ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

01.04.08 р.                     Справа № 15/17

Господарський суд Донецької області у складі головуючого судді Богатиря К.В.

при секретарі судового засідання Щитовій Л.М.,

розглянув у відкритому судовому засіданні справу

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю “Компанія Центрум” м. Харків ()

до відповідача фермерського господарства “Агро-Тон” с. Рівне ()

про стягнення боргу в сумі 71290,98 грн.

за участю представників сторін:

від позивача: Лой О.О. за довіреністю б/н від 06.02.2008 р.

від відповідача: не з’явився

До господарського суду Донецької області надійшла позовна заява товариства з обмеженою відповідальністю “Компанія Центрум” м. Харків до фермерського господарства “Агро-Тон” с. Рівне про стягнення боргу в сумі 71290,98 грн.

Ухвалою суду від 04.02.2008 р. позовна заява була прийнята до розгляду та порушено провадження у справі № 15/17.

У порушення вимог ухвал від 04.02.2008 р., 19.02.2008 р., 05.03.2008 р., 19.03.2008 р. відповідач в судові засідання 19.02.2008 р., 05.03.2008 р., 19.03.2008 р., 01.04.2008 р. не з’явився без повідомлення про причину неявки, витребувані документи до суду не представив.

Судом були вжиті усі належні заходи для повідомлення відповідача про місце, дату та час проведення судового засідання.

Відповідно до статті 75 Господарського процесуального кодексу України, якщо відзив на позов та витребувані господарським судом документи не подано, справу може бути розглянуто за наявними в ній матеріалами.

Зважаючи на достатність представлених позивачем документів, згідно статті 75 Господарського процесуального кодексу України справа розглянута за наявними у ній матеріалами.

У судовому засіданні позивачем було заявлено клопотання про ведення судового засідання за допомогою технічних засобів фіксації. Судом, відповідно до вимог статті 81-1 Господарського процесуального кодексу України, здійснено запис судового засідання за допомогою засобів технічної фіксації, складено протокол, який долучено до матеріалів справи.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши подані докази та заслухавши у судовому засіданні пояснення представника позивача, господарський суд -

ВСТАНОВИВ:

Між позивачем - товариством з обмеженою відповідальністю “Компанія Центрум” м. Харків (продавець) та відповідачем – фермерським господарством “Агро-Тон” с. Рівне (покупець) було укладено договір купівлі-продажу № 106/07-К від 03.05.2007 р. (надалі – договір).

Згідно п. 1.1 договору постачальник зобов’язується передати у власність покупця, а покупець сплатити та прийняти на умовах цього договору товар, асортимент, ціна, кількість, загальна вартість якого складає 215399,95 грн.

Згідно п. 4.2 договору строк поставки товару: до 10.05.2007 р.

Згідно п. 4.3 договору датою поставки партії товару є дата, що вказана у видатковій накладній.

Згідно п. 5.1 договору вартість товару складає 179499,96 грн., ПДВ (20%) 35899,99 грн., всього: 215399,95 грн.

Факт передачі товару на вказану суму згідно вказаного договору підтверджується підписаною сторонами видатковою накладною № К-182 від 07.05.2007 р. на суму 215399,95 грн., податковими накладними № 184 від 04.05.2007 р. на суму 103100,00 грн., № 187 від 07.05.2007 р. на суму 112299,95 грн., довіреністю на представника відповідача для отримання товару серія ЯМЖ № 800032 від 07.05.2007 р., копії яких додані до матеріалів справи.

Згідно п. 5.2 договору покупець зобов’язується здійснити оплату за товар поетапно: 108000,00 грн. до 08.05.2007 р., решту у сумі 107399,95 грн. – до 01.10.2007 р.

Згідно ст. 509 Цивільного кодексу України зобов’язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов’язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов’язку. Зобов’язання виникають зокрема з договору.

Відповідно до ст. 526 того ж Кодексу зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Згідно ст. 530 ЦК України якщо у зобов’язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Відповідно до ст. 692 ЦК України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Всупереч статей 526, 530, ч. 2 статті 692 Цивільного кодексу України та умовам договору купівлі-продажу № 106/07-К від 03.05.2007 р. відповідач здійснив лише часткову оплату за товар на суму 133818,00 грн. шляхом перерахування грошових коштів, що підтверджується доданою до матеріалів справи банківською випискою з рахунку позивача від 04.05.2007 р. Крім того, накладною № 1 від 20.07.2007 р. відповідач фактично повернув позивачу товар, переданий згідно договору № 106/07-К від 03.05.2007 р., на суму 70364,078 грн. Копія вказаного документу додана до матеріалів справи.

Таким чином, заборгованість фермерського господарства “Агро-Тон” с. Рівне перед товариством з обмеженою відповідальністю “Компанія Центрум” м. Харків склала 41935,87 грн. (215399,95 грн. (сума поставленого товару) – 103100,00 грн. (сума перерахованих грошових коштів) - 70364,08 (сума повернутого відповідачем товару за накладною № 1 від 20.07.2007 р.) = 41935,87 грн.).

Так, гарантійним листом № 86 від 08.11.2007 р. відповідач – фермерське господарство “Агро-Тон” зобов’язався сплатити заборгованість у сумі 41935,87 грн. за наступним графіком: 1 платіж у сумі 13000,00 грн. до 14.11.2007 р.; 2 платіж у сумі 16000,00 грн. до 20.11.2007 р., 3 платіж 12935,87 грн. до 23.11.2007 р. Копія вказаного документу додана до матеріалів справи. Однак, відповідач грошові зобов’язання до теперішнього часу не виконав.

Враховуючи, що позов позивачем в частині стягнення основного боргу обґрунтований, відповідає законодавству, фактичним обставинам справи та підтверджений відповідними доказами, позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю “Компанія Центрум” м. Харків про стягнення заборгованості у сумі 41935,87 грн. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Також, відповідно до п. 6.3 договору у разі порушення покупцем строку оплати товару, вказаного в п. 5.2 даного договору, він зобов’язується сплатити продавцю штраф у розмірі 70% від вартості товару.

У зв’язку з прострочкою платежу з 02.10.2007 р. позивачем було заявлено до стягнення з відповідача штраф у розмірі 70% від вартості товару у розмірі 29355,11 грн.

Згідно статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Згідно ч. 2 цієї статті штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.

Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги в частині стягнення штрафу у сумі 29355,11 грн. є такими, що підлягають задоволенню.

Позивачем також було заявлено вимогу про забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно та на суму грошових коштів, що знаходяться на поточному рахунку відповідача.

Згідно ст. 66 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою сторони, прокурора чи його заступника, який подав позов, або з своєї ініціативи має право вжити заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Суд, розглянувши та оцінивши за своїм внутрішнім переконанням вищевказану заяву, вважає її такою, що не підлягає задоволенню у зв’язку з тим, що позивач не довів належними доказами наявність у відповідача конкретного майна та коштів на рахунках в банках, крім того вказана заява заснована лише на припущеннях позивача стосовно того, що грошові кошти, майно, які є у відповідача, можуть зникнути, зменшитися за кількістю або погіршитись за якістю на момент винесення рішення господарським судом.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України державне мито та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу підлягають стягненню з відповідача у зв’язку з задоволенням позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись статтями 12; 32-34; 36; 43; 49; 75; 82-85; 115; 116 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Стягнути з фермерського господарства “Агро-Тон” (юридична адреса: 85325, Донецька обл., Красноармійський район, с. Рівне, вул. Валентини Терешкової, 19; ; розрахунковий рахунок в КФ ДРУ „Приватбанк”, МФО 335496) на користь товариства з обмеженою відповідальністю “Компанія Центрум” (юридична адреса: 61099, м. Харків, вул. Рибалка, 40; фактична адреса: 61070, м. Харків, вул. Академіка Проскури, 1, офіс 309; ; розрахунковий рахунок 10096 в філії ЗАТ „ОТП Банк” в м. Харкові, МФО 350750) суму 71290,98 грн. (в тому числі: основний борг – 41935,87 грн., штраф – 29355,11 грн.), крім того витрати по сплаті державного мита у розмірі 712,90 грн., витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у розмірі 118 грн.

У судовому засіданні 01.04.2008 р. оголошено текст рішення.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття.

У разі подання апеляційної скарги або внесення апеляційного подання рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційною інстанцією.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Господарський суд Донецької області у складі головуючого судді Богатиря К.В.

при секретарі судового засідання Щитовій Л.М.,

розглянув у відкритому судовому засіданні справу

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю “Компанія Центрум” м. Харків ()

до відповідача фермерського господарства “Агро-Тон” с. Рівне ()

про стягнення боргу в сумі 71290,98 грн.

за участю представників сторін:

від позивача: Лой О.О. за довіреністю б/н від 06.02.2008 р.

від відповідача: не з’явився

До господарського суду Донецької області надійшла позовна заява товариства з обмеженою відповідальністю “Компанія Центрум” м. Харків до фермерського господарства “Агро-Тон” с. Рівне про стягнення боргу в сумі 71290,98 грн.

Ухвалою суду від 04.02.2008 р. позовна заява була прийнята до розгляду та порушено провадження у справі № 15/17.

У порушення вимог ухвал від 04.02.2008 р., 19.02.2008 р., 05.03.2008 р., 19.03.2008 р. відповідач в судові засідання 19.02.2008 р., 05.03.2008 р., 19.03.2008 р., 01.04.2008 р. не з’явився без повідомлення про причину неявки, витребувані документи до суду не представив.

Судом були вжиті усі належні заходи для повідомлення відповідача про місце, дату та час проведення судового засідання.

Відповідно до статті 75 Господарського процесуального кодексу України, якщо відзив на позов та витребувані господарським судом документи не подано, справу може бути розглянуто за наявними в ній матеріалами.

Зважаючи на достатність представлених позивачем документів, згідно статті 75 Господарського процесуального кодексу України справа розглянута за наявними у ній матеріалами.

У судовому засіданні позивачем було заявлено клопотання про ведення судового засідання за допомогою технічних засобів фіксації. Судом, відповідно до вимог статті 81-1 Господарського процесуального кодексу України, здійснено запис судового засідання за допомогою засобів технічної фіксації, складено протокол, який долучено до матеріалів справи.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши подані докази та заслухавши у судовому засіданні пояснення представника позивача, господарський суд -

ВСТАНОВИВ:

Між позивачем - товариством з обмеженою відповідальністю “Компанія Центрум” м. Харків (продавець) та відповідачем – фермерським господарством “Агро-Тон” с. Рівне (покупець) було укладено договір купівлі-продажу № 106/07-К від 03.05.2007 р. (надалі – договір).

Згідно п. 1.1 договору постачальник зобов’язується передати у власність покупця, а покупець сплатити та прийняти на умовах цього договору товар, асортимент, ціна, кількість, загальна вартість якого складає 215399,95 грн.

Згідно п. 4.2 договору строк поставки товару: до 10.05.2007 р.

Згідно п. 4.3 договору датою поставки партії товару є дата, що вказана у видатковій накладній.

Згідно п. 5.1 договору вартість товару складає 179499,96 грн., ПДВ (20%) 35899,99 грн., всього: 215399,95 грн.

Факт передачі товару на вказану суму згідно вказаного договору підтверджується підписаною сторонами видатковою накладною № К-182 від 07.05.2007 р. на суму 215399,95 грн., податковими накладними № 184 від 04.05.2007 р. на суму 103100,00 грн., № 187 від 07.05.2007 р. на суму 112299,95 грн., довіреністю на представника відповідача для отримання товару серія ЯМЖ № 800032 від 07.05.2007 р., копії яких додані до матеріалів справи.

Згідно п. 5.2 договору покупець зобов’язується здійснити оплату за товар поетапно: 108000,00 грн. до 08.05.2007 р., решту у сумі 107399,95 грн. – до 01.10.2007 р.

Згідно ст. 509 Цивільного кодексу України зобов’язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов’язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов’язку. Зобов’язання виникають зокрема з договору.

Відповідно до ст. 526 того ж Кодексу зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Згідно ст. 530 ЦК України якщо у зобов’язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Відповідно до ст. 692 ЦК України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Всупереч статей 526, 530, ч. 2 статті 692 Цивільного кодексу України та умовам договору купівлі-продажу № 106/07-К від 03.05.2007 р. відповідач здійснив лише часткову оплату за товар на суму 133818,00 грн. шляхом перерахування грошових коштів, що підтверджується доданою до матеріалів справи банківською випискою з рахунку позивача від 04.05.2007 р. Крім того, накладною № 1 від 20.07.2007 р. відповідач фактично повернув позивачу товар, переданий згідно договору № 106/07-К від 03.05.2007 р., на суму 70364,078 грн. Копія вказаного документу додана до матеріалів справи.

Таким чином, заборгованість фермерського господарства “Агро-Тон” с. Рівне перед товариством з обмеженою відповідальністю “Компанія Центрум” м. Харків склала 41935,87 грн. (215399,95 грн. (сума поставленого товару) – 103100,00 грн. (сума перерахованих грошових коштів) - 70364,08 (сума повернутого відповідачем товару за накладною № 1 від 20.07.2007 р.) = 41935,87 грн.).

Так, гарантійним листом № 86 від 08.11.2007 р. відповідач – фермерське господарство “Агро-Тон” зобов’язався сплатити заборгованість у сумі 41935,87 грн. за наступним графіком: 1 платіж у сумі 13000,00 грн. до 14.11.2007 р.; 2 платіж у сумі 16000,00 грн. до 20.11.2007 р., 3 платіж 12935,87 грн. до 23.11.2007 р. Копія вказаного документу додана до матеріалів справи. Однак, відповідач грошові зобов’язання до теперішнього часу не виконав.

Враховуючи, що позов позивачем в частині стягнення основного боргу обґрунтований, відповідає законодавству, фактичним обставинам справи та підтверджений відповідними доказами, позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю “Компанія Центрум” м. Харків про стягнення заборгованості у сумі 41935,87 грн. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Також, відповідно до п. 6.3 договору у разі порушення покупцем строку оплати товару, вказаного в п. 5.2 даного договору, він зобов’язується сплатити продавцю штраф у розмірі 70% від вартості товару.

У зв’язку з прострочкою платежу з 02.10.2007 р. позивачем було заявлено до стягнення з відповідача штраф у розмірі 70% від вартості товару у розмірі 29355,11 грн.

Згідно статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Згідно ч. 2 цієї статті штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.

Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги в частині стягнення штрафу у сумі 29355,11 грн. є такими, що підлягають задоволенню.

Позивачем також було заявлено вимогу про забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно та на суму грошових коштів, що знаходяться на поточному рахунку відповідача.

Згідно ст. 66 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою сторони, прокурора чи його заступника, який подав позов, або з своєї ініціативи має право вжити заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Суд, розглянувши та оцінивши за своїм внутрішнім переконанням вищевказану заяву, вважає її такою, що не підлягає задоволенню у зв’язку з тим, що позивач не довів належними доказами наявність у відповідача конкретного майна та коштів на рахунках в банках, крім того вказана заява заснована лише на припущеннях позивача стосовно того, що грошові кошти, майно, які є у відповідача, можуть зникнути, зменшитися за кількістю або погіршитись за якістю на момент винесення рішення господарським судом.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України державне мито та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу підлягають стягненню з відповідача у зв’язку з задоволенням позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись статтями 12; 32-34; 36; 43; 49; 75; 82-85; 115; 116 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Стягнути з фермерського господарства “Агро-Тон” (юридична адреса: 85325, Донецька обл., Красноармійський район, с. Рівне, вул. Валентини Терешкової, 19; ; розрахунковий рахунок в КФ ДРУ „Приватбанк”, МФО 335496) на користь товариства з обмеженою відповідальністю “Компанія Центрум” (юридична адреса: 61099, м. Харків, вул. Рибалка, 40; фактична адреса: 61070, м. Харків, вул. Академіка Проскури, 1, офіс 309; ; розрахунковий рахунок 10096 в філії ЗАТ „ОТП Банк” в м. Харкові, МФО 350750) суму 71290,98 грн. (в тому числі: основний борг – 41935,87 грн., штраф – 29355,11 грн.), крім того витрати по сплаті державного мита у розмірі 712,90 грн., витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у розмірі 118 грн.

У судовому засіданні 01.04.2008 р. оголошено текст рішення.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття.

У разі подання апеляційної скарги або внесення апеляційного подання рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційною інстанцією.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Суддя Богатир К.В.