ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

02.12.08р.

Справа
№ 7/102-08

За
позовом  Закритого акціонерного товариства
"Царичанський  завод мінводи",
смт. Царичанка Дніпропетровської області

до

Відповідача-1: Підприємця - фізичної особиОСОБА_1,
м. Дніпропетровськ

Відповідача-2: Приватного підприємства
"Націонал", м. Дніпропетровськ

Відповідача-3: Обласного комунального підприємства
"Царичанське бюро технічної інвентаризації", смт. Царичанка
Дніпропетровської області

Третя
особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Відкрите акціонерне товариство
"Царичанський консервний завод", смт. Царичанка Дніпропетровської
області

Про визнання недійсним договору та
скасування запису про реєстрацію права власності

Суддя Коваль Л.А.

Представники:

від
позивача: не
з'явився;

від
відповідача-1: не
з'явився;

від
відповідача-2:
представник Ганзій Р.П., дов. № б/н від 27.10.2008р.;

від
відповідача-3:
начальник Усатий П.І., витяг з рішення № 401-15/У від 23.05.2008р.;

від третьої особи: ліквідатор Чеснова Н.В., ухвала №
Б15/29/212/04 від 07.08.2008р. та постанова № Б15/29/212/04 від
07.06.2007р.

СУТЬ
СПОРУ:

Закрите
акціонерне товариство “Царичанський завод мінводи” (смт. Царичанка  Дніпропетровської області) просить:

-          визнати недійсним договір
купівлі-продажу від 02.07.2008р., укладений між Підприємцем - фізичною особою
ОСОБА_1 (м. Дніпропетровськ) та Приватним підприємством "Націонал"
(м. Дніпропетровськ);

-          скасувати в електронному Реєстрі прав
власності на нерухоме майно запис про реєстрацію за Приватним підприємством
"Націонал" права власності на нежитлову будівлю їдальні зі спорудами,
що розташовані за адресою: Дніпропетровська область, смт. Царичанка, вул.
Кірова, 166-а, будівлю  гуртожитку з
господарськими будівлями та спорудами, що розташовані за адресою:
Дніпропетровська область, смт. Царичанка, вул. Кірова, 164, консервний завод з
господарськими будівлями та спорудами, що розташовані за адресою:
Дніпропетровська область, смт. Царичанка, вул. Кірова, 168.

Позовні
вимоги мотивовані тим, що договори, за якими Підприємець - фізична особа
ОСОБА_1 придбала у власність нерухоме майно Відкритого акціонерного товариства
"Царичанський консервний завод" (смт. Царичанка Дніпропетровської
області), а в подальшому продала його на користь Приватного підприємства
"Націонал" за оспорюваним договором, судовими рішеннями (рішення
Господарського суду Дніпропетровської області від 23.08.2007р., постанова
Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 07.11.2007р.) визнано
недійсними та зобов'язано Підприємця - фізичну особуОСОБА_1повернути Відкритому
акціонерному товариству "Царичанський консервний завод" будівлі та
споруди, придбані за недійсними договорами. Незважаючи на обов'язковість
судових рішень на всій території України Підприємець - фізична особа ОСОБА_1
судове рішення щодо повернення майна не виконала. В подальшому, постановою Вищого
господарського суду України від 10.06.2008р. зазначені судові рішення
скасовані, а справа передана на новий розгляд до Господарського суду
Дніпропетровської області. Скориставшись постановою Вищого господарського суду
України, з метою недопущення можливості повернення незаконно придбаного майна,
Підприємець - фізична особа ОСОБА_1 незаконно здійснила відчуження майна
Відкритого акціонерного товариства "Царичанський консервний завод" на
користь Приватного підприємства "Націонал". Посилаючись на наведені
обставини, позивач вважає, що оспорюваний правочин є таким, що порушує
публічний порядок (ст. 228 ЦК України), є нікчемним, просить визнати його
недійсним. Позивач також зазначає, що майно, яке є предметом купівлі-продажу за
оспорюваним правочином, належало Відкритому акціонерному товариству
"Царичанський консервний завод", в ході ліквідаційної процедури з
порушенням вимог Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом” відчужено ліквідатором на користь відповідача-1, тоді
як з огляду на обставини не лише пропозиції відповідача-1, але і позивача на
придбання майна-банкрута, його продаж повинен відбутися через конкурс
(аукціон). Позовні вимоги до відповідача-3 ґрунтуються на тому, що відповідач-3
неправомірно прийняв до виконання оспорюваний правочин, який в силу закону є
нікчемним, зареєстрував за відповідачем-2 право власності на нерухоме майно.

Позивач
просить з метою забезпечення позову накласти арешт та заборонити відповідачу-1
та відповідачу-2 вчиняти будь-які дії щодо розпорядження (продавати, передавати
за договором ренти, передавати в оренду (найм), передавати в безоплатне
користування (позичка), безоплатно відчужувати, дарувати, міняти, передавати в
заставу, на зберігання, передавати в управління, виступати поручителем за
рахунок зазначеного майна, вносити як вклад у спільну діяльність (просте
товариство) та інше) нежитловою будівлею їдальні зі спорудами, що розташовані
за адресою: Дніпропетровська область, смт. Царичанка, вул. Кірова, 166-а,
будівлею гуртожитку з господарськими будівлями та спорудами, що розташовані за
адресою: Дніпропетровська область, смт. Царичанка, вул. Кірова, 164, консервним
заводом з господарськими будівлями та спорудами, що розташовані за адресою:
Дніпропетровська область, смт. Царичанка, вул. Кірова, 168.

Відповідач-1
відзив на позов не надав, явку повноважного представника в судове засідання не
забезпечив. Відповідач-1 належним чином повідомлений про дату, час та місце
проведення судового засідання за адресою згідно матеріалів справи.

Відповідач-2
вважає позов необґрунтованим і таким, що не підлягає задоволенню. Відповідач-2
зазначає, що в судовому порядку підлягає захисту не абстрактне право, а
конкретні права конкретного суб'єкта правовідносин. Звернувшись з позовом про
визнання недійсним правочину на підставі ст. 228 ЦК України, позивач не
посилається на конкретні права, які належать позивачу і на його думку порушені
укладенням та виконанням оспорюваного правочину. Також, відповідач-2 зазначає,
що позивач не визначив, порушенням яких саме публічних норм обумовлене, на його
думку, порушення публічного порядку, хто саме зі сторін правочину
(відповідач-1, відповідач-2 або відповідач-3) допустив порушення публічних норм
і в чому саме полягають ці порушення. На думку відповідача-2, позивач не
прийняв до уваги той факт, що на момент укладення угоди між відповідачем-1 та
відповідачем-2 будь-яких обтяжень чи обмежень щодо предмету договору не було,
встановлені ст. 203 ЦК України вимоги щодо дійсності правочину сторонами було
дотримано.

Відповідач-3
проти позову заперечує. Відповідач-3 вважає, що ним дотримані вимоги
законодавства при здійсненні державної реєстрації заявленого права власності.
Відповідач-3 зазначає, що забороняється тлумачення прав реєстратором або
самостійне внесення ним змін до відомостей про заявлені права власності.

Третя
особа вважає, що заявлені позовні вимоги задоволенню не підлягають, оскільки
позивач не є стороною договору купівлі-продажу, який оспорює. Також, первісний
продаж комплексу Відкритого акціонерного товариства "Царичанський
консервний завод" здійснено без порушень вимог законодавства про
банкрутство в порядку встановленому комітетом кредиторів.

Розгляд
справи відкладався з 28.10.2008р. на 18.11.2008р., з 18.11.2008р. на
02.12.2008р.

В
жодне із проведених судових засідань представник позивача не з'явився. Позивач
належним чином повідомлений про дату, час та місце проведення судових засідань,
що підтверджується матеріалами справи. Розгляд справи відкладався, в тому
числі, і в зв'язку з задоволенням письмового клопотання позивача про
відкладення розгляду справи.

В той
же час, неявка представника позивача в судові засідання з огляду на наявні в
матеріалах справи документи, не перешкоджає вирішенню спору по суті.

В
судовому засіданні 02.12.2008р. за погодженням представників сторін, третьої
особи оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши
матеріали справи, вислухавши доводи представників сторін, третьої особи,
господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

02.07.2008р.
Підприємець - фізична особа ОСОБА_1 (м. Дніпропетровськ), як продавець, та  Приватне підприємство "Націонал"
(м. Дніпропетровськ), як покупець, уклали договір купівлі-продажу консервного
заводу, за умовами якого Підприємець - фізична особа ОСОБА_1 зобов'язується
передати майно у власність Приватного підприємства "Націонал", а
останнє -прийняти майно та сплатити за нього обумовлену грошову суму.
Консервний завод з господарськими будівлями та спорудами, що відчужується за
договором, знаходиться за адресою: Дніпропетровська область, Царичанський
район, смт. Царичанка, вул. Кірова, буд. 168. В договорі купівлі-продажу
наведений склад нерухомого майна консервного заводу, що відчужується.

Згідно
п.2 названого договору купівлі-продажу документом, який підтверджує право
власності продавця на відчужуваний консервний завод є договір купівлі-продажу
нерухомого майна, серії ВЕР №381374, посвідчений ОСОБА_2, приватним нотаріусом
Дніпропетровського міського нотаріального округу за реєстровим № 5794 від
21.06.2007р. та зареєстровано в електронному Реєстрі прав власності на нерухоме
майно від 23.06.2008р. за реєстровим № 19217629.

Договір
купівлі-продажу консервного заводу 02.07.2008р. посвідчено приватним нотаріусом
Царичанського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Мазай
І.П., зареєстровано в реєстрі за № 1030.

Витягом
з Державного реєстру правочинів № 6171873 від 02.07.2008р. підтверджується
державна реєстрація правочину (номер правочину 2995831) -договору
купівлі-продажу від 02.07.2008р. консервного заводу з господарськими будівлями
та спорудами за адресою: Дніпропетровська область, Царичанський район, смт.
Царичанка, вул. Кірова, буд. 168.

На
підставі договору купівлі-продажу 09.07.2008р. Обласним комунальним
підприємством „Царичанське бюро технічної інвентаризації” консервний завод з
господарськими будівлями та спорудами по вул. Кірова, буд. 168 в смт. Царичанка
зареєстровано на праві власності за Приватним підприємством „Націонал”, номер
Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно 19462845.

Позивач
вважає, що  договір купівлі-продажу консервного
заводу від  02.07.2008р. укладено з
порушенням публічного порядку, а тому просить визнати його недійсним, що і є
причиною спору.

Відповідно
до ч.1, ч.2 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є  недодержання в момент вчинення правочину стороною
(сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою,  п'ятою та
шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його
недійсність встановлена законом (нікчемний
правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не
вимагається.

Згідно
ст. 228 ЦК України правочин вважається таким, що порушує публічний  порядок, якщо він був спрямований на
порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення,
пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки
Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним. Правочин, який порушує
публічний порядок, є нікчемним.

Позивач
вважає, що існують підстави для визнання недійсним договору купівлі-продажу
консервного заводу від  02.07.2008р. за
ст. 228 ЦК України з огляду на ті обставини, що в період з 07.11.2007р. по
10.06.2008р. було чинним судове рішення про визнання недійсними договорів, за
якими Підприємець - фізична особа ОСОБА_1 придбала у Відкритого акціонерного
товариства "Царичанський консервний завод", в тому числі і нерухоме
майно, яке відчужене за договором купівлі-продажу консервного заводу від  02.07.2008р. Приватному підприємству
"Націонал". Цим же судовим рішенням зобов'язано Підприємця - фізичну
особуОСОБА_1повернути Відкритому акціонерному товариству "Царичанський
консервний завод" будівлі та споруди, придбані за недійсними договорами.
Однак, як зазначає сам позивач, 10.06.2008р. Вищим господарським судом України
скасовані судові рішення про визнання недійсними договорів та про спонукання
Підприємця - фізичну особуОСОБА_1повернути Відкритому акціонерному товариству
"Царичанський консервний завод" придбане нерухоме майно за недійсними
договорами. Отже, на час укладення оспорюваного договору (02.07.2008р.) не
існувало законодавчо встановлених чи встановлених судовими рішеннями обмежень
щодо розпорядження  Підприємцем -
фізичною особою ОСОБА_1 належним їй на праві власності майном, яке є предметом
купівлі-продажу за оспорюваним договором.

До
правочинів, які укладені з метою, яка суперечить публічному порядку, за
визначеннями, приведеними в ст. 228 ЦК України можуть бути віднесені ті, які:

-          порушують конституційні права і
свободи людини і громадянина;

-          спрямовані на знищення, пошкодження
майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим,
територіальної громади;

-          спрямовані на незаконне заволодіння
майном фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим,
територіальної громади.

Оспорюваний
правочин, за обставин, за яких він укладений, не порушує публічний порядок,
відповідно, з огляду на мотивацію позовних вимог відсутні підстави для визнання
його недійсним.

Слід
також зазначити, що позивач жодним чином не мотивував, порушенням яких саме
публічних норм обумовлене, на його думку, порушення публічного порядку, чому за
даними підставами звертається з відповідною вимогою позивач, яким чином
порушення публічного порядку обумовлює порушення прав позивача, яких саме.

Позовні
вимоги про визнання недійсним договору купівлі-продажу від 02.07.2008р.
заявлені неправомірно та не підлягають задоволенню.

Провадження
у справі щодо позовних вимог скасувати в електронному Реєстрі прав власності на
нерухоме майно запис про реєстрацію за Приватним підприємством
"Націонал" права власності на нежитлову будівлю їдальні зі спорудами,
що розташовані за адресою: Дніпропетровська область, смт. Царичанка, вул.
Кірова, 166-а, будівлю  гуртожитку з
господарськими будівлями та спорудами, що розташовані за адресою:
Дніпропетровська область, смт. Царичанка, вул. Кірова, 164, консервний завод з
господарськими будівлями та спорудами, що розташовані за адресою:
Дніпропетровська область, смт. Царичанка, вул. Кірова, 168, підлягає припиненню
на підставі п.1 ч.1 ст. 80 ГПК України з огляду на наступне.

Підвідомчість
справ господарським судам встановлена ст. 12 ГПК України. Згідно зазначеної
статті не підвідомчі господарським судам спори, що виникають із
публічно-правових відносин та віднесені до компетенції адміністративних судів.

За
приписами Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обмежень" державна реєстрація речових прав на нерухоме майно
та їх обмежень - офіційне  визнання і
підтвердження державою  фактів
виникнення, переходу або припинення речових прав  на нерухоме майно та їх обмежень, що
супроводжується внесенням даних до Державного реєстру речових прав на  нерухоме майно та їх обмежень.

Названий
Закон (ст. 5) визначив систему органів державної реєстрації прав, до створення
якої, а також до формування Державного реєстру справ у складі державного
земельного кадастру, реєстр об`єктів нерухомості проводиться комунальними
підприємствами  бюро технічної
інвентаризації (п. 5 "Прикінцевих положень" Закону).

Отже,
у спірних правовідносинах відповідач-3 виконує владні управлінські функції на
основі законодавства.

Відповідно
до ч. 2 ст. 4 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція
адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів,
для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

За
визначеннями, приведеними в ч. 1 ст. 3 Кодексу адміністративного судочинства
України справа адміністративної юрисдикції - переданий на вирішення
адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін
є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи
службова особа або інший суб`єкт, який здійснює
владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на
виконання делегованих повноважень.

Статтею
17 Кодексу адміністративного судочинства України визначена компетенція
адміністративних судів.

Спір
з відповідачем-3, про вирішення якого заявлено позов, є спором, що підлягає
вирішенню в порядку адміністративного судочинства.

Не
підлягає задоволенню клопотання позивача про вжиття заходів забезпечення позову
з огляду на недостатню обґрунтованість необхідності вжиття заходів, про які
просить позивач.

Відповідно
до ст. 49 ГПК України судові витрати відносяться на позивача.

Керуючись
ст.ст. 1, 33, 34, 43, 44, 49, 66, 80 (п.1 ч.1), 82-85 Господарського
процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Припинити
провадження у справі за позовними вимогами про скасування в електронному
Реєстрі прав власності на нерухоме майно запису про реєстрацію за Приватним
підприємством "Націонал" права власності на нежитлову будівлю їдальні
зі спорудами, що розташовані за адресою: Дніпропетровська область, смт.
Царичанка, вул. Кірова, 166-а, будівлю
гуртожитку з господарськими будівлями та спорудами, що розташовані за
адресою: Дніпропетровська область, смт. Царичанка, вул. Кірова, 164, консервний
завод з господарськими будівлями та спорудами, що розташовані за адресою:
Дніпропетровська область, смт. Царичанка, вул. Кірова, 168.

В
решті позовних вимог - відмовити.

Судові
витрати віднести на позивача.

Повернути
Закритому акціонерному товариству "Царичанський завод мінводи"
(51000, Дніпропетровська область, смт. Царичанка, вул. Кірова, 151,
ідентифікаційний код 00377101) зайво сплачене згідно квитанції № 1/1 від
16.09.2008р., яка міститься в матеріалах справи, державне мито у сумі 3 200
(три тисячі двісті) грн. 00 коп., про що видати довідку після набрання рішенням
законної сили.

Суддя
Л.А.Коваль

Дата
підписання рішення,

оформленого
відповідно до вимог ст. 84 ГПК України, - 12.12.2008р.