ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2008 р.

№ 2-16/15956-2007(2-11/15956-2007)

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого

Добролюбової Т.В.

суддів

Гоголь Т.Г., Швеця В.О.

за участю представників сторін

позивача

Майоров Є.В. дов. від 27.10.2008 року

відповідача 1

Лисякова М.П. дов. від 14.12.2007 року

розглянувши у відкритому

судовому засіданні касаційну

скаргу

у справі

Сімферопольської міської ради

№2-16/15956-2007

на постанову

Севастопольського апеляційного господарського суду

від

08.07.2008 року

за позовом

Кримського юридичного інституту Харківського національного університету внутрішніх справ

до 1

2

3

Сімферопольської міської ради

Виконавчого комітету Сімферопольської міської ради

Кримського Республіканського підприємства "Сімферопольське міжміське бюро реєстрації і технічної інвентаризації"

за участю

прокурора міста Сімферополя

про

визнання права власності

Кримський юридичний інститут Харківського національного університету внутрішніх справ звернувся до господарського суду Автономної Республіки Крим з позовом про визнання права власності на будівлю, розташовану за адресою: місто Сімферополь, вул. Тургенєва, 26 та зобов’язання зареєструвати за ним право власності на зазначену будівлю. Позов вмотивований тим, що у зв'язку із будівництвом та реконструкцією спірної будівлі та на підставі статті 331 Цивільного кодексу України, він є її власником.

Господарський суд Автономної Республіки Крим ухвалою від 15.11.2007 року (суддя Цикуренко А.С.) призначив справу до розгляду на 27.11.2007 року.

Ухвалою від 17.12.2007 року за клопотанням Кримського юридичного інституту Харківського національного університету внутрішніх справ господарський суд Автономної Республіки Крим призначив у справі будівельно-технічну експертизу, проведення якої доручив Товариству з обмеженою відповідальністю "Юлга", провадження у справі зупинив. Після отримання результатів експертизи ухвалою від 28.01.2008 року провадження у справі було поновлене.

Відповідач - Сімферопольська міська рада звернулася до суду з клопотанням про проведення повторної експертизи, з тих підстав, що вона була позбавлена можливості надати суду перелік питань для проведення експертизи та було визначено коло питань, які, на думку відповідача, необхідно поставити на розгляд експерта.

Господарський суд Автономної Республіки Крим ухвалою від 09.04.2008 року (суддя Омельченко В.А.) призначив повторне проведення будівельно-технічної експертизи, провадження у справі зупинив. Ухвала вмотивована посиланнями на Закон України "Про судову експертизу". Крім того, суд зазначив, що при призначенні повторної експертизи питання експерту були поставлені з врахуванням клопотання Сімферопольської міської ради, оскільки остання була позбавлена можливості надати суду перелік питань для проведення експертизи (яка призначалася судом в 2007 році).

Севастопольський апеляційний господарський суд постановою від 08.07.2008 року (судді Антонова І.В., Лисенко В.А., Заплава Л.М.) ухвалу господарського суду Автономної Республіки Крим від 09.04.2008 року залишив без змін .

Сімферопольська міська рада звернулася з касаційною скаргою до Вищого господарського суду України, в якій просить скасувати ухвалу господарського суду Автономної Республіки Крим від 09.04.2008 року та постанову Севастопольського апеляційного господарського суду від 08.07.2008 року, провадження по справі припинити. Скарга вмотивована порушеннями норм матеріального та процесуального права судами попередніх інстанцій при ухвалені оскаржуваних судових актів, зокрема: статті 331 Цивільного кодексу Украйни, статті 327 Господарського кодексу України, статті 13 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", статті 60 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", Закону України "Про судову експертизу", статей 31, 42 Господарського процесуального кодексу України.

Позивач не скористався своїм правом на надання відзиву на касаційну скаргу.

Заслухавши доповідь судді Гоголь Т.Г., пояснення присутніх в судовому засіданні представників сторін, перевіривши наявні матеріали справи на предмет правильності застосування господарським судом Автономної Республіки Крим та Севастопольським апеляційним господарським судом норм процесуального права, Вищий госпо дарський суд України вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Статтею 65 Господарського процесуального кодексу України унормовані дії, що вчиняє суддя в ході підготовки справи до розгляду, які полягають у здійсненні певних заходів і процесуальних дій, спрямованих на правильне і швидке вирішення спору. Суддя самостійно на власний розсуд визначає, які саме дії слід учиняти,виходячи з конкретних обставин справи, ступеня підготовленості матеріалів самими сторонами. Здійснення зазначених засобів не є обов’язком судді.

Одним з таких заходів по підготовці справи до розгляду є призначення експертизи.

У відповідності до статті 41 Господарського процесуального кодексу України господарський суд призначає судову експертизу для роз'яснення питань, що виникають при вирішенні господарського спору і потребують спеціальних знань. Учасники судового процесу мають право пропонувати господарському суду питання, які мають бути роз'яснені судовим експертом. Остаточне коло цих питань встановлюється господарським судом в ухвалі. Оскарження ухвали, винесеної в порядку статті 41 Господарського процесуального кодексу України, чинним законодавством не передбачено.

Відповідно до статті 1 Закону України „Про судову експертизу” судова експертиза - це дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об'єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи, що перебуває у провадженні, зокрема, суду.

Проведення судової експертизи має бути доручено компетентним організаціям чи безпосередньо спеціалістам, які володіють необхідними для цього знаннями. Особа, яка проводить судову експертизу (далі - судовий експерт) користується правами і несе обов'язки, зазначені у статті 31 Господарського процесуального кодексу України. Сторони і прокурор, який бере участь в судовому процесі, мають право до початку проведення судової експертизи заявити відвід судовому експерту в порядку та з підстав, зазначених у частинах п'ятій і шостій статті 31 Господарського процесуального кодексу України .

Згідно зі статтею 7 Закону України „Про судову експертизу” судово-експертну діяльність здійснюють державні спеціалізовані установи, а також у випадках і на умовах, визначених цим Законом, судові експерти, які не є працівниками зазначених установ. До державних спеціалізованих установ належать науково-дослідні установи судових експертиз Міністерства юстиції України; науково-дослідні установи судових експертиз, судово-медичні та судово-психіатричні установи Міністерства охорони здоров'я України; експертні служби Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства оборони України, Служби безпеки України та Державної прикордонної служби України. Виключно державними спеціалізованими установами здійснюється судово-експертна діяльність, пов'язана з проведенням криміналістичних, судово-медичних і судово-психіатричних експертиз.

Згідно з частиною 3 статті 10 Закону України „Про судову експертизу” до проведення судових експертиз, крім тих, що проводяться виключно державними спеціалізованими установами, можуть залучатися також судові експерти, які не є працівниками цих установ, за умови, що вони мають відповідну вищу освіту, освітньо-кваліфікаційний рівень не нижче спеціаліста, пройшли відповідну підготовку в державних спеціалізованих установах Міністерства юстиції України, атестовані та отримали кваліфікацію судового експерта з певної спеціальності у порядку, передбаченому цим Законом.

Відповідно до вимог статті 79 Господарського процесуального кодексу України у випадку призначення господарським судом судової експертизи господарський суд має право зупинити провадження у справі.

Господарський процесуальний кодекс України передбачає два види зупинення провадження у справі: обов'язковий, зазначений в законі, за наявності якого господарський суд зобов'яза ний зупинити провадження у справі, і факультативний, необов'язковий для господарського суду, але який застосовується на його розсуд, зокрема, у випадку призначення господарським судом судової експертизи.

Виходячи з викладеного Вищий господарський суд України погоджується з висновком Севастопольського апеляційного господарського суду, що з боку місцевого господарського суду відсутні порушення діючого процесуального законодавства при вирішенні питання щодо зупинення провадження у справі у зв’язку з призначенням судової експертизи, оскільки, як вже було зазначено, суддя самостійно на власний розсуд визначає, які саме дії слід учиняти,виходячи з конкретних обставин справи, ступеня підготовленості матеріалів самими сторонами.

Посилання Сімферопольської міської ради на обмеження її права на надання письмового переліку питань для експерта спростовується матеріалами справи, оскільки, як вбачається з ухвали господарського суду Автономної Республіки Крим від 9 квітня 2008 року, судом були враховані та поставлені на розгляд експерта питання, зазначені в клопотанні Сімферопольської міської ради про призначення повторної експертизи у справі від 13 березня 2008 року. В разі наявності сумніву, щодо компетентності та неупередженості організації, якій було доручено проведення експертизи, скаржник мав можливість до початку проведення судової експертизи заявити відвід судовому експерту в порядку та з підстав відповідно до вимог Господарського процесуального кодексу України .

Судова колегія також вважає безпідставною вимогу скаржника, щодо припинення провадження у справі. Випадки, коли суд може припинити провадження у справі унормовані статтею 80 Господарського процесуального кодексу України. Наведена стаття встановлює вичерпний перелік підстав припинення провадження у справі, а саме, коли відсутній предмет спору; є рішення господарського суду або іншого органу, який в межах своєї компетенції вирішив господарський спір між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав; позивач відмовився від позову і відмову прийнято господарським судом; сторони уклали угоду про передачу даного спору на вирішення третейського суду; підприємство чи організацію, які є сторонами, ліквідовано; сторони уклали мирову угоду і вона затверджена господарським судом.

Припинення провадження у справі –це форма завершення справи, яке зумовлене передбаченими законом обставинами і які повністю відкидають можливість судового захисту особи у господарському суді. Припинення провадження у справі виключає можливість повторного звернення до господарського суду зі спорами між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав. Скаржником не наведено підстав за умови яких провадження у справі підлягало б припиненню на підставі статті 80 Господарського процесуального кодексу України.

Зважаючи на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що господарський суд Автономної Республіки Крим та Севастопольський апеляційний господарський суд вірно застосували приписи наведених норм процесуального права при прийнятті оскаржуваних судових актів, а тому підстав для їх скасування не вбачається. Доводи касаційної скарги не спростовують висновків господарських судів.

З огляду на зазначене та керуючись статтями 108, 1115 , 1117, 1119, 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Постанову Севастопольського апеляційного господарського суду від 08.07.2008 року у справі № 2-16/15956-2007 залишити без змін, а касаційну скаргу Сімферопольської міської ради - без задоволення.

Головуючий суддя                                                            Т. Добролюбова

Судді                                                                                          Т.Гоголь

В.Швець