СУД
РІШЕННЯ

Іменем
України

28.07.2008

Справа №2-30/203-2006

За позовом Відкритого акціонерного
товариства «Кримхліб», м. Сімферополь, вул. Севастопольська, буд. 51 - а.

До відповідача Суб'єкта
підприємницької діяльності ОСОБА_1, АДРЕСА_1 (пошт.адреса: АДРЕСА_2; АДРЕСА_3).

Про стягнення 18868,60 грн.
заборгованості.

Суддя Ловягіна Ю.Ю.

П Р Е Д С Т А В Н И К И:

Від позивача - Марченко, за дов.
від 03.01.208 р.

Від відповідача - ОСОБА_1,
тимчасове посвідчення НОМЕР_1, свідоцтво про держ. реєстрацію.

Суть спору: позивач - ВАТ
«Кримхліб» звернувся до господарського суду АР Крим  з позовом до Суб'єкта підприємницької
діяльності ОСОБА_1 про стягнення заборгованості в сумі 18868,60 грн.

Позовні вимоги мотивовані
неналежним виконанням відповідачем умов договору про поставку хлібобулочної
продукції від 23.01.2003 р. в частині сплати вартості товару, внаслідок чого за
відповідачем склалась заборгованість в сумі 18868,60 грн., яку позивач просить
стягнути в судовому порядку.

Відповідач письмовий відзив не
представив, в судових засіданнях усно пояснив, що товар по накладним не
одержував, довіреності на одержання товару не видавав, підписи у накладних про
одержання товару проставлені невідомими особами.

Ухвалою господарського суду АР Крим
від 06.10.2005р. провадження у справі було зупинено, матеріали справи
направлені до Управління державної служби боротьби з економічними злочинами ГУ
МВС України в АР Крим, м. Сімферополь, вул. Б.Хмельницького, 4 для проведення
перевірки факту зловживань при відпусканні товару, встановлення осіб, які
одержували товар.

12.06.2008р. на адресу суду з
Армянського міського відділу Головного управління МВС України в АР Крим
надійшов лист від 05.06.2008р. № 4-3101, яким повідомлено, що за результатами
додаткової перевірки 05.05.2008р. винесена постанова про відмову в порушенні
кримінальної справи. У зв'язку з чим, ухвалою від 13.06.2008 р. провадження у
справі було поновлено.

Згідно зі ст. 75 ГПК України,
господарський суд розглядає справу по наявним в ній матеріалам. Інших доказів
сторонами не представлено.

Розглянув матеріали справи,
заслухав доводи представників сторін, суд -

в с т а н о в и в:

23 січня 2003 року між Армянським
хлібокомбінатом - структурним підрозділом ВАТ «Кримхліб», м. Сімферополь
(Продавець) та суб'єктом підприємницької діяльності  ОСОБА_1 (Покупець) був укладений договір на
поставку хлібобулочної продукції (а.с. 10 - 11, т. 1).

Згідно зі ст. 712 Цивільного
кодексу України (далі - ЦК України) за договором поставки продавець
(постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язаний передати
у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у
підприємницькій діяльності або в інших цілях, а покупець зобов'язаний прийняти
товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до п. 1.1. продавець
виробляє, а покупець своєчасно оплачує та одержує хлібобулочні вироби по
узгодженій специфікації, яка є невід'ємною частиною договору.

На підстав п. 12 договору
розрахунки за поставлену продукцію здійснюються покупцем на наступний день.

За період з 01.01.2003 р. по
31.12.2003 р. відповідачу було поставлено продукції на загальну суму 31222,53
грн. На підтвердження поставки товару позивачем в матеріали справи представлені
накладні (а.с. 12 - 142, т. 1; а.с.1 - 143, т. 2; а.с. 1 - 42, т. 3).

Згідно з поясненнями позивача та
представленим розрахунком (а.с. 78, т. 3) за період з 01.01.2003 р. по
31.12.2003 р. відповідач товар сплатив частково в сумі 12353,93 грн.

Станом на 01.09.2005 р. за
відповідачем числиться заборгованість в сумі 18868,30 грн., яку позивач просить
стягнути.

Дослідивши представлені докази, суд
вважає, що вимоги позивача не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 9 «Про
бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 р. № 996
під час здійснення господарської операції складаються первинні документи.
Первинні документи - це документи, які містять відомості про господарську
операцію та підтверджують її здійснення.

На підставі п. 2 Інструкції про
порядок реєстрації виданих, повернутих і використаних довіреностей на одержання
цінностей, затвердженої Наказом Міністерства фінансів України від 16.05.1996 р.
№ 99, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 12.06.1996 р. № 293/1318
(далі - Інструкція), товари, інші товарно-матеріальні цінності відпускаються
покупцям за довіреністю одержувачів.

Стаття 33 Господарського
процесуального кодексу України (далі - ГПК України) встановлює, кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх
вимог і заперечень.

Як вбачається з матеріалів справи,
по представленим в матеріали справи накладним товар був одержаний
невстановленими особами. Підписи на накладних відрізняються, довіреності до них
не прикладені.

У судовому засіданні представник
позивача пояснив, що доказів на одержання товару по накладних
матеріально-відповідальною особою надати не може, оскільки довіреності не
оформлювалися.

Відповідно до ст. 34 ГПК України,
обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені
певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами
доказування.

У зв'язку з викладеним, суд вважає,
що позивач не довів свої вимоги, а тому позовні вимоги не підлягають
задоволенню.

Держмито та витрати на
інформаційно-технічне забезпечення судового процесу підлягають стягненню з
позивача відповідно до ст. 49 ГПК України.

У судовому засіданні, яке відбулося
28 липня 2008 р. були оголошені вступна та резолютивна частини рішення.

Відповідно до ст. 84 ГПК України
рішення оформлено та підписано 05 серпня 2008 р.

Керуючись ст. ст. 49, 82, 84
Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШІВ:

1.          В задоволенні позову відмовити.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим
Ловягіна Ю.Ю.