ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

04.11.08                                                                                 Справа № 3/136-2504 (1/26-2108)

Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії:

головуючого-судді Мельник Г.І.

суддів: Новосад Д.Ф.

Михалюк О.В.

розглянувши апеляційне подання заступника прокурора Шевченківського району м. Києва № 1623 вих.-07 від 06.08.2008 року

на рішення господарського суду Тернопільської області від 17.07.2008 року

у справі № 3/136-2504 (1/26-2108)

за позовом: Прокурора Шевченківського району м. Києва в інтересах держави в особі Аграрного фонду, м. Київ

до відповідача-1: Відкритого акціонерного товариства «Чортківський цукровий завод», смт. Заводське Чортківського району Тернопільської області

до відповідача-2: Товариства з обмеженою відповідальністю «Сабліно-Знам’янський цукровий комбінат», с. Володимирівка Знам’янського району Кіровоградської області

про стягнення 510 862,50 грн.,

За участю представників:

від прокуратури Шевченківського району м. Києва: не з’явився;

від прокуратури Львівської області: Макогон Ю.І. –прокурор відділу (посвідчення № 28 від 12.03.2007 року) –запізнився;

від позивача: Цимбровська Ю.О. –заступник начальника юридичного відділу (довіреність № 73 від 13.08.2008 року);

від відповідача-1: Голованов С.А. (довіреність № 3 від 01.01.2006 року);

від відповідача-2: не з’явився,

В С Т А Н О В И В :

Рішенням господарського суду Тернопільської області від 21.06.2007 року у справі № 1/26-2108 в задоволенні позовних вимог відмовлено. Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 24.10.2007 року у даній справі вказане рішення скасовано і прийнято нове, яким позов задоволено. Постановою Вищого господарського суду України від 06.03.2008 року у справі № 1/26-2108 зазначені вище рішення та постанову судів першої та апеляційної інстанції скасовано, а справу направлено на новий розгляд до господарського суду Тернопільської області.

В результаті нового розгляду справи рішенням господарського суду Тернопільської області (суддя І.М. Турецький) від 17.07.2008 року у справі № 3/136-2504 (1/26-2108) в позові відмовлено.

Прокурор Шевченківського району м. Києва з постановленим рішенням не погодився, вніс апеляційне подання, в якому просить його скасувати та прийняти нове, яким позовні вимоги задоволити, оскільки вважає дане рішення незаконним і таким, що прийняте за неповного з’ясування обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм матеріального та процесуального права та за невідповідності висновків, викладених у рішенні суду, обставинам справи. В обґрунтування своїх вимог прокурор, зокрема, заперечує факт існування листа від 07.12.2006 року № 41-07/200Н, на який посилався суд першої інстанції як на підставу відвантаження цукру Аграрного фонду, натомість, зазначає, що в матеріалах справи знаходиться лист від 07.12.2006 року № 41-07/200/1, вважає, що це свідчить про поверхневе вивчення господарським судом матеріалів справи. Не погоджується з висновком місцевого господарського суду про те, що переписка, яка велася між позивачем та відповідачами протягом грудня 2006 року щодо перевезення цукру на територію ТзОВ «Сабліно-Знам’янський цукровий комбінат», свідчить про погодження Аграрним фондом такого перевезення, оскільки вказана переписка може свідчити тільки про наміри та розгляд пропозицій щодо можливості перевезення цукру і аж ніяк не про офіційний дозвіл на таке перевезення. Покликається на те, що лист Аграрного фонду від 11.12.2006 року № 41-10-1/570, яким, як стверджує відповідача-1, позивач дозволив здійснювати відвантаження цукру-піску, не є рознарядкою в розумінні п. 4.1 договору зберігання від 26.12.2005 року № Р2005хр2, а гарантійний лист, який позивач вимагав у відповідача-1 для того, щоб надати дозвіл на відвантаження цукру-піску з ВАТ Чортківський цукровий завод»на територію ТзОВ «Сабліно-Знам’янський цукровий комбінат», надано відповідачем-1 вже після незаконного відвантаження цукру-піску з його заводу відповідачу-2. Вважає невірним висновок місцевого господарського суду про те, що наявна в матеріалах справи факсова копія листа від 14.12.2006 року № 41-10-1/573 є належним доказом надання позивачем дозволу на відвантаження цукру-піску у кількості 179 250 тонн, з огляду на відсутність оригіналу такого листа, що встановлено господарським судом м. Києва, а також з огляду на відсутність вказаного листа у «Книзі реєстрації вихідної кореспонденції відділу формування продовольчого резерву (код 10) Аграрного фонду». Крім того, не погоджується з висновком господарського суду Тернопільської області про те, що цукор-пісок Аграрного фонду у кількості 179 250 тонн знаходиться на складі ТзОВ «Сабліно-Знам’янський цукровий комбінат», оскільки судом першої інстанції не взято до уваги те, що в ході перевірки працівниками Аграрного фонду було зафіксовано факт відсутності вказаного цукру на складах відповідача-2, протягом всього часу розгляду даної справи представник ТзОВ «Сабліно-Знам’янський цукровий комбінат»жодного разу не з’явився в судове засідання, а висновки суду про те, що відповідач-2 направляв на адресу позивача проект договору зберігання цукру не підтверджується належними доказами та ґрунтується виключно на словах відповідача-1.

Відповідач-1 –ВАТ Чортківський цукровий завод» у відзиві на апеляційне подання (за вих. № 3/1771 від 09.10.2008 року) зазначає, що всі умови для відвантаження цукру-піску, викладені в листі Аграрного фонду № 41-10-1/570 від 11.12.2006 року були виконані, а саме: ТзОВ «Сабліно-Знам’янський цукровий комбінат»надав гарантійний лист № 15 від 06.12.2006 року, яким гарантував прийняття для зберігання на свої склади цукор-пісок в кількості 5000 тонн, а також зберігання цього цукру при переміщенні; листом № 101 від 17.05.2007 року відповідач-2 повідомив відповідача-1 про те, що договір на зберігання цукру між Аграрним фондом та ТзОВ «Сабліно-Знам’янський цукровий комбінат»було підписано останнім і двічі направлявся позивачу для підпису, однак останній з невідомих причин ухиляється від підписання цього договору; ВАТ Чортківський цукровий завод»листом від 07.12.2006 року б/н гарантував, що завантаження цукру в з/д вагони здійснюватиме за власний рахунок. Не погоджується з твердженнями апелянта про те, що листи № 41-10-1/570 від 11.12.2006 року та № 41-10-1/573 від 14.12.2006 року не є рознарядками у розумінні п. 4.1 договору зберігання від 26.12.2005 року № Р2005хр2, оскільки вважає, що вказані листи містять дві необхідні умови для рознарядки, а саме отримувача товару –ТзОВ «Сабліно-Знам’янський цукровий комбінат»і дату відвантаження, яка визначена певним періодом, що обмежений строком написання останнього листа Аграрного фонду № 41-10-1/573 від 14.12.2006 року, в якому останній дає дозвіл на відвантаження, та строком закінчення дії договору зберігання –31.12.2006 року. Крім того, звертає увагу суду апеляційної інстанції на те, що покликання апелянта на відсутність у матеріалах справи листа від 07.12.2006 року № 41-07/200Н, а натомість, наявність листа від 07.12.2006 року № 41-07/200/1, свідчить лише про описку в рішенні місцевого господарського суду, а не про надання переваги судом доводам відповідача-1 над доводами позивача. На підставі вищенаведеного зазначає, що відвантаження і прийняття цукру-піску у кількості 179 250 тонн здійснювалось відповідачами належним чином та без порушень вказівок Аграрного фонду, умов договору зберігання від 26.12.2005 року № Р2005хр2 та вимог чинного законодавства, цукор-пісок не пошкоджено, не втрачено і він знаходиться на зберіганні у ТзОВ «Сабліно-Знам’янський цукровий комбінат», а тому просить рішення господарського суду Тернопільської області від 17.07.2008 року у справі № 3/136-2504 (1/26-2108) залишити без змін, апеляційне подання –без задоволення.

У зв’язку з неявкою представника відповідача-2 в судове засідання 14.10.2008 року розгляд справи було відкладено.

Відповідач-2 явку уповноваженого представника в дане судове засідання не забезпечив. Повідомлення про вручення йому ухвали суду про відкладення розгляду справи від 14.10.2008 року до Львівського апеляційного господарського суду не повернулося. При цьому, поштова кореспонденція надсилалась за останнім відомим місцем знаходження ТзОВ «Сабліно-Знам’янський цукровий комбінат», вказаним в позовній заяві, апеляційній скарзі та Витязі з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців станом на 17.10.2008 року.

Відповідно до пункту 3.5.11 Інструкції з діловодства в господарських судах України, затвердженої наказом Вищого господарського суду України від 10.12.2002 N 75 (з подальшими змінами), перший, належним чином підписаний, примірник процесуального документа (ухвали, рішення, постанови) залишається у справі; на звороті у лівому нижньому куті цього примірника проставляється відповідний штамп суду з відміткою про відправку документа. Дана відмітка, за умови, що її оформлено відповідно до вимог названої Інструкції, є підтвердженням належного надсилання копій процесуального документа сторонам та іншим учасникам судового процесу.

Враховуючи вищенаведене, колегія Львівського апеляційного господарського суду прийшла до висновку про можливість розгляду справи у відсутності представника відповідача-2 за наявними у справі матеріалами у відповідності до вимог ст. 75 ГПК України.

Розглянувши апеляційне подання та відзив на нього, вивчивши матеріали справи, наявні в ній докази, заслухавши пояснення прокурора, представників позивача та відповідача-1, колегія Львівського апеляційного господарського суду вважає, що у задоволенні апеляційного подання слід відмовити, а рішення господарського суду Тернопільської області від 17.07.2008 року у справі № 3/136-2504 (1/26-2108) –залишити без змін.

При цьому колегія виходила з наступного.

26.12.2005 року між Аграрним фондом (Поклажодавець) та ВАТ «Чортківський цукровий завод»(Зберігач) було укладено договір зберігання № Р2005хр2, згідно умов якого Поклажодавець передав, а Зберігач прийняв на зберігання належний Поклажодавцю цукор-пісок у відповідності з кількістю, вказаній в актах приймання-передачі, в поліпропіленових мішках, місткістю по 50 кг. на строк до 01.07.2006 року.

Згідно акту № 1 приймання-передачі на зберігання до договору зберігання № Р2005хр2 від 26.12.2005 року Аграрний фонд передав, а ВАТ «Чортківський цукровий завод»прийняв цукор-пісок в мішках по 50 кг в кількості 5000 тонн.

Відповідно до додаткової угоди до договору зберігання № Р2005хр2 від 26.12.2005 року, укладеної 26.05.2006 року між Аграрним фондом та ВАТ «Чортківський цукровий завод», строк зберігання цукру-піску було продовжено до 01.09.2006 року.

20.09.2006 року між позивачем та відповідачем-1 було підписано додаткову угоду до договору зберігання № Р2005хр2 від 26.12.2005 року, згідно якої строк зберігання цукру-піску було продовжено до 31.12.2006 року. Після 31 грудня 2006 року строки зберігання цукру-піску не продовжувались.

Аналізом матеріалів справи колегією встановлено, що у зв’язку з необхідністю проведення ВАТ «Чортківський цукровий завод» капітального ремонту, продовжувати термін зберігання цукру-піску відповідач-1 не мав можливості, а тому листом б/н від 07.12.2006 року звернувся до Аграрного фонду з проханням надати офіційний дозвіл на відвантаження цукру-піску в кількості 5000 тонн, що зберігається на складі товариства та належить Аграрному фонду, на адресу ТзОВ «Сабліно-Знам’янський цукровий завод». При цьому повідомив, що оплата перевезення цукру з/д вагонами буде здійснена за рахунок ТзОВ «Сабліно-Знам’янський цукровий завод», а оплата завантаження цукру у вагони –за рахунок ВАТ «Чортківський цукровий завод».

Листом № 15 від 06.12.2006 року ТзОВ «Сабліно-Знам'янський цукровий комбінат»повідомив Аграрний фонд про те, що гарантує прийняття для зберігання на свої склади цукор-пісок в кількості 5000 тонн, а також збереження цукру під час переміщення.

Листом № 41-07/200/1 від 07.12.2006 року Аграрний фонд доручив директору Тернопільського регіонального відділення Аграрного фонду отримати від ВАТ «Чортківський цукровий завод»оригінал гарантійного листа щодо збереження цукру-піску в поліпропіленових мішках по 50 кг у кількості 5 000 тонн під час відгрузки для перевезення на склад ТзОВ «Сабліно-Знам'янський цукровий комбінат»та оплати за завантаження цукру-піску у вагони і взяти під особистий контроль вищезазначену відгрузку.

Водночас, в апеляційному поданні скаржник покликається на поверхневе вивчення місцевим господарським судом матеріалів справи, оскільки останній як на підставу відвантаження цукру Аграрного фонду посилався на лист від 07.12.2006 року № 41-07/200Н. Колегія, дослідивши матеріали справи та зміст оскаржуваного рішення, прийшла до висновку, що посилання суду першої інстанції на лист від 07.12.2006 року № 41-07/200Н слід вважати технічною опискою, яка не вплинула на результат вирішення справи.

З’ясуванням доказів у справі колегією також встановлено, що в матеріалах даної справи знаходиться належним чином посвідчена:

1) копія листа № 41-10-1/570 від 11.12.2006 року, згідно якого Аграрний фонд повідомив ВАТ «Чортківський цукровий завод», що не заперечує щодо відвантаження цукру-піску в кількості 5000 тонн, який належить Аграрному фонду, за рахунок ВАТ «Чортківський цукровий завод»та перевезення його до ТзОВ «Сабліно-Знам'янський цукровий комбінат» з/д вагонами за рахунок останнього. Цим же листом Аграрний фонд просив надати йому гарантійного листа, в якому ВАТ «Чортківський цукровий завод»гарантує завантаження цукру в з/д вагони за власний рахунок, додаткову угоду про розірвання договору складського зберігання цукру-піску від 26.12.2005 року № Р2005хр2, а ТзОВ «Сабліно-Знам'янський цукровий комбінат»просив надати гарантійного листа, в якому останній гарантує перевезення цукру з ВАТ «Чортківський цукровий завод»в кількості 5000 тонн до ТзОВ «Сабліно-Знам'янський цукровий комбінат» та розвантаження з/д вагонів за власний рахунок, гарантує його збереження під час перевезення, а також надати договір складського зберігання об'єкта державного цінового регулювання, підписаний зі сторони ТзОВ «Сабліно-Знам'янський цукровий комбінат».

2) копія листа № 41-10-1/573 від 14.12.2006 року, згідно якого Аграрний фонд доручив ВАТ «Чортківський цукровий завод»здійснити відвантаження цукру-піску в поліпропіленових мішках по 50 кг у кількості 5000 тонн за власний рахунок для перевезення на ТзОВ «Сабліно-Знам’янський цукровий комбінат».

Однак, в апеляційному поданні скаржник покликається на те, що у Книзі реєстрації вихідної кореспонденції відділу формування продовольчого резерву (код 10) Аграрного фонду зазначено лише про лист № 41-10-1/570 від 11.12.2006 року, існування якого він визнає, водночас, заперечує існування листа № 41-10-1/573 від 14.12.2006 року.

З наявної в матеріалах справи копії витягу з журналу реєстрації вихідної кореспонденції Аграрного фонду з 27.09.2006 року, яка досліджувалася попередніми судовими інстанціями, вбачається, що зазначені вище листи на адресу ВАТ «Чортківський цукровий завод»не надсилалися. Водночас, в матеріалах справи знаходиться копія витягу з Книги реєстрації вихідної кореспонденції відділу формування продовольчого резерву (код 10) Аграрного фонду з 01.08.2006 року, в якій зазначено про надіслання на адресу ВАТ «Чортківський цукровий завод»лише листа № 41-10-1/570 від 11.12.2006 року.

Відповідно до п. 5.1. Примірної інструкції з діловодства у міністерствах, інших центральних органах виконавчої влади, Раді міністрів АРК, місцевих органах виконавчої влади, затвердженої Постановою КМУ № 1153 від 17.10.1997 року, на основі якої розробляються і затверджуються інструкції з діловодства у власних апаратах, на підприємствах, в установах та організаціях, не допускається надсилання або передача документів без реєстрації документів у канцелярії.

У зв’язку з вищенаведеними розбіжностями у реєстрах вихідної кореспонденції позивача, а також зважаючи на вимоги ч. 2 ст. 36 ГПК України, якою встановлено, що письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, на підставі ст. 43 ГПК України, згідно якої господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, і ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили, колегія прийшла до висновку, що листи № 41-10-1/570 від 11.12.2006 року та № 41-10-1/573 від 14.12.2006 року підлягають дослідженню та оцінці нарівні з іншими доказами у справі.

З матеріалів справи вбачається, що 18.12.2006 року ВАТ «Чортківський цукровий завод» розпочав відвантаження цукру-піску у кількості 179, 250 тонн (лист ТОВ «Укррос-Транс»від 03.04.2007 року № 83/07). Транспортування цукру-піску до ТзОВ «Сабліно-Знам'янський цукровий комбінат»здійснювало ТОВ «Укррос-Транс»на підставі укладеного між останнім та відповідачем-2 12.12.2006 року договору на транспортно-експедиційне обслуговування № 61212-6-1, що підтверджується долученими до матеріалів справи квитанціями на приймання вантажу. Одержувачем цукру-піску згідно листа ТзОВ «Сабліно-Знам'янський цукровий комбінат»№ 15 від 11.12.2006 року виступало ПП «ПромБудСервіс». 31.12.2006 року між ТОВ «Укррос-Транс»та ТзОВ «Сабліно-Знам'янський цукровий комбінат»було підписано акт виконаних робіт (послуг), яким відповідач-2 підтвердив отримання цукру-піску у кількості 179, 250 тонн.

Листом № 41-07/219 від 25.12.2006 року Аграрний фонд зобов’язав ВАТ «Чортківський цукровий завод»зупинити відвантаження цукру-піску в поліпропіленових мішках по 50 кг у кількості 5000 тонн для перевезення на ТзОВ «Сабліно-Знам’янський цукровий комбінат»до прийняття остаточного рішення дирекцією Аграрного фонду.

Листом № 3/2173 від 28.12.2006 року ВАТ «Чортківський цукровий завод»повідомив позивача про те, що після відвантаження 179, 250 тонн цукру-піску відвантаження решти цукру-піску було зупинено за вимогою Тернопільського філіалу Аграрного фонду, проте склад для зберігання цукру ВАТ «Чортківський цукровий завод»потребує планового ремонту, для виконання якого склад потрібно звільнити від цукру, у зв’язку з цим завод не може продовжувати дію договору зберігання від 26.12.2005 року № Р2005хр2. Цим же листом відповідач-1 просив Аграрний фонд надати офіційний дозвіл на відвантаження цукру в кількості 5000 тонн, що належить останньому, на склад ТзОВ «Сабліно-Знам’янський цукровий комбінат», при цьому повідомив, що оплата перевезення цукру з/д вагонами буде здійснена за рахунок ТзОВ «Сабліно-Знам’янський цукровий завод», а оплата завантаження цукру у вагони –за рахунок ВАТ «Чортківський цукровий завод».

Водночас, відповідач-1 надіслав Аграрному фонду гарантійний лист (вих. № 3/2173 від 28.12.2006 року), згідно якого ВАТ «Чортківський цукровий завод»гарантує збереження цукру-піску в поліпропіленових мішках по 50 кг у кількості 5000 тон під час завантаження для перевезення на ТзОВ «Сабліно-Знам'янський цукровий комбінат»та оплату за завантаження цукру-піску у вагони.

10.01.2007 року листом № 41-07/5 Аграрний фонд зобов’язав ВАТ «Чортківський цукровий завод»не здійснювати відвантаження цукру-піску в поліпропіленових мішках по 50 кг у кількості 5000 тонн для перевезення на ТзОВ «Сабліно-Знам’янський цукровий комбінат»у зв’язку з тим, що уповноважених представників Аграрного фонду, які були відряджені до Кіровоградської області з метою перевірки наявності та стану зберігання цукру-піску на ТзОВ «Сабліно-Знам’янський цукровий комбінат», не допустили до перевірки. Водночас, цим же листом позивач просив продовжити дію договору зберігання від 26.12.2005 року № Р2005хр2 по березень 2007 року включно.

З’ясуванням доказів у справі колегією встановлено, що позивач, вважаючи дії відповідача-1 по відвантаженню цукру державного продовольчого резерву на склад ТзОВ «Сабліно-Знам'янський цукровий комбінат»в кількості 179, 250 тонн незаконними та такими, що суперечать договору і чинному законодавству України, звернувся до ВАТ «Чортківський цукровий завод»з листом-вимогою № 41-07/455 від 12.04.2007 року, в якому зобов’язав ВАТ «Чортківський цукровий завод»повернути цукор-пісок у кількості 179, 250 тонн вартістю 510 862,50 грн.

Листом за вих. № 134 від 19.04.2007 року ТзОВ «Сабліно-Знам’янський цукровий комбінат»повідомив відповідача-1, що цукор в кількості 179, 250 тонн, який є власністю Аграрного фонду, був відвантажений з ВАТ «Чортківський цукровий завод»і одержаний для відповідального зберігання ТзОВ «Сабліно-Знам’янський цукровий комбінат». На даний час вказаний цукор-пісок знаходиться на складі комбінату. Договір на відповідальне зберігання вказаного цукру-піску з Аграрним фондом не укладений.

Крім цього, листом за вих. № 101 від 17.05.2007 року ТзОВ «Сабліно-Знам’янський цукровий комбінат»додатково повідомив відповідача-1, що договір на зберігання цукру між Аграрним фондом і комбінатом був підписаний з його сторони і відправлений до Аграрного фонду для підпису. Даний договір з підписом Аграрного фонду комбінату повернуто не було.

Не зважаючи на вищезазначене, 08.05.2007 року прокурор Шевченківського району м. Києва звернувся до господарського суду Тернопільської області в інтересах держави в особі Аграрного фонду з позовною заявою (№ 1623 вих.07 від 27.04.2007 року) про повернення відповідачем-1 цукру-піску у кількості 179, 250 тонн вартістю 510 862,50 грн. Рішенням господарського суду Тернопільської області від 17.07.2008 року в задоволенні позовних вимог відмовлено. З таким висновком місцевого господарського суду погоджується і колегія Львівського апеляційного господарського суду з огляду на наступне.

Статтею 942 Цивільного кодексу України передбачено, що зберігач зобов’язаний вживати усіх заходів, встановлених договором, законом, іншими актами цивільного законодавства, для забезпечення схоронності речі. Вимоги цієї статті кореспондуються із п. 2.8 договору зберігання від 26.12.2005 року № Р2005хр2, згідно якого Зберігач забезпечує схоронність товару (цукру-піску) на протязі всього строку зберігання, що визначається строком дії даного договору, а також п. 6.1 даного договору, згідно якого Зберігач зобов’язаний забезпечити повну цілісність і схоронність кількості і якості товару.

Проаналізувавши матеріали справи та наявні у ній докази, колегія дійшла висновку, що дії відповідача-1 по відвантаженню цукру-піску в кількості 5000 тонн, що зберігається на складі товариства та належить Аграрному фонду, на адресу ТзОВ «Сабліно-Знам’янський цукровий комбінат»були вчинені в інтересах позивача з метою належного виконання договору зберігання від 26.12.2005 року № Р2005хр2 для забезпечення схоронності цукру-піску. При цьому, відповідач-1 заздалегідь повідомив позивача про необхідність відвантаження цукру-піску у зв’язку із незадовільним станом складу ВАТ «Чортківський цукровий завод»і неможливістю продовжити строк зберігання цукру-піску в кількості 5000 тонн, що спливав 31.12.2006 року. Поряд з цим, слід зазначити, що такі дії відповідача-1 не суперечили п. 2.8 договору зберігання, згідно вимогам якого Зберігач не має права переміщувати товар без попереднього погодження з Поклажодавцем, за винятком надзвичайних ситуацій, оскільки згода на відвантаження цукру-піску до ТзОВ «Сабліно-Знам’янський цукровий комбінат»була надана Аграрним фондом згідно листів № 41-10-1/570 від 11.12.2006 року та № 41-10-1/573 від 14.12.2006 року і така згода за конкретних обставин розцінювалася ВАТ «Чортківський цукровий завод»як достатня підстава для відвантаження цукру-піску. Доводи апеляційного подання в цій частині висновків господарського суду не спростовують.

В апеляційному поданні скаржник покликається на те, що відповідач-1 здійснив відвантаження цукру-піску в кількості 179, 250 тонн відповідачу-2, незаконно, не виконавши вимог Аграрного фонду, викладених у листі № 41-10-1/570 від 11.12.2006 року, зокрема, щодо надання гарантійного листа, в якому ВАТ «Чортківський цукровий завод»гарантує завантаження цукру в з/д вагони за власний рахунок, додаткової угоди про розірвання договору складського зберігання цукру-піску від 26.12.2005 року № Р2005хр2, а також гарантійного листа від ТзОВ «Сабліно-Знам'янський цукровий комбінат», в якому останній гарантує перевезення цукру з ВАТ «Чортківський цукровий завод»в кількості 5000 тонн до ТзОВ «Сабліно-Знам'янський цукровий комбінат»та розвантаження з/д вагонів за власний рахунок, гарантує його збереження під час перевезення, а також договору складського зберігання об'єкта державного цінового регулювання, підписаний зі сторони ТзОВ «Сабліно-Знам'янський цукровий комбінат». Однак, колегія вважає вказані твердження апелянта безпідставними і такими, що не ґрунтуються на аналізі доказів у справі.

Водночас, колегія погоджується з висновком місцевого господарського суду, що дії відповідача-1 по відвантаженню цукру-піску в кількості 179, 250 тонн не суперечили також і п. 4.1 договору зберігання від 26.12.2005 року № Р2005хр2, згідно якого Зберігач повинен відвантажували товар тільки Поклажодавцю або за дорученням Поклажодавця у повній відповідності з рознарядками Поклажодавця, в яких буде вказаний отримувач товару, строк відвантаження, оскільки з листів № 41-10-1/573 віт 14.12.2006 року та № 41-10-1/570 від 11.12.2006 року вбачається, що отримувачем товару був ТзОВ «Сабліно-Знам'янський цукровий комбінат», а дата відвантаження була визначена строком закінчення дії договору зберігання від 26.12.2005 року № Р2005хр2 –31.12.2006 року, оскільки відповідно до п. 7.2 даного договору Поклажодавець зобов'язаний своєчасно до закінчення строку зберігання розпорядитися товаром, який знаходиться на зберіганні.

З’ясуванням документальних доказів у справі колегією встановлено, що цукор-пісок державного продовольчого резерву у кількості 179, 250 тонн не втрачено, не пошкоджено і цей цукор знаходиться на зберіганні на складі ТзОВ «Сабліно - Знам'янський цукровий комбінат», що підтверджується листами останнього за вих. № 134 від 19.04.2007 року та за вих. № 101 від 17.05.2007 року. Крім того, в матеріалах справи знаходиться лист № 74-476 з.3 від 19.04.2007 року, яким Знам'янською міжрайонною прокуратурою Кіровоградської області повідомляється, що в результаті розслідування кримінальної справи, порушеної за фактом перевищення службових повноважень службовими особами ТзОВ «Сабліно-Знам'янський цукровий комбінат»при зберіганні цукру, було встановлено, що відвантаження цукру-піску Аграрного фонду з території ВАТ «Чортківський цукровий завод» на склад ТзОВ «Сабліно-Знам'янський цукровий комбінат»здійснювалось згідно товарно-транспортних накладних за № № 35932061, 35932062, 35932063 від 18.12.2006 року та 20.12.2006 року, відповідно до оборотно-сальдової відомості ТзОВ «Сабліно-Знам'янський цукровий комбінат»та свідчень посадових осіб товариства вказана кількість цукру була віднесена на позабалансовий рахунок товариства, відвантаження цукру з території ВАТ «Чортківський цукровий завод»на склад ТзОВ «Сабліно-Знам'янський цукровий комбінат»здійснювалось на підставі попереднього листування між Аграрним фондом та ВАТ «Чортківський цукровий завод», в тому числі листа № 41-10-1/573 від 14.12.2006 року. Відтак, покликання скаржника на те, що у зв’язку із нестачею цукру-піску у кількості 179, 250 тонн на складі ВАТ «Чортківський цукровий завод», відповідач-1 згідно вимог ст. ст. 950 та 951 Цивільного кодексу України зобов’язаний відшкодувати позивачу його вартість, є безпідставними і такими, що не ґрунтуються на дійсних обставинах справи.

Водночас, варто звернути увагу на ту обставину, що як вбачається з матеріалів справи, строк зберігання цукру-піску на складі ВАТ «Чортківський цукровий завод»згідно додаткової угоди від 20.09.2006 року до договору зберігання № Р2005хр2 від 26.12.2005 року закінчувався 31.12.2006 року. Після 31 грудня 2006 року строки зберігання цукру-піску не продовжувались. На виконання вимог Аграрного фонду (листи від 25.12.2006 року № 41-07/219 та від 10.01.2007 року № 41-07/5) ВАТ «Чортківський цукровий завод»зупинив відвантаження цукру-піску. Водночас, останнім листом позивач просив продовжити дію договору зберігання від 26.12.2005 року № Р2005хр2 по березень 2007 року включно. Однак, відповідач-1 неодноразово повідомляв позивача (листи № 3/2173 від 28.12.2006 року та № 3/148 від 22.01.2007 року), що продовжити дію договору зберігання № Р2005хр2 від 26.12.2005 року не має можливості, тому що склад для зберігання цукру на ВАТ «Чортківський цукровий завод» потребує капітального ремонту.

Статтею 948 Цивільного кодексу України передбачено, що поклажодавець зобов'язаний забрати річ від зберігача після закінчення строку зберігання. Згідно п. 7.2 договору зберігання № Р2005хр2 від 26.12.2005 року Поклажодавець зобов’язаний своєчасно до закінчення строку зберігання розпорядитися товаром, що знаходиться на зберіганні. Відповідно до п. 3 ст. 950 Цивільного кодексу України передбачено, що зберігач відповідає за втрату (нестачу) або пошкодження речі після закінчення строку зберігання лише за наявності умислу або грубої необережності. Однак, в матеріалах справи відсутні докази щодо такого умислу або допущення відповідачем-1 грубої необережності. Більш того, зберігач довів належними доказами факт, що поклажодавцеві не завдано шкоди, оскільки цукор-пісок у кількості 179,250 тонн знаходиться на складі ТзОВ «Сабліно-Знам'янський цукровий комбінат».

У відповідності до вимог ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, чого скаржником не зроблено.

Враховуючи вищенаведене, колегія погоджується з висновком місцевого господарського суду про те, що дії відповідача-1 по відвантаженню цукру-піску у кількості 179, 250 тонн на склад ТзОВ «Сабліно-Знам’янський цукровий комбінат»не суперечать договору зберігання № Р2005хр2 від 26.12.2005 року та нормам чинного законодавства, що регулює дані правовідносини, а тому вимога позивача про відшкодуванням відповідачем-1 збитків, завданих нестачею цукру-піску на складі ВАТ «Чортківський цукровий завод», шляхом повернення цукру-піску у кількості 179, 250 тонн вартістю 510 862,50 грн., задоволенню не підлягають.

Отже, з огляду на викладене вище, колегія Львівського апеляційного господарського суду вважає, що рішення господарського суду Тернопільської області від 17.07.2008 року у справі № 3/136-2504 (1/26-2108) відповідає матеріалам справи, ґрунтується на чинному законодавстві і підстав для його скасування немає, зазначені в апеляційному поданні, інші доводи скаржника не відповідають матеріалам справи, документально необґрунтовані, не базуються на законодавстві, що регулює дані правовідносини, а тому не визнаються такими, що можуть бути підставою згідно ст. 104 ГПК України для скасування чи зміни оскаржуваного рішення.

Керуючись ст. ст. 99,101,103,105 Господарського процесуального кодексу України, Львівський апеляційний господарський суд –

ПОСТАНОВИВ:

1. В задоволенні апеляційного подання заступника прокурора Шевченківського району м. Києва № 1623 вих.-07 від 06.08.2008 року –відмовити.

2. Рішення господарського суду Тернопільської області від 17.07.2008 року у справі № 3/136-2504 (1/26-2108) залишити без змін.

3. Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку.

4. Матеріали справи скеровуються в господарський суд Тернопільської області.

Головуючий-суддя Мельник Г.І.

Суддя Новосад Д.Ф.

Суддя Михалюк О.В.