СУД
РІШЕННЯ

14.02.08р.

Справа № 19/30-08

За позовом
Товариства з обмеженою відповідальністю "Леон-Моком",
м.Дніпропетровськ

до  Суб'єкта підприємницької діяльності фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1, м.Дніпропетровськ

про визнання договору  №3/06 від 03.06.03р. недійсним

Суддя Петренко І.В.

при секретарі Грузін І.М.

Представники:

Від позивача:
Суховаров А.В. - дов.№7 від 12.02.08р.

Від відповідача: не
з'явився

СУТЬ СПОРУ:

Позивач звернувся з позовом до відповідача
і просить визнати недійсним договір купівлі-продажу №3/06 від 03.06.2003, за
яким Товариство з обмеженою відповідальністю „ЛЕОН-МОКОМ" продало, а
суб'єкт підприємницької діяльності фізична особа-підприємець ОСОБА_1купила не
житлове АДРЕСА_1 з розстроченням платежу на 10 років в сумі 109440 гривень.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує
тим, що при укладенні договору купівлі-продажу №3/06 від 03.06.2003р. мали
місце порушення закону.

Позивач наполягає на розгляді
справи по суті та задоволенні позовних вимог.

Відповідач  в судове засідання не з'явився, про час місце
та дату судового засідання був повідомлений належним чином.

Відповідач в клопотанні проти позову
заперечує та посилається на те, що рішенням господарського суду
Дніпропетровської області від 07.09.06р. по справі №39/252-06 спірний договір
було визнано удаваним та вважати спірну угоду -договором купівлі-продажу з
розстроченням платежу. Таким чином спірний договір вже був предметом
оспорювання.

Відповідно до клопотання позивача
він вважає, що відповідач мав можливість надати відзив та брати участь у
розгляді справи, а його неявка є наміром затягнути розгляд справи.

Суд вважає за можливе розглянути
справу за відсутністю відповідача, за матеріалами наявних у справі.

Вислухавши  пояснення позивача,  розглянувши
матеріали справи, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ :

Рішенням господарського суду
Дніпропетровської області від 07.09.2006р. по справі №39/252-06 визнаний
удаваним договір оренди з правом викупу №3/06 від 03.06.2003р. та додатків до
нього, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю „ЛЕОН-МОКОМ"
і Приватним підприємцем фізичною особою ОСОБА_1та угода визнана договором
купівлі-продажу з розстроченням платежу, вищевказане рішення набрало законної
сили.

23 квітня 1996 р. між АППБ „Аваль” (далі
за текстом „Банк”), Акціонерним товариством закритого типу „МОКОМ” (далі за
текстом АТЗТ „МОКОМ”) та Товариством з обмеженою відповідальністю „ЛЕОН-МОКОМ”
(далі за текстом ТОВ „ЛЕОН-МОКОМ”) був укладений договір про перевід боргу,
згідно якого АТЗТ „МОКОМ” з відома та за згодою Банку переводе, а ТОВ
„ЛЕОН-МОКОМ” приймає на себе борг, який витікає з обов'язків АТЗТ „МОКОМ” перед
Банком згідно кредитного договору №450 від 26.07.1995р.

На той час власником нерухомого
майна, у тому числі і не житлового АДРЕСА_1 було Акціонерне товариство
закритого типу „МОКОМ”, і це нерухоме майно знаходилось у заставі в якості
забезпечення погашення кредитних зобов'язань згідно вищевказаного кредитного
договору.

08 травня 1996 р. між АТЗТ „МОКОМ”
та ТОВ „ЛЕОН-МОКОМ” був укладений договір передачі майна згідно взаємних
розрахунків, відповідно до якого сторони цього договору вирішили, що згідно
договору про перевід боргу від 23 квітня 1996 р. АТЗТ „МОКОМ” передає, а ТОВ
„ЛЕОН-МОКОМ” приймає нерухоме майно,  у
тому числі і не житлове АДРЕСА_1для погашення боргу перед Банком, згідно
кредитного договору №450 від 26.07.1995 р. Таким чином, зазначене нерухоме
майно було прийнято на баланс ТОВ „ЛЕОН-МОКОМ”, але воно знаходилось у заставі
в якості забезпечення погашення кредитних зобов'язань, і ТОВ „ЛЕОН-МОКОМ” не
мало права розпоряджатися цим майном, так як не було його власником, до повного
погашення кредитних зобов'язань, виведення цього майна з під застави та
отримання належних документів, що підтверджують його права як власника
вищезгаданого майна.

Лише у 2004 р. у ТОВ „ЛЕОН-МОКОМ”,
після погашення заборгованості по кредитному договору №450 від 26.07.1995
р.,  виникла можливість отримати належні
документи, які підтверджують право власності на нерухоме майно.

Право власності у ТОВ „ЛЕОН-МОКОМ”
на нерухоме майно, у тому числі і не житлове АДРЕСА_1 виникло на підставі
рішення господарського суду Дніпропетровської області від 29.09.2004 р. Таким
чином, на момент виникнення спірного договору №3/06 від 03.06.2003 р. ТОВ
„ЛЕОН-МОКОМ” не було власником майна, ніби-то проданого згідно цього договору.

Таким чином фактично має місце договір
купівлі-продажу №3/06 від 03.06.2003, за яким ТОВ „ЛЕОН-МОКОМ" продало, а
ПП ОСОБА_1купила не житлове АДРЕСА_1 з розстроченням платежу на 10 років в сумі
109440 гривень. Разом з договором купівлі-продажу укладена угода про завдаток в
сумі 26200гр в забезпечення платежів та підписаний акт прийому передачі. Від
продавця перелічені документи підписав директор Замковий Л.Я.

На момент укладання договору продавець
ТОВ „ЛЕОН-МОКОМ" не був власником спірного не житлового приміщення. Право
власності продавця виникло на підставі рішення суду від 29.09.2004. Отже
продавець не мав права розпоряджатись майном (статті 2, 4 Закону України „Про
власність", стаття 86 ЦК України 1963 року, які діяли на час укладання
угоди).

Крім того, 30.10.2007 на загальних
зборах ТОВ „ЛЕОН-МОКОМ" було встановлено, що договір №3/06 від 03.06.2003,
а також угода про завдаток та акт прийому передачі приміщення директором
Товариства Замковим Л.Я. не підписувались.

За дорученням загальних зборів
Товариства проведено почеркознавче дослідження, яке підтвердило, що у
перелічених документах підпис від імені директора Замкового Л.Я. виконана іншою
особою (висновок спеціаліста №6-601.4 від 07.12.2007).

Відповідно до статей 44, 154 ЦК
України 1963р. спірний договір мав бути укладений у письмовій формі і підписаний
повноважними особами. Згідно з пунктом 7.5 Статуту Товариства, діяти від імені
Товариства має право директор. Директором є Замковий ЛЛ., але він договір не
підписував.

На підставі вищевикладеного
господарський суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають
задоволенню, оскільки при укладанні договору купівлі-продажу №3/06 від
03.06.2003р. мали місце порушення законодавства, у зв'язку з чим спірний
договір №3/06 від 03.06.2003р. купівлі-продажу слід визнати недійсним з часу
його укладення.

Заперечення відповідача суд відхиляє
на підставі вищевикладеного, а також спірний договір визнано недійсним,
оскільки рішенням господарського суду по справі №39/252-06 було визнано спірний
договір як договір купівлі-продажу з розстроченням платежу. Крім цього
відповідач мав можливість брати участь у судовому засіданні, так як ухвалу суду
було отримано ним 12.02.08р., а клопотання було надано до суду 14.02.08р., без
доказів знаходження відповідача у відрядженні, що свідчить про знаходження відповідача
у місті.

Судові витрати слід віднести на
відповідача, оскільки позовні вимоги задоволені в повному обсязі.

Керуючись
ст..4,26,29,41,44,46,48,59,86,128,154,225 ЦК УРСР (1963р.),
ст.ст.1,2,12,21,32,33,35,36,49,75,82-85 Господарського процесуального кодексу
України, господарський суд, -

ВИРІШИВ :

Визнати недійсним договір
купівлі-продажу №3/06 від 03.06.2003р. та додатки до нього між позивачем та
відповідачем, за яким Товариство з обмеженою відповідальністю
„ЛЕОН-МОКОМ", 49080, м.Дніпропетровськ, вул.Шолохова, 7, () продало, а суб'єкт підприємницької діяльності фізична
особа-підприємець ОСОБА_1, АДРЕСА_2(ідентифікаційний номер НОМЕР_1, свідоцтво
від 16.07.1993р.) купила не житлове АДРЕСА_1 з розстроченням платежу.

Стягнути з суб'єкта
підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця ОСОБА_1,
АДРЕСА_2(ідентифікаційний номер НОМЕР_1, свідоцтво від 16.07.1993р.) на користь
Товариства з обмеженою відповідальністю "Леон-Моком", 49080,
м.Дніпропетровськ,  вул.Шолохова, 7, () суму 85 грн. держмита та 118 грн. витрат на
інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, про що видати наказ.

Рішення господарського суду
Дніпропетровської області набирає законної сили через 10 днів з дня його
прийняття відповідно до ст. 85 ГПК України.

Суддя
І.В. Петренко