сум, відповідач сплатив позивачу 6 000,00 грн.

Позивач листом № 249 від 03.12.2007 повідомив відповідача про існування заборгованості за оренду приміщення.

Листом за № 253 від 07.12.2007 позивач повторно звернувся до відповідача з повідомленням про існування заборгованості та намір розірвати Договір в порядку п. 21 Договору.

Відповідач листом № 257 від 17.12.2007 визнав свою заборгованість перед позивачем та заперечив проти розірвання Договору оренди в односторонньому порядку.

01.02.2008 між позивачем та відповідачем складено Акт № 2 передачі-приймання (повернення), за яким відповідач повернув, а позивач прийняв нежитлове приміщення площею 176,7 кв.м. за адресою: м. Київ, вул. Польова, 19/8.

Позивач листом № 214 від 14.05.2008 повторно звернувся до відповідача з вимогою про погашення заборгованості в розмірі 51 746,69 грн.

Вказана вимога залишена відповідачем без відповіді.

Договір, відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, є обов'язковим для виконання сторонами.

У відповідності до вимог ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов’язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 526 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Аналогічна норма міститься і в ст. 193 Господарського кодексу України, яка регламентує, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно з ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з ч. 1 ст. 759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов‘язаний передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

За користування майном з наймодавця справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму (ч.1 ст. 762 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч. 5 ст. 762 Цивільного кодексу України плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

Відповідач свої зобов’язання за Договором щодо сплати орендної плати виконав частково, сплативши позивачу 6 000,00 грн.

Таким чином, заборгованість відповідача за Типовим договором № 17 оренди нежилих приміщень від 01.09.2007 за період з 01.09.2007 по 01.02.2008 становить 51 746,69грн.

Відповідно до ст. 614 ЦК України особа, яка порушила зобов‘язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов‘язань. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов‘язання.

Відповідно до ст. 617 ЦК України, особа, яка порушила зобов'язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов'язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили.

Не вважається випадком, зокрема, недодержання свої обов'язків контрагентом боржника, відсутність на ринку товарів, потрібних для виконання зобов'язання, відсутність у боржника необхідних коштів.

Відповідач доказів на спростування факту порушення ним договірних зобов’язань щодо сплати орендної плати за Типовим договором № 17 оренди нежилих приміщень від 01.09.2007 суду не надав.

За таких обставин, позовні вимоги Дочірнього підприємства "Житлоексплуатація" Відкритого акціонерного товариства трест "Київміськбуд-2" про стягнення з Народної кредитної спілки "Добробут" суми заборгованості в розмірі 51 746,69 грн. суд вважає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Позивач також просить суд стягнути з відповідача пеню у розмірі 949,00 грн. та інфляційні втрати у розмірі 13 481,05 грн.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов’язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Згідно зі ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов’язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов’язання за кожен день прострочення виконання.

Частина 2 ст. 551 ЦК України визначає, що якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Частиною 1 статті 230 ГК України передбачено, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов’язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов’язання.

Згідно ч. 4 ст. 231 ГК України у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов’язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов’язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Відповідно до п. 20 Договору за несвоєчасне внесення орендної плати відповідач сплачує пеню у розмірі 0,05% за кожен день прострочення.

Згідно зі ст. 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов’язань" платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Стаття 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов’язань" встановлює, що розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Оскільки передбачений умовами договору розмір пені перевищує розмір пені, встановлений законом, стягненню в примусовому порядку підлягає сума, обмежена законодавством. В свою чергу, умови договору, зокрема і в частині сплати штрафних санкцій у більшому розмірі, є обов’язковими для сторін та можуть бути виконані в добровільному порядку.

Відповідно до ч. 6 ст. 232 ГК України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов’язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов’язання мало бути виконано.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Судом встановлено, що при здійсненні розрахунку суми пені та інфляційних втрат позивачем було допущено арифметичну помилку. Однак зважаючи, що при прийнятті рішення суд обмежений заявленими позовними вимогами, а сума пені та інфляційних втрат, стягнення якої заявляє позивач є меншою, аніж розрахована судом, вимоги про стягнення пені та інфляційних втрат підлягають задоволенню в розмірі, визначеному позивачем.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідач відзиву, пояснень та доказів на спростування обставин, повідомлених позивачем, суду не надав.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

У зв’язку з задоволенням позову судові витрати згідно ст. 49 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 33, 43, 44, 49, 75, 82-85 ГПК України, Господарський суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Народної кредитної спілки "Добробут" (03056, м. Київ, вул. Борщагівська, 152-А, , р/р 001 в КФАБ “Кредит-Дніпро” м. Київ, МФО 320828, або з будь-якого іншого рахунку, виявленого під час виконавчого провадження) на користь Дочірнього підприємства "Житлоексплуатація" Відкритого акціонерного товариства трест "Київміськбуд-2" (03056, м. Київ, вул. Польова, 19/8, , п/р 1813 в філії Жовтневого відділення ПІБ в м. Києві, МФО 322067) заборгованість у розмірі 51 746 (п’ятдесят одна тисяча сімсот сорок шість) грн. 69 коп., пеню в розмірі 949 (дев’ятсот сорок дев’ять) грн. 00 коп., інфляційні втрати у розмірі 13 481 (тринадцять тисяч чотириста вісімдесят одна) грн. 05 коп., державне мито у розмірі 661 (шістсот сімдесят одна) грн. 77 коп. та 118 (сто вісімнадцять) грн. 00 коп. витрат на інформаційно–технічне забезпечення судового процесу.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання, оформленого відповідно до ст. 84 ГПК України, та може бути оскаржене в порядку та строки, визначені ГПК України.

Суддя Ю.М. Смирнова

Дата підписання рішення: 03.11.2008